ДЗЕРЖИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА КРИВОГО РОГУ
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 210/3686/24
Провадження № 2/210/1316/24
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

18 грудня 2024 року

Дзержинський районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді Скотар Р.Є.,

за участі секретаря Новосилецького В.О.,

позивача ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін в залі суду в м. Кривого Рогу цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про припинення аліментних зобов`язань і звільнення від сплати аліментів та про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини,-

ВСТАНОВИВ:

В червні 2024 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про припинення аліментних зобов`язань і звільнення від сплати аліментів та про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини.

В обґрунтування позовних вимог зазначив, що 18.06.2007 року зареєстрував шлюб з відповідачем, ІНФОРМАЦІЯ_1 у сторін народилась дитина ОСОБА_3 . Шлюб між сторонами розірвано рішенням Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу від 18.10.2012 року.

За рішенням Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу від 05.07.2012 року з позивача ОСОБА_1 на користь відповідача ОСОБА_2 присуджено стягнення аліментів на утримання дитини у розмірі 1/4 частини.

З 25.03.2019 року неповнолітній син ОСОБА_3 зареєстрований за адресою позивача, а з вересня 2021 року став постійно проживати з позивачем. Наразі відповідач ОСОБА_2 має іншу сім`ю, не має власного житла, не працює, а спільна дитина сторін ОСОБА_4 знаходиться на утриманні позивача і під його самостійним вихованням.

Враховуючи викладене, просив суд припинити аліментні зобов`язання і звільнити від сплати аліментів, що стягуються з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_3 , на користь ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , у розмірі 1/4 частини доходу, за рішенням Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу від 05.07.2012 року, у зв?язку з реєстрацією, постійним місцем проживання і утримання дитини з вересня 2021 року за адресою реєстрації і проживання позивача: АДРЕСА_1 .

Призначити стягнення аліментів з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_3 , на користь ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_2 у розмірі 1/4 частини щомісячно, не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку від усіх доходів до повноліття дитини.

Ухвалою суду від 03 липня 2024 року прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. Клопотання позивача про виклик свідків задоволено (а.а.21-22).

До початку судового засідання, 18.07.2024 від відповідача ОСОБА_2 надано клопотання про слухання справи за її відсутності. Позовні вимоги визнала у повному обсязі.

В судовому засіданні 18.12.2024 позивач ОСОБА_1 позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просив задовольнити.

Суд, дослідивши в судовому засіданні матеріали справи, вислухавши думку учасників справи, з`ясувавши обставини справи, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, приходить до наступних висновків.

Судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 народився ОСОБА_3 , про що в Книзі реєстрації народжень 02.03.2010 року зроблено відповідний актовий запис №282. Батьки: ОСОБА_1 , ОСОБА_5 (а.с.11).

Рішенням Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 05.07.2012 року, позовні вимоги ОСОБА_5 задоволено. Вирішено стягувати щомісячно з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_5 на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_3 в розмірі 1/4 частини зі всіх видів заробітку (доходу) відповідача з 15.05.2012 до повноліття дитини (а.с.12).

Згідно з Витягом з реєстру територіальної громади № 2024/001914645 від 23.02.2024, ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_3 зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 (а.с.13).

За відомостями Реєстру Криворізької міської територіальної громади від 25.06.2024 №3526, ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_5 зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 (а.с.19).

Відповідно до Акту від 20.05.2024 року, складеного та підписаного ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , в квартирі АДРЕСА_3 , дійсно проживає з 2016 року ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_5 та його неповнолітній син ОСОБА_3 з 2021 року на постійній основі (а.с.14).

Згідно платіжної інструкції № 0.0..1 від 21.06.2024 року ОСОБА_1 сплачено судовий збір у розмірі 1211,20 гривень на рахунок ГУК у Дн-кій обл/Металург.р-н/22030101 (а.с.6).

Відповідно до Акту обстеження умов проживання від 03.12.2024 року, ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , головними спеціалістами служби у справах дітей виконкому Металургійної районної у місті Кривому Розі ради з метою обстеження умов проживання, проведено обстеження квартири АДРЕСА_3 , в якій зареєстровані та проживають ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_5 та ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_3 .. Житло розміщене на 5 поверсі 5 поверхового будинку, складається з двох кімнат, кухні, ванни, туалету, коридору. Приміщення квартири відремонтовано, обладнано меблями, побутовою технікою, чисто, прибрано. Приміщення квартири обладнано газо-електро-водопостачанням, централізованим опаленням та каналізацією. У дитини є окрема мебльована кімната, забезпечено предметами повсякденного вжитку, комп`ютером, мобільним телефоном, шкільним приладдям. Результат бесіди і ставлення членів сім`ї до рішення прийняти на виховання дитину: ОСОБА_3 проживає за даною адресою разом з батьком, де батьком дитини створено хороші умови для його проживання, навчання, навчання та розвитку. У бесіді з ОСОБА_10 з`ясовано, що він і надалі бажає проживати разом з батьком (а.с.43).

Допитана в судовому засіданні 26.11.2024 у якості свідка ОСОБА_11 пояснила, що її онук ОСОБА_3 проживає з її сином ОСОБА_1 ще з вересня 2021 року, до цього часу також іноді проживав з батьком за проханням матері ОСОБА_2 . Після того, як у ОСОБА_2 з`явилась ще одна дитина, у ОСОБА_3 погіршились стосунки з його вітчимом та мамою і він почав жити з батьком.

Допитана в судовому засіданні 26.11.2024 у якості свідка ОСОБА_12 пояснила, що дитина мешкає з батьком ще до початку війни, точну адресу не знає.

Допитаний в судовому засіданні 18.12.2024 в присутності представника органу опіки та піклування ОСОБА_13 , ОСОБА_3 суду пояснив, що мешкає разом з батьком ОСОБА_1 вже три роки, мати мешкає окремо з вітчимом і ОСОБА_3 з нею іноді спілкується по телефону. Зазначив, що надалі також бажає проживати з батьком.

Згідно частини першої статті 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно ч. 1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Частиною 3 статті 3 ЦПК України визначено, що провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Зі змісту ст. 12 ЦПК України вбачається, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях (частина перша і шоста статті 81 Цивільного процесуального кодексу України).

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів) (ст.89 ЦПК України)

Щодо позовних вимог в частині припинення аліментних зобов`язань і звільнення позивача від сплати аліментів.

Способи захисту сімейних прав та інтересів встановлені ч. 2 ст. 18 СК України, згідно з нормами якої способами захисту сімейних прав та інтересів зокрема є припинення правовідношення, а також його анулювання.

Згідно ст. 273 СК України, якщо матеріальний або сімейний стан особи, яка сплачує аліменти, чи особи яка їх одержує, змінився, суд може за позовом будь-кого з них змінити встановлений розмір аліментів або звільнити від їх сплати. Суд, може, звільнити від сплати аліментів осіб, зазначених у ст.ст. 267-271 цього Кодексу, за наявності інших обставин, що мають істотне значення.

Відповідно до п.17 Постанови № 3 Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», право на звернення до суду із заявою про стягнення аліментів і, відповідно, право на отримання аліментів має той з батьків, з ким проживає дитина.

Сімейний кодекс України передбачає підстави для зміни розміру аліментів, визначеного за рішенням суду, але не пов`язує їх зі способом присудження (ч. 3 ст. 181 СК України) та на підстави припинення сплати аліментів. Стаття 192 СК України тільки вказує на можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених в судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом, а ст. 273 СК України додатково вказує на підстави припинення виплати аліментів.

Право вимагати заміни розміру аліментів шляхом зміни способу присудження аліментів не може заперечуватися, адже можливість вибору способу присудження аліментів з огляду на мінливість життєвих обставин, зазначених ст.ст. 182-184 СК України, не може обмежуватися разовим її здійсненням.

З огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями ст. 192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою зміну способу їх присудження, а відсутність імперативної заборони на припинення виплати аліментів, за положеннями ст. 273 СК України має на меті скасування їх присудження.

Способи захисту сімейних прав та інтересів встановлені ч. 2 ст. 18 СК України, згідно з нормами якої способами захисту сімейних прав та інтересів зокрема є припинення правовідношення, а також його анулювання.

Суд може звільнити від сплати аліментів осіб, зазначених у статтях 267-271 цього Кодексу, за наявності інших обставин, що мають істотне значення. Сімейний кодекс України передбачає підстави для зміни розміру аліментів, визначеного за рішенням суду, але не пов`язує їх зі способом присудження (ч.3 ст.181 СК України) та підстави припинення сплати аліментів.

Відповідно до ст. 188 СК України, батьки можуть бути звільнені від обов`язку утримувати дитину тільки за рішенням суду.

Згідно з ч. 4 ст. 223 ЦПК України, якщо після набрання рішенням суду законної сили, яким з відповідача присуджені періодичні платежі, зміняться обставини, що впливають на визначені розміри платежів, їх тривалість чи припинення, кожна сторона має право шляхом пред`явлення нового позову вимагати зміни розміру, строків платежів або звільнення від них.

Факт зміни місця проживання дитини від одного з батьків до іншого, є обставиною, яка припиняє обов`язок утримання дитини з боку позивача на користь відповідача.

Судом встановлено та не оспорюється сторонами, що неповнолітній ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_3 проживає разом з батьком ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_2 з 2021 року і по теперішній час за адресою: АДРЕСА_2 .

Враховуючи викладене, а також визнання відповідачем ОСОБА_2 позовних вимог в даній частині, позовні вимоги позивача щодо припинення стягнення з нього аліментів, є обґрунтованими та такими що підлягають задоволенню.

Щодо позовних вимог про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини, суд дослідивши матеріали справи, приходить до наступних висновків.

Вирішуючи питання стягнення аліментів, суд виходить із принципу рівності прав та обов`язків батьків щодо своїх дітей, передбаченого ст.141 СК України, а також приділяє першочергову увагу якнайкращому забезпеченню інтересів дітей, у відповідності до ст.3 Конвенції про права дитини, ухваленої Резолюцією Генеральної Асамблеї ООН від 20.11.1989 р., ратифікованої Постановою ВРУ від 27.02.1991 р.

Статтею 51 Конституції України передбачені права дітей на матеріальне утримання з боку батька та права на їх повноцінне життя та всебічний розвиток.

Згідно із ч. 3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Відповідно до ч. 1 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення.

В ч. 2 ст. 182 СК України визначено, що мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Ч.ч.1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована постановою Верховної Ради України № 789-ХІІ від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, проголошено, що держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Пленумом Верховного Суду України в абз. 3 п.17 Постанови «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» № 3 від 15 травня 2006 року надано роз`яснення, що вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров`я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.

Статтею 51 Конституції України передбачені права дітей на матеріальне утримання з боку батька та права на їх повноцінне життя та всебічний розвиток.

Отже метою законодавчого закріплення права матері на отримання аліментів на дитину і на своє утримання є, перш за все, захист інтересів дитини, забезпечення її грошовими коштами, необхідними для її життєдіяльності.

Відповідно до висновків Верховного Суду, викладених у постанові від 11 березня 2020 року у справі № 759/10277/18 зазначено, що інтереси дитини превалюють над майновим становищем платника аліментів.

У частині першій статті 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, яку ратифіковано постановою Верховної Ради України № 789-XII від 27 лютого 1991 року, визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

З`ясовуючи обставини справи, судом встановлено та не оспорюється сторонами, що неповнолітній ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_3 проживає разом з батьком ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_2 з 2021 року і по теперішній час за адресою: АДРЕСА_2 . Позивач ОСОБА_1 самостійно займається вихованням дитини і її утриманням.

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів) (ст.89 ЦПК України).

Відповідач ОСОБА_2 не заперечує щодо стягнення з неї аліментів на утримання дитини, про що надала до суду відповідне клопотання. Тому, оцінивши допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок в їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженню наявних у справі доказів, суд приходить до висновку, що позовні вимоги в даній частині знайшли своє підтвердження в матеріалах справи та поданих позивачем доказах, а тому позов в частині стягнення аліментів підлягає задоволенню.

У відповідності до ст.430 ЦПК України рішення в частині стягнення аліментів в межах платежу за один місяць підлягає негайному виконанню.

При цьому, платник та одержувач аліментів не позбавлені права, за наявності підстав, звернутися до суду з позовом про зміну розміру аліментів (стаття 192 СК України), а той із батьків з ким проживає дитина - з позовом про стягнення додаткових витрат на дитину (стаття 185 СК України).

Щодо судових витрат

Відповідно до ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, згідно з ст.142 ЦПК України, суд враховує ухвалення рішення на користь позивача у зв`язку з визнанням відповідачем позову, а тому вважає за необхідне стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 50% судового збору, сплаченого ним при поданні позову, що становить 605,60 грн., а інші 50% судового збору, сплаченого позивачем ОСОБА_1 згідно платіжної інструкції № 0.0..1 від 21.06.2024 року (отримувач ГУК у Дн-кій обл/Металург.р-н/22030101) (1211,20 грн. відповідно) повернути позивачу з державного бюджету України.

На підставі викладеного, керуючись главою 15 СК України, ст. ст. 10, 23, 81, 141, 258, 259, 263-268, 273 ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про припинення аліментних зобов`язань і звільнення від сплати аліментів та про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини - задовольнити.

Припинити стягнення аліментів з ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_5 на користь ОСОБА_14 на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_3 , встановлене рішенням Жовтневого районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 05 липня 2012 року у справі №0413/5078/12.

Стягнути з ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_2 на користь ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП НОМЕР_3 аліменти на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_3 , у розмірі 1/4 частини заробітної плати (доходів), щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягнення з дня подання позовної заяви, а саме з 21 червня 2024 року, і до досягнення дитиною повноліття.

Рішення про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць допустити до негайного виконання.

Стягнути з ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_2 на користь ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП НОМЕР_3 судовий збір в розмірі 605,60 гривень (шістсот п`ять гривень шістдесят копійок).

Зобов`язати Головне управління Державної казначейської служби України у Дніпропетровській області повернути ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП НОМЕР_3 з державного бюджету України судовий збір у розмірі 605,60 (шістсот п`ять гривень шістдесят копійок), сплачений ним відповідно до платіжної інструкції № 0.0..1 від 21.06.2024 року (отримувач ГУК у Дн-кій обл/Металург.р-н/22030101).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Згідно з пп. 15.5 п. 15 частини першої Перехідних положень Розділу XIII ЦПК України до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди.

Повний текст рішення складено 23 грудня 2024 року.

Відомості про учасників справи згідно п.4 ч.5 ст.265 ЦПК України:

- позивач: ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП НОМЕР_3 (місце реєстрації: АДРЕСА_1 );

- відповідач: ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_2 (місце реєстрації: АДРЕСА_4 ).

Суддя: Р. Є. Скотар