провадження №22-ц/824/8285/2024 суддя-доповідач у суді ІІ інстанції Березовенко Р.В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 травня 2024 року м. Київ

Київський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати в цивільних справах:

головуючого судді - Березовенко Р.В.,

суддів: Лапчевської О.Ф., Мостової Г.І.,

розглянувши в порядку письмового провадження цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 , поданою представником - ОСОБА_2 на рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 23 січня 2024 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «УНІКА» про стягнення страхової виплати за страховим випадком,-

В С Т А Н О В И В:

13 жовтня 2023 року ОСОБА_1 звернувся до Шевченківського районного суду м. Києва з позовом до ПрАТ «СК «УНІКА» про стягнення страхової виплати за страховим випадком, у якому просив стягнути з ПрАТ «СК «УНІКА» на користь ОСОБА_1 у відшкодування понесених витрат страхову виплату за страховим випадком, який відбувся 11 червня 2023 року у сумі 103 382,30 грн.

Позовні вимоги обґрунтував тим, що 02 січня 2023 року між сторонами укладено договір добровільного медичного страхування на загальну страхову суму 175 000,00 грн. зі строком дії договору до 18 січня 2024 року.

Внаслідок побутової травми, яка сталася 11 червня 2023 року, позивач звернувся за медичною допомогою до ТОВ «Медичний центр «Добробут-поліклініка». Того ж дня за результатами огляду лікаря-травматолога позивачу встановлено діагноз МКХ-10 - поверхнева травма плеча та плечового поясу. Діагноз клінічний - забій лівого плечового суглоба. Дісторзіякапсульно-зв`язувального апарату лівого плечового суглоба, больовий синдром.

13 червня 2023 року позивачу зроблено МРТ плечового суглоба, рекомендовано консультацію ортопеда-травматолога.

15 червня 2023 року проведено повторну консультацію ортопеда-травматолога за результатами рентгенологічного дослідження протягом 2 днів.

06 липня 2023 року позивач з діагнозом травми плеча та плечового поясу отримав консультацію ортопеда-травматолога для вирішення питання оперативного артроскопічного лікування в строк до 11 липня 2023 року.

11 липня 2023 року після консультації ортопеда-травматолога експерта напрямку для дорослих в клініці, позивач отримав рекомендацію на послугу «Артроскопія 4 категорії складності» - артроскопічна якірна рефіксаціябіодеградуючими якорями суглобової губи гленоїда, тенодез сухожилку довгої голівки двоголового м`язу лівого плечового суглобу.

20 липня 2023 року ТОВ «Медичний центр «Добробут» позивачу проведено артроскопію 4 категорії складності. За надану послугу позивач отримав для оплати калькуляцію послуг за передопераційну підготовку на загальну суму 5 995,00 грн, а також за виконану артроскопію 4 категорії складності на суму 106 890,00 грн, а всього на суму 112 885,00 грн після часткової компенсації відповідачем понесених позивачем витрат на лікування некомпенсованою залишилась сума 103 282,30 грн, яку позивач просить стягнути з відповідача.

15 листопада 2023 року через систему «Електронний суд» представник ПрАТ СК «УНІКА» подав відзив на позов, в якому заперечив проти задоволення позовних вимог. Зазначив, що оперативне втручання, яке було призначено позивачу, міститься у списку виключень, а саме у розділі 3 «Переліку виключень». Крім того, не підлягають відшкодуванню витрати, які були понесені позивачем для довготривалого лікування, тобто більше, ніж 30 календарних днів на кожний страховий випадок.

Рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 23 січня 2024 року позов ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «УНІКА» про стягнення страхової виплати за страховим випадком задоволено частково. Стягнуто з Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «УНІКА» на користь ОСОБА_1 страхову виплату в сумі 4 823,00 грн та судовий збір в сумі 125,20 грн. В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Не погодившись із таким рішенням суду першої інстанції, представник ОСОБА_3 - адвокат Міневець Олександр Миколайович подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення норм процесуального права та неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права, просив скасувати рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 23 січня 2024 року в частині відмови у задоволенні позовних вимог та ухвалити в цій частині нове судове рішення про їх задоволення.

Підтримавши доводи позовної заяви, апелянт вказав на хибність висновків суду першої інстанції та неправильну оцінку наявним у справі доказам.

Апелянт зауважив, що відповідачем визнано та не заперечується, що дії позивача при настанні страхового випадку здійснено у відповідності з умовами договору страхування.

В порядку досудового врегулювання спору та в ході судового розгляду позову ОСОБА_1 страхова компанія не зазначила жодного застереження щодо отриманих разом з заявою про страхове відшкодування документів, на підставі яких здійснюється страхова виплата. Строк на прийняття рішення про здійснення або відмову у здійсненні страхової виплати відповідачем не продовжувався, що свідчить про те, що страховик отримав від ОСОБА_1 всі необхідні та належно оформлені документи за весь період отримання позивачем медичної допомоги, в т.ч. пов`язані з призначенням та виконанням ТОВ «Медичний центр « Добробут-поліклініка».

Вважає доведеним та визнаним відповідачем факт отримання всіх необхідних документів, пов`язаних з призначенням та фактичним проведенням артроскопії 4 категорії складності хронологічно згідно з відомостями зазначеними у наявній в матеріалах справи випискою із медичної карти амбулаторного хворого, рахунком на оплату від 11 липня 2023 року.

Враховуючи висновки суду першої інстанції, покладені в обґрунтування оскарженого рішення, щодо не надання позивачем результатів консультації, призначеної 06 липня 2023 року про оперативне втручання, а саме чи вирішено питання про оперативне втручання саме до 11 липня 2023 року, тобто до спливу 30-денного строку з дня настання страхового випадку, зазначає, що саме рахунок на оплату від 11 липня 2023 року спростовує висновки суду в цій частині, що не заперечується відповідачем, а тому не підлягає доказуванню в межах розгляду спору судом відповідно до ч. 1 ст. 82 ЦПК України.

Більш того, буквальне тлумачення змісту договору добровільного медичного страхування №410002/1107/0000715 від 02 січня 2023 року, укладеного між сторонами, з урахуванням положень ст. 213 ЦК України, свідчить про помилковість висновків суду про те, що будь-яке лікування застрахованої особи поза межами 30-денного строку з дня настання страхового випадку є підставою відмови у страховій виплаті.

Програма страхування (Додаток №2 Договору) чітко корегується з Переліком виключень зі Страхових випадків (Додаток №3 до Договору) в частині застосування 30-денного строку, зазначеного в п. 3.3. Переліку виключень, на який послався суд першої інстанції як підставу у відмови заявлених позовних вимог відшкодування витрат позивача на лікування, пов`язане зі страховим випадком в частині оперативного втручання за призначенням лікаря Медичного асистансу Страховика ТОВ «Медичний центр «Добробут-поліклініка», що є помилковим з огляду на зміст умов здійснення страхової виплати, оскільки зазначений термін не повинен застосовуватись до спірних правовідносин. Умови договору не містять обмежень строку лікування Застрахованої особи за захворюванням позивача.

Позивачу не призначались та ним не застосовувались для лікування медикаменти строком більш ніж 30 календарних днів. Рекомендоване оперативне втручання позивачу жодним чином не стосується виключень, на які послався відповідач, а тому як лікування шляхом оперативного втручання, так й оплата лікарських засобів має оплачуватись Страхувальником за умовами договору страхування. Інша підстава відмови у покритті страхового відшкодування пов`язана саме з тривалістю лікування конкретними медичними препаратами на строк більше 30 днів.

Ухвалою Київського апеляційного суду від 01 березня 2024 року відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 , поданою представником - ОСОБА_2 на рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 23 січня 2024 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «УНІКА» про стягнення страхової виплати за страховим випадком, надано учасникам справи строк для подачі відзиву на апеляційну скаргу, однак відзив на апеляційну скаргу до суду не надходив.

Ухвала про відкриття апеляційного провадження разом з копією апеляційної скарги були надіслані на електронну адресу ПрАТ «СК «УНІКА», наявну в матеріалах справи та, за даними Звіту про доставку вихідної кореспонденції Київського апеляційного суду, доставлено 12 березня 2024 року, що відповідно до вимог ст. ст. 130, 131 ЦПК України вважається належним повідомленням.

Ухвалою Київського апеляційного суду від 02 травня 2024 року призначено розгляд справи в порядку письмового провадження за наявними матеріалами без повідомлення учасників справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 368 ЦПК України справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими главою І розділу V ЦПК України.

Згідно вимог ст. 369 ЦПК України апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи. З урахуванням конкретних обставин справи суд апеляційної інстанції може розглянути апеляційні скарги, зазначені в частинах першій та другій цієї статті, у судовому засіданні з повідомленням (викликом) учасників справи.

Відповідно до ч. 13 ст. 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Крім того, практика Європейського суду з прав людини з питань гарантій публічного характеру провадження у судових органах в контексті пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, свідчить про те, що публічний розгляд справи може бути виправданим не у кожному випадку (рішення від 08 грудня 1983 року у справі «Axen v. Germany», заява №8273/78, рішення від 25 квітня 2002 року «Varela Assalino contre le Portugal», заява № 64336/01).

Так, у випадках, коли мають бути вирішені тільки питання права, то розгляд письмових заяв, на думку ЄСПЛ, є доцільнішим, ніж усні слухання, і розгляд справи на основі письмових доказів є достатнім. В одній із зазначених справ заявник не надав переконливих доказів на користь того, що для забезпечення справедливого судового розгляду після обміну письмовими заявами необхідно було провести також усні слухання. Зрештою, у певних випадках влада має право брати до уваги міркування ефективності й економії. Зокрема, коли фактичні обставини не є предметом спору, а питання права не становлять особливої складності, та обставина, що відкритий розгляд не проводився, не є порушенням вимоги пункту 1 статті 6 Конвенції про проведення публічного розгляду справи.

Суд апеляційної інстанції створив учасникам процесу належні умови для ознайомлення з рухом справи шляхом надсилання процесуальних документів та апеляційної скарги, а також, надав сторонам строк для подачі відзиву.

Крім того, кожен з учасників справи має право безпосередньо знайомитися з її матеріалами, зокрема з аргументами іншої сторони, та реагувати на ці аргументи відповідно до вимог ЦПК України.

Бажання сторони у справі викласти під час публічних слухань свої аргументи, які висловлені нею в письмових та додаткових поясненнях, не зумовлюють необхідність призначення до розгляду справи з викликом її учасників (ухвала Великої Палати Верховного Суду у справі №668/13907/13ц).

Оскільки дана справа не відноситься до тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, апеляційний розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження відповідно до приписів ч. 13 ст. 7 ЦПК України, без повідомлення учасників справи.

Судом першої інстанції встановлено та матеріалами справи підтверджено, що 02 січня 2023 року між сторонами було укладено договір добровільного медичного страхування (безперервного страхування здоров`я) №410002/1107/0000801 на загальну страхову суму 175 000,00 грн зі строком дії договору з 19 січня 2023 року до 18 січня 2024 року.

11 червня 2023 року позивач отримав побутову травму, у зв`язку із чим звернувся до ТОВ «Медичний центр «Добробут-поліклініка», де після огляду ортопедом-травматологом йому було встановлено діагноз: забій лівого плечового суглоба. Дісторзіякапсульно-зв`язувального апарату лівого плечового суглоба, больовий синдром. Рекомендовано рентгенографію кісток та суглоба в двох проекціях - виконати до 11 червня 2023 року, МРТ плечового суглобу - виконати до 11 червня 2023 року, консультацію лікаря ортопеда-травматолога - виконати до 13 червня 2023 року. Додаткові рекомендації - косиночна пов`язка на 2-3 тижні.

11 червня 2023 року позивачу проведено рентгенологічне дослідження.

15 червня 2023 року позивач був оглянутий ортопедом-травматологом. Встановлено діагноз МКХ-10 - поверхнева травма плеча та плечового поясу. Діагноз клінічний - забій лівого плечевого суглоба, пошкодження суглобової губи з кистозним утворенням. Додатково рекомендовано - іммобілізація у косиночній пов`язці до 3 тижнів.

06 липня 2023 року позивач був оглянутий ортопедом-травматологом. Встановлено діагноз МКХ-10 - травми плеча та плечового поясу. Діагноз клінічний - несвіже пошкодження суставної губи з кистозним утворенням лівого плечового суглоба. Рекомендовано консультацію ортопеда-травматолога експерта напрямку для дорослих в клініці, консультація ОСОБА_4 для рішення питання оперативного артроскопічного лікування. Строк виконання до 11 липня 2023 року.

Позивачем підтверджено понесені ним витрати, а саме :

- Рахунком-актом 4661046 від 13 червня 2023 року ОСОБА_1 оплачено 3020 грн.

- Рахунком - актом 4712253 від 11 липня 2023 року - 1803 грн.

- Рахунком - актом 4745703 від 30 липня 2023 року - 750 грн.

- Рахунком - актом 4745700 від 30 липня 2023 року - 8775 грн.

- Рахунком - актом 4754784 від 03 серпня 2023 року - 1120 грн.

- Рахунком - актом 4757089 від 05 серпня 2023 року - 89280 грн.

- Рахунком - актом 4760257 від 07 серпня 2023 року - 520,90 грн.

Додатком до укладеного між сторонам договору добровільного медичного страхування є Перелік виключень зі Страхових випадків, п. 3.3. якого передбачено, що страховик не організовує та не здійснює оплату медикаментів, лікарських засобів, лікувальних маніпуляцій для довготривалого лікування (більше, ніж 30 календарних днів) на кожний страховий випадок.

Аналізуючи надані сторонами письмові докази, місцевий суд виходив з того, що огляди ортопедом-травматологом 15 червня 2023 року та 06 липня 2023 року відбулися протягом 30 днів після настання 11 червня 2023 року страхового випадку.

06 липня 2023 року позивачеві призначено консультацію спеціаліста для вирішення питання оперативного артроскопічного лікування зі строком виконання до 11 липня 2023 року. Між тим, суд вважав недоведеним позивачем, що за результатами цієї консультації вирішено питання про оперативне втручання саме до 11 липня 2023 року, тобто до спливу 30-денного строку з дня настання страхового випадку.

Оперативне втручання за рахунком-актом 4757089 від 05 серпня 2023 року на суму 89 280,00 грн підтверджують витрати позивача на оперативне втручання, яке відбулось за межами 30-денного строку з дня настання страхового випадку, а тому суд першої інстанції дійшов висновку про часткове стягнення з відповідача на користь позивача страхової виплати, а саме, витрат за рахунком-актом 4661046 від 13 червня 2023 року в сумі 3 020,00 грн та за рахунком-актом 4712253 від 11 липня 2023 року - 1 803,00 грн, а всього на загальну суму - 4 823,00 грн.

Колегія суддів, перевіривши оскаржуване рішення суду у оскаржуваній частині в межах доводів апеляційної скарги, погоджується з висновками суду першої інстанції, з наступних підстав.

Частиною 1 статті 4 ЦПК України визначено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону (ст. 5 ЦПК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до пункту 1 частини другої статті 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Відповідно до ч. 1 ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Відповідно до статті 526 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства.

Статтею 629 ЦК України визначено обов`язковість договору для виконання сторонами.

Порядок укладення та виконання договорів страхування визначено главою 67 ЦК України.

Так, відповідно до ч. 1 ст. 979 ЦК України договір страхування укладається відповідно до цього Кодексу, Закону України «Про страхування», інших законодавчих актів.

Згідно з п. 69 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про страхування», страхування - правовідносини щодо захисту страхових інтересів фізичних та юридичних осіб (страховий захист) при страхуванні ризиків, пов`язаних з життям, здоров`ям, працездатністю та пенсійним забезпеченням, з володінням, користуванням і розпорядженням майном, з відшкодуванням страхувальником заподіяної ним шкоди особі або її майну, а також шкоди, заподіяної юридичній особі, у разі настання страхових випадків, визначених договором страхування, за рахунок коштів фондів, що формуються шляхом сплати страхувальниками страхових премій (платежів, внесків), доходів від розміщення коштів таких фондів та інших доходів страховика, отриманих згідно із законодавством.

За статтею 980 ЦК України предметом договору страхування є передача страхувальником за плату ризику, пов`язаного з об`єктом страхування, страховику на умовах, визначених договором страхування або законодавством України. Об`єктом страхування можуть бути: життя, здоров`я, працездатність та/або пенсійне забезпечення;

Статтею 982 ЦК України передбачені істотні умови договору страхування, до яких відносяться предмет договору страхування, страховий випадок, розмір грошової суми, в межах якої страховик зобов`язаний провести виплату у разі настання страхового випадку (страхова сума), розмір страхового платежу і строки його сплати, строк договору та інші умови, визначені актами цивільного законодавства.

Відповідно до статті 90 Закону України «Про страхування» сторонами договору страхування є страховик та страхувальник. Страхувальниками можуть бути дієздатні фізичні особи, фізичні особи - підприємці, юридичні особи, які уклали із страховиками договори страхування або є страхувальниками відповідно до законодавства. У договорі страхування може бути зазначено як об`єкт страхування життя, здоров`я, працездатність та/або пенсійне забезпечення застрахованої особи, стосовно якої страхувальник здійснює страхування (застрахована особа).

Згідно із статтею 92 Закону України «Про страхування» страховик за договором страхування зобов`язаний: 1) у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату або виплату страхового відшкодування у передбачений договором або законом строк; 2) у разі настання страхового випадку відшкодувати витрати, понесені страхувальником для запобігання настанню страхового випадку та зменшення наслідків страхового випадку, якщо це передбачено умовами договору страхування; 3) забезпечувати збереження інформації, що становить таємницю страхування, з урахуванням вимог цього Закону. Договором страхування або законом можуть бути передбачені також інші обов`язки страховика.

Частинами 5-7 Закону України «Про страхування» визначено, що договір страхування має містити вичерпний перелік винятків із страхових випадків та обмеження страхування, на які не поширюється дія страхового захисту за договором страхування, якщо інше не передбачено законом. Винятки із страхових випадків та обмеження страхування викладаються зрозумілою для страхувальника мовою, не повинні містити суперечностей та допускати неоднозначне тлумачення змісту. Страхове покриття за конкретним договором страхування включає сукупність страхових ризиків, на випадок настання яких здійснюється страхування, об`єкт страхування, строк дії, грошовий еквівалент страхового захисту, а також територію дії страхового захисту. Перелік страхових випадків визначається в договорі страхування за згодою сторін, якщо інше не передбачено законодавством.

Розділом 5, укладеного між сторонами Договору добровільного медичного страхування від 02 січня 2023 року, визначено, що страховим випадком є звернення Застрахованої особи впродовж строку дії Договору до Медичного асистансу Страховика або до ЛПЗ (лікувально-профілактичного закладу) з переліку Страховика при розладі стану здоров`я, пов`язаного з гострим захворюванням, загостренням хронічного захворювання та травмою, якщо таке звернення погоджено та організовано Страховиком, з метою отримання медичних та інших послуг, передбачених програмою страхування, внаслідок чого виникає обов`язок Страховика здійснити страхову виплату за надану Застрахованій особі медичну допомогу. Перелік медичної допомоги та інших послуг зазначений у Комплексній програмі добровільного медичного страхування, що є додатком та невід`ємною частиною Договору (Додатком №2). Страховий випадок вважається таким, що закінчився, якщо за медичними показаннями (показниками) зникає необхідність подальшого надання застрахованій особі медичної допомоги з приводу такого звернення. Послуги, що не передбачені Договором та Програмою страхування, Застрахована особа оплачує самостійно без участі Страховика та подальшої компенсації.

Відповідно до п. 8.1.9 Договору добровільного медичного страхування від 02 січня 2023 року передбачено, що причиною відмови в організації допомоги та здійсненні страхової виплати є отримання допомоги та послуг, які не передбачені Договором, Додатком №3 до Договору (Переліком виключень) Програмою страхування.

Додатком до укладеного між сторонам договору добровільного медичного страхування є Перелік виключень зі Страхових випадків, п. 3.3. якого передбачено, що страховик не організовує та не здійснює оплату медикаментів, лікарських засобів, лікувальних маніпуляцій для довготривалого лікування (більше, ніж 30 календарних днів) на кожний страховий випадок.

Відповідно до протоколу рентгенологічного дослідження ключиці від 11 червня 2023 року, ОСОБА_1 проведено рентгенологічне дослідження лівої ключиці та не виключено рентгенознаки розриву лівого ключично-акроміального з`єднання. Рекомендовано консультацію лікаря ортопеда-травматолога (до 11 червня 2023 року).

За результатами огляду ортопеда-травматолога від 11 червня 2023 року, ОСОБА_1 рекомендована косиночна пов`язка на 2-3 тижні. Діагноз клінічний: Забій лівого плечового суглоба. Дисторзія капсульно-зв`язувального аппарата лівого плечевого суглоба, больовий синдром.

За результатами огляду ортопеда-травматолога від 15 червня 2023 року, ОСОБА_1 продовжено імсобілізацію у косиночній пов`язці до 3 тижнів. Діагноз клінічний: Забій лівого плечевого суглоба, пошкодження суглобової губи з кистозним утворенням.

За результатами огляду ортопеда-травматолога від 06 липня 2023 року, ОСОБА_1 рекомендована консультація ортопеда-травматолога експерта напрямку для дорослих в клініці (для рішення питання оперативного артроскопічного лікування). Діагноз клінічний: несвіже пошкодження суставної губи з кистозним утворенням лівого плечевого суглоба.

Підставою для консультації ортопеда-травматолога по артроскопії для рішення питання оперативного лікування стала відсутність позитивної динаміки після консервативного лікування.

Тобто, у даному випадку, характер та вид отриманої позивачем травми (забій лівого плечового суглоба у зв`язку з побутовою травмою 11 червня 2023 року) потребував тривалого лікування та включав у себе як консервативне лікування (використання косиночних пов`язок протягом 3 тижнів) так і, у зв`язку з його неефективністю, оперативне втручання (відбулося 04 серпня 2023 року), що відповідно до п. 3.3. Переліку виключень зі Страхових випадків не є страховим випадком та не підлягає відшкодуванню страховиком.

Докази та обставини, на які посилається апелянт були предметом дослідження судом першої інстанції і при їх дослідженні та встановленні судом були дотримані норми матеріального і процесуального права.

Інші доводи апеляційної скарги також не дають правових підстав для встановлення неправильного застосування судом першої інстанції норм матеріального права та порушення норм процесуального права та не спростовують висновків суду.

Отже, за результатами апеляційного перегляду справи колегія суддів дійшла висновку, що вирішуючи спір у справі, суд першої інстанції правильно визначився з характером спірних правовідносин та нормами матеріального права, які підлягають застосуванню, повно та всебічно дослідив обставини справи та наявні у справі докази, надав їм належну оцінку, у результаті чого ухвалив законне й обґрунтоване судове рішення у оскаржуваній частині.

Європейським судом з прав людини зазначено, що пункт перший статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними, залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (рішення у справі «Проніна проти України», від 18 липня 2006 року № 63566/00, § 23). Оскаржуване судове рішення відповідає критерію обґрунтованості судового рішення.

Отже, право на обґрунтоване рішення дозволяє вищим судам просто підтверджувати мотиви, надані нижчими судами, не повторюючи їх (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Гірвісаарі проти Фінляндії», п. 32.) Пункт 1 ст. 6 Конвенції не вимагає більш детальної аргументації від апеляційного суду, якщо він лише застосовує положення для відхилення апеляції відповідно до норм закону, як такої, що не має шансів на успіх, без подальших пояснень (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Бюрг та інші проти Франції» (Burg and others v. France), (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Гору проти Греції» №2) [ВП], § 41» (Gorou v. Greece no.2).

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Переглядаючи справу, колегія суддів дійшла висновку, що суд першої інстанції, дослідивши всебічно, повно, безпосередньо та об`єктивно наявні у справі докази, оцінив їх належність, допустимість, достовірність, достатність і взаємний зв`язок у сукупності, з`ясував усі обставини справи, на які сторони посилалися, як на підставу своїх вимог і заперечень, і з урахуванням того, що відповідно до ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичної особи, ухвалив законне та обґрунтоване рішення у частині відмови у задоволенні позовних вимог.

Колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції, в оскаржуваній частині, є законним і обґрунтованим, судом додержано вимоги матеріального та процесуального права, а тому рішення суду у частині відмови у задоволення позовних вимог, відповідно до ст.375 ЦПК України необхідно залишити без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення.

В іншій частині рішення суду першої інстанції не оскаржувалося, а тому, відповідно до ст. 367 ЦПК України, не переглядалося.

Керуючись ст. ст. 374, 375, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, Київський апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , подану представником - ОСОБА_2 на рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 23 січня 2024 року - залишити без задоволення.

Рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 23 січня 2024 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «УНІКА» про стягнення страхової виплати за страховим випадком, в частині відмови у задоволенні позовних вимог - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів у випадках, передбачених статтею 389 Цивільного процесуального кодексу України.

Головуючий: Р.В. Березовенко

Судді: О.Ф. Лапчевська

Г.І. Мостова