Справа № 385/631/24
Провадження № 2/385/300/24
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22.05.2024 року Гайворонський районний суд Кіровоградської області в складі:

головуючого судді Гришака А.М.,

з участю секретаря судового засідання Зеленко О.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження в місті Гайвороні Кіровоградської області справу за позовом Акціонерного товариства «Перший Український Міжнародний Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, -

В С Т А Н О В И В:

АТ «Перший Український Міжнародний Банк» (далі АТ «ПУМБ») звернулося до Гайворонського районного суду Кіровоградської області з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.

Позов мотивований тим, що АТ «ПУМБ» Цуркану І.І. 27.12.2019 року на підставі кредитного договору № 501 видано кредитну картку з кредитним лімітом в сумі 15000 грн., який пізніше було збільшено до 47972,64 грн.

Відповідач не виконує свої кредитні зобов`язання належним чином довготривалий строк. Заборгованість відповідача перед позивачем станом на 01.02.2024 складає 78484,59 грн., з яких:

- 47972,64 грн. - заборгованість за кредитом;

- 30511,95 грн. - заборгованість за процентами;

- 0 грн. - заборгованість за комісією.

Тому позивач змушений звернутися за захистом своїх прав до суду.

24.04.2024 року судом постановлено ухвалу про відкриття провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін.

Представник позивача АТ «ПУМБ» в судове засідання не з`явився, при зверненні до суду заявив клопотання про розгляд справи за його відсутності, проти ухвалення заочного рішення суду не заперечує.

Відповідач в судове засідання не з`явився, надав до суду заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги визнає.

У зв`язку з неявкою сторін в судове засідання фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України.

Згідно з ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Суд, дослідивши матеріали справи, з`ясувавши обставини, на які позивач посилається, як на підставу своїх вимог, всебічно, повно, об`єктивно та безпосередньо дослідивши наявні у справі докази, надавши оцінку кожному доказу окремо та зібраним у справі доказам в цілому, доходить висновку, що позов підлягає до задоволення, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 4 ЦПК України, до суду може звернутись кожна особа за захистом своїх порушених прав, а також в інтересах інших осіб у випадках встановлених законом.

За вимогами ст.ст. 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених цим кодексом. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин, з посиланням на докази, на підставі яких встановлені відповідні обставини.

Судом встановлено, що 27.12.2019 року між АТ «ПУМБ» та відповідачем по справі ОСОБА_1 було укладено кредитний договір у формі заяви № 501 про приєднання до Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб, відповідно до якого відповідач ОСОБА_1 отримав кредит в розмірі 15000,00 грн. зі сплатою реальної процентної ставки 47,88 % річних (а.с. 9).

Підписанням цієї заяви ОСОБА_1 прийняв публічну пропозицію АТ «ПУМБ» на укладення договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб, яка розміщена на сайті АТ «ПУМБ»: pumb.ua в повному обсязі, з урахуванням умов надання всіх послуг, як обраних безпосередньо при прийнятті ДКБО, так і послуг, що можуть бути надані в процесі обслуговування (з урахуванням всіх змін) і погодився з тим, що може обрати будь-які передбачені ДКБО послуги, в тому числі через дистанційні канали обслуговування, а при обранні послуги з укладення договору страхування, підписанням цієї заяви підтвердив свою згоду на укладення договору страхування.

Відповідач у своїй заяві просив відкрити на його ім`я поточний рахунок у гривнях та надати кредитну картку, встановивши кредитний ліміт 15000 гривень.

З копії паспорту споживчого кредиту, який підписано відповідачем 27 грудня 2019 року, вбачається, що в ньому зазначено основні умови кредитування з урахуванням побажань споживача (сума кредиту 15000 грн., строк, на який надається кредит 12 місяців), інформація щодо орієнтовної реальної річної процентної ставки та орієнтовної загальної вартості кредиту для споживача, порядок повернення кредиту, додаткова інформація. (а.с. 10).

Відповідно до довідки АТ «ПУМБ» про збільшення кредитного ліміту по договору №501 від 27.12.2019 року, відповідачу ОСОБА_1 27.12.2019 року встановлено кредитний ліміт в сумі 15000,00 грн., надалі розмір кредитного ліміту поступово збільшувався та 16.03.2022 року становив 47972,64 грн. (а.с. 30).

З наданого позивачем розрахунку заборгованості за договором №501 від 27.12.2019 року, укладеного між АТ «ПУМБ» та ОСОБА_1 встановлено, що станом на 01.02.2024 року заборгованість складає 78484,59 грн., з яких: 47972,64 грн. - заборгованість за сумою кредиту, 30511,95 грн. - заборгованість за відсотками (а.с. 30-32).

З виписки АТ «ПУМБ» за рахунком відповідача ОСОБА_1 (а.с. 33-41) вбачається, що станом на 01.02.2024 року в такій відображено рух коштів, остання операція 01.08.2022 року.

01.02.2024 року позивач направляв на адресу відповідача письмову вимогу (повідомлення) про виконання зобов`язання щодо погашення заборгованості за кредитним договором №501 від 27.12.2019 року, однак добровільно заборгованість відповідачем погашена не була (а.с. 27-29).

Норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування.

До спірних правовідносин, які виникли між сторони, підлягають застосуванню норми Цивільного кодексу України.

Відповідно до частин 1, 2 статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Частиною 1 статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Так, згідно з приписом статті 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

За змістом частини 1 та 2 статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України).

Згідно із частиною 1 статті 633 ЦК України, публічним є договір, в якому одна сторона підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги.

За змістом статті 634 цього Кодексу договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. У переважній більшості випадків застосування конструкції договору приєднання його умови розроблює підприємець (в даному випадку АТ «ПУМБ»).

Оскільки умови договорів приєднання розробляються банком, тому повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. Тому з огляду на зміст статей 633, 634 ЦК України можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг банку) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений.

Відповідно до частини 1 статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Згідно з частиною 1 статті 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Згідно із ч. 2 ст. 1050, ч. 2 ст. 1054 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок повернути кредит частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини кредитодавець має право вимагати дострокового повернення частини кредиту, що залишилася, та сплати процентів.

Відповідно до ч. 1 ст. 525 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Частиною 1 ст. 599 ЦК України передбачає, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Відповідно до ч. 1ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Згідно ч. 1 ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Частиною 1 ст. 625 ЦК України встановлено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

Мотивована оцінка кожного аргументу, наведеного учасниками справи, щодо наявності чи відсутності підстав для задоволення позову.

У позові АТ «ПУМБ» посилалося на те, що, відповідач підписав кредитний договір №501 від 27.12.2019, згідно якого отримав кредитні кошти у національній валюті на платіжну банківську картку зазначену у даному договорі. Даним договором було визначено строк кредитування та відсотки за користування кредитними коштами. Кредитодавець АТ «ПУМБ» свої зобов`язання за кредитним договором виконав у повному обсязі, що вбачається з досліджених в судовому засіданні матеріалів справи.

Відповідач же зі свого боку взяті на себе зобов`язання за кредитним договором належним чином не виконав, у зв`язку з чим у нього виникла заборгованість за договором, яка ним не повернута.

Таким чином, суд погоджується з аргументами позивача, що між ним та відповідачем погоджено розмір наданого кредиту, розмір, підстави стягнення процентів за користування кредитними коштами. Тому слід стягнути з ОСОБА_1 на користь позивача заборгованість за кредитним договором у загальному розмірі 78484,59 грн.

Враховуючи наведене та визнання відповідачем позовних вимог, що не суперечить закону та не порушує права свободи чи інтереси інших осіб, суд вважає, що вимоги позивача є обґрунтованими, а тому підлягають задоволенню.

Розподіл між сторонами судових витрат.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 141 ЦПК України судові витрати покладаються на відповідача у разі задоволення позову.

Крім того, положенням ч. 1 ст. 142 ЦПК України передбачено, що у разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

Враховуючи, що розгляд справи відбувається в порядку спрощеного позовного провадження, станом на 22.05.2024 року відповідач визнав позовні вимоги, а розгляд справи по суті ще не відбувся, суд вважає за необхідне повернути позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору сплаченого при зверненні до суду з позовною заявою про стягнення заборгованості, що становить 1211 грн. 20 коп. та стягнути з ОСОБА_1 на користь позивача лише 1211 грн. 20 коп. судових витрат.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 207, 525, 526, 530, 599, 610-612, 625, 626, 628, 633, 634, 638, 1048, 1049, 1050, 1054 Цивільного кодексу України, ст.ст. 10, 19, 81, 89, 141, 259, 263-265, 268 Цивільного процесуального кодексу України, суд, -

У Х В А Л И В:

Позов Акціонерного товариства «Перший Український Міжнародний Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь Акціонерного товариства «Перший Український Міжнародний Банк» (місцезнаходження: м. Київ, вул. Андріївська, 4, ) заборгованість за кредитним договором №501 від 27.12.2019 року у розмірі 78484,59 грн., з яких: 47972,64 грн. - заборгованість за сумою кредиту, 30511,95 грн. - заборгованість за відсотками.

Повернути Акціонерному товариству «Перший Український Міжнародний Банк» (місцезнаходження: м. Київ, вул. Андріївська, 4, ), з державного бюджету 50 відсотків судового збору сплаченого при поданні позову в сумі 1211 грн. 20 коп.

Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь Акціонерного товариства «Перший Український Міжнародний Банк» (місцезнаходження: м. Київ, вул. Андріївська, 4, ) 1211 грн. 20 коп. судових витрат.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку безпосередньо до Кропивницького апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги в тридцятиденний строк з дня проголошення рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя: А. М. ГРИШАК

Дата документу 22.05.2024