Справа № 724/3912/24
Провадження № 2/724/804/24
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 грудня 2024 року Хотинський районний суд Чернівецької області в складі:

головуючого судді: Гураль Л.Л.,

за участю секретаря судового засідання: Уляницької Д.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження в залі суду в місті Хотин Чернівецької області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів

Короткий зміст та обґрунтування позовних вимог.

До Хотинського районного суду Чернівецької області надійшла позовна заява ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів.

Позивач в обґрунтування позовної заяви зазначає, що перебувала у зареєстрованому шлюбі з відповідачем, за час якого у них народився син ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

20.04.2022р. рішенням Хотинського районного суду Чернівецької області шлюб між сторонами було розірвано. Ще до розірвання шлюбу син проживав разом із матір`ю та перебував на її утриманні.

02.03.2022р. після початку повномасштабного вторгнення російської федерації на територію України, позивач разом із сином виїхали з України за кордон та з того часу проживають у Федеративній Республіці Німеччина.

За весь час проживання дитини разом з матір`ю, батько жодного разу не поцікавився життям свого сина, його здоров`ям, емоційним станом та не взяв участі у матеріальному утриманні своєї дитини.

Позивач стверджує, що син відвідує дитячий садок і батьківська плата становила 194 євро щомісяця, а з 01.09.2024р. була збільшена до 320 євро на місяць.

Крім того, син з 27.07.2022р. відвідує он-лайн школу програмування для дітей GOITeens та за три місяці навчання мама сплатила 139,24 євро.

Оскільки син некоректно вимовляє звуки, то він також займався в логопедичній школі Govorinka з листопада 2023 року по лютий 2024 рік, вартість місячного навчання становить 143,8 євро. Також дитині рекомендовано відвідувати терапію з логопедичних занять, що також тягне додаткові витрати.

Крім того, 19.10.2023р. дитині було проведено лікування зубів та встановлено збірну коронку за що сплачено було 100 євро.

В силу свого віку дитина потребує значних матеріальних витрат для забезпечення розвитку, освіти та оздоровлення, а враховуючи перебування в іншій країні, де ціни на дитячий одяг, продукти харчування, медикаменти, освіту та в цілому на проживання є вищими, позивачка не в змозі самостійно утримувати сина.

За таких обставин за підрахунками позивачки, загальна сума витрат на утримання дитини на місяць становить 38347,88 грн., відповідно обов`язок батька полягає у понесені половини таких витрат, а саме в сумі 19200,00 грн.

Крім того, позивач вважає за необхідне стягнути аліменти з батька дитини, починаючи з 02.03.2022р., тобто за минулий час, оскільки ухиляється від такої сплати.

Заяви, клопотання та інші процесуальні дії у справі.

Ухвалою Хотинського районного суду від 06.11.2024р. позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів залишено без руху та надано позивачу термін для усунення недоліків, вказаних в ухвалі суду.

Ухвалою Хотинського районного суду Чернівецької області від 12.11.2024 відкрито провадження у справі та призначено розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін. Відповідно до ч.5 ст.279 ЦПК України роз`яснено учасникам справи про її розгляд без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, також було надано строк для подання відповідачем відзиву на позов.

Вказану ухвалу було направлено відповідачу на адресу місця реєстрації, однак конверт повернувся на адресу суду з відміткою органу зв`язку: «адресат відсутній за вказаною адресою».

Фактичні обставини встановлені судом.

Так, судом встановлено, що рішенням Хотинського районного суду Чернівецької області від 20.04.2022р. у справі №724/182/22 шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 розірвано (а.с.7-8).

Відповідно до свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 від 12.03.2019р. ОСОБА_3 народився ІНФОРМАЦІЯ_2 , батьками якого є: ОСОБА_2 та ОСОБА_1 (а.с.7).

Судом встановлено, що позивачка 02.03.2022р. виїхала за межі України, що підтверджується відміткою в закордонному паспорті ОСОБА_1 (а.с.9).

Відповідно до договору про батьківську плату від 05.06.2023 ОСОБА_3 відвідує дитячий садок Святого Георга, Аугсбург, загальна щомісячна плата складає 194,00 євро (а.с.10).

Відповідно до договору про батьківську плату від 15.07.2024 ОСОБА_3 відвідує дитячий садок Марія Альбер, Фрідберг, загальна щомісячна плата складає 320,00 євро (а.с.11).

Зі змісту довідки ІТ школи GOITeens вбачається, що ОСОБА_3 навчається в академії від 27.07.2022 по 27.09.2024 та вивчає курс Logik. 20.07. ОСОБА_4 сплачено 139,42 євро за три місяці навчання (27.07, 27.08, 27.09) (а.с.12).

Крім того, судом встановлено, що з ОСОБА_5 були проведені корекційно-розвиткові заняття з листопада 2023 року по лютий 2024 рік в логопедичній школі Govorinka, вартість якого становить 278,6 євро (а.с.12-14).

З наявного в матеріалах справи рахунку з ортодонтії та дитячої стоматології від 10.11.2023 вбачається, що ОСОБА_1 звернулася до лікаря з метою лікування ОСОБА_6 , вартість якого становить 100 євро (а.с.15).

Застосовані норми права.

Так, відповідно до частин 1, 2 статті 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована постановою Верховної Ради України № 789-ХІІ від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Відповідно до частини третьої статті 51 Конституції України сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою.

Згідно із частиною сьомою статті 7 СК України дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, установлених Конституцією України, Конвенцією про права дитини, іншими міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Згідно частини 1 статті 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою.

Відповідно до статті 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Згідно частини 3 статті 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Статтею 182 СК України встановлено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує:

1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини;

2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів;

3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина;

3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів;

3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів;

4) інші обставини, що мають істотне значення.

Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.

Згідно частин 1, 2 статті 184 СК України суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі.

Розмір аліментів, визначений судом або домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, щорічно підлягає індексації відповідно до закону, якщо платник і одержувач аліментів не домовилися про інше. За заявою одержувача аліментів індексація може бути здійснена судом за інший період.

Згідно частини 1 статті 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви.

Статтею 7 Закону України "Про державний бюджет України на 2024 рік" встановлено прожитковий мінімум з 1 січня 2024 року для дітей віком до 6 років в сумі 2563 гривні.

Дитина сторін перебуває саме в такому віці і відповідно має право на матеріальне забезпечення в законодавчо закріпленому розмірі, яке йому зобов`язані надати, згідно вимог ст.180 СК України, його батьки.

Батьки дитини мають рівні обов`язки з надання утримання дитині, оскільки згідно ч. 1ст. 141 Сімейного кодексу України мати і батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини.

Дослідивши матеріали справи, суд обґрунтовано дійшов висновку про наявність підстав для стягнення аліментів з відповідача.

Проте, суд не погоджується з доводами позивача щодо розміру аліментів на утримання дитини віком до шести років.

Так, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

При цьому суд враховує, що позивачкою не подано доказів про наявність підстав для стягнення з відповідача на утримання їхнього сина в розмірі 19200,00 грн. щомісячно.

Зокрема, на підтвердження доводів щодо видатків на оплату відвідування сином Орестом дитячого садка, позивачем подано відповідні договори, однак доказів проведення оплати (в готівковій чи безготівковій формі) за садок в матеріалах справи відсутні. Відповідно до п.4 договору про батьківську плату батьки можуть звернутися до Управління у справах молоді/Управління соціального забезпечення з проханням про покриття витрат.

Так само відсутні докази оплати вартості занять в логопедичній школі та лікування зубів дитини, оскільки в матеріалах справи наявні лише рахунки на такі послуги.

Разом з цим, позивачкою підтверджено понесення витрат на заняття сином в академії GOITeens та за три місяці навчання мати дитини сплатила 139,24 євро.

В позовній заяві позивачка стверджує, що відповідач наразі проходить війську службу за мобілізацією, відповідно отримує щомісячне грошове забезпечення та має кошти, з яких може сплачувати аліменти.

Однак будь-яких доказів на підтвердження вищенаведеного, а також матеріального становища відповідача в матеріали справи не подано.

Потребу у значних матеріальних витратах на дитину позивачка також обґрунтовує тим, що проживання в Федеративній Республіці Німеччина є дорого вартісним з огляду на вищі ціни на одяг, продукти харчування, медикаменти, освіту.

Однак, проживання позивачки разом з дитиною у Федеративній Республіці Німеччина є її свідомим вибором. Альтернативою для проживання може бути будь-яка інша країна, де витрати на проживання є набагато нижчими.

Частиною 1 ст.81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставі своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Таким чином, враховуючи вищенаведені вимоги закону, а також досліджені судом докази, суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, у зв`язку з чим з відповідача слід стягнути на користь позивача аліменти на утримання неповнолітньої дитини у твердій грошовій сумі в розмірі 4000,00 грн., починаючи з 05.11.2024р. (дати подання позову до суду) до досягнення дитиною повноліття.

При цьому суд виходить з розумності та достатності вказаного розміру стягуваних аліментів, необхідних для задоволення потреб позивачки на утримання дитини.

При цьому, суд звертає увагу, що витрати на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою тощо) є додатковими витратами в силу ст. 185 Сімейного кодексу України, у зв`язку із чим, позивачка не позбавлена можливості звернутися до суду із відповідним позовом до відповідача про стягнення додаткових витрат на утримання дитини.

Крім того, сторони не позбавлені можливості згодом, у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених СК України, звернутися до суду з позовом про зміну розміру аліментів (ч.1ст.192 СК України).

Щодо стягнення аліментів за минулий час.

Відповідно до частини першої статті 191 СК України аліменти на дітей присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Аліменти за минулий час можуть бути присуджені, якщо позивач подасть суду докази того, що він вживав заходів щодо одержання аліментів з відповідача, але не міг їх одержати у зв`язку з ухиленням останнього від їх сплати. У цьому разі суд може присудити аліменти за минулий час, але не більш як за три роки.

Стягнення аліментів за час, що передує пред`явленню позову, є можливим у порядку виключення лише за наявності наступних умов: до моменту звернення з позовом до суду аліменти не стягувались; особа, яка вимагає аліментів, приймала заходи щодо одержання аліментів, але вони не були одержані у результаті ухилення особи, зобов`язаної сплачувати аліменти (відповідача), від їх сплати.

Заходи, що вживав позивач щодо одержання аліментів можуть бути різноманітними, наприклад, він звертався до батьків відповідача з проханням вплинути на нього, щоб той платив аліменти на дитину або направляв йому листи з такої вимогою чи на адресу його місця роботи тощо. Ухилення може виражатися у тому, що зобов`язана особа - відповідач ухилялась від укладення договору про сплату аліментів на утримання дитини, приховувала своє місцезнаходження або свій заробіток (доходи) та інші подібні дії.

Таким чином, ухилення від сплати аліментів є винною протиправною поведінкою, тобто це свідоме невиконання своїх обов`язків в умовах, коли позивач звертався до відповідача особисто або через суд з вимогою про сплату грошової суми, необхідної для утримання дитини.

Присудження аліментів за минулий час являється правом, а не обов`язком суду, з позовом до якого звернувся позивач. Суд, виходячи із конкретних обставин справи, проаналізувавши усі надані докази, може присудити аліменти на утримання дитини за минулий час, у межах трирічного строку, або відмовити у задоволенні таких позовних вимог.

Позивачка просить суд стягнути аліменти починаючи з 02.03.2022, однак нею не надано до суду належних та допустимих доказів звернення до відповідача з відповідною вимогою, а також доказів ігнорування відповідачем вимоги позивача про сплату аліментів на утримання дитини.

За таких обставин позовні вимоги в частині стягнення аліментів за минулий час задоволенню не підлягають.

Розподіл судових витрат.

Згідно з ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Відповідно до п. 3 ч.1 ст.176 ЦПК України ціна позову у позовах про стягнення аліментів визначається сукупністю всіх виплат, але не більше ніж за шість місяців.

Позивач звільнений від сплати судового збору, таким чином, відповідно до ст.141 ЦПК України, з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір в розмірі 1211,20 грн.

Щодо витрат на професійну правничу допомогу.

Позовна заява містить попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які позивачка понесла та очікає понести у зв`язку з розглядом справи, в розмірі 15 000,00 грн.

Статтею 134 ЦПК України передбачено, що разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести в зв`язку із розглядом справи.

У разі неподання стороною попереднього розрахунку суми судових витрат суд може відмовити їй у відшкодуванні відповідних судових витрат, за винятком суми сплаченого нею судового збору.

Попередній розрахунок розміру судових витрат не обмежує сторону у доведенні іншої фактичної суми судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами за результатами розгляду справи.

Суд може попередньо визначити суму судових витрат (крім витрат на професійну правничу допомогу), пов`язаних з розглядом справи або певною процесуальною дією. Така попередньо визначена судом сума не обмежує суд при остаточному визначенні суми судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами за результатами розгляду справи.

Частинами першою статті 246 ЦПК України встановлено, що якщо сторона з поважних причин не може подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат до закінчення судових дебатів у справі, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог.

При розгляді справи судом учасники справи викладають свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення, міркування щодо процесуальних питань у заявах та клопотаннях, а також запереченнях проти заяв і клопотань (частина першастатті 182 ЦПК України).

Тобто саме зацікавлена сторона має вчинити певні дії, спрямовані на відшкодування з іншої сторони витрат на професійну правничу допомогу, а інша сторона має право на відповідні заперечення проти таких вимог, що виключає ініціативу суду з приводу відшкодування витрат на професійну правничу допомогу одній із сторін без відповідних дій з боку такої сторони.

На підставі частини другої 174 ЦПК України заявами по суті справи є: позовна заява, відзив на позовну заяву (відзив), відповідь на відзив, заперечення, пояснення третьої особи щодо позову або відзиву.

Відповідно до частини восьмої статті 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

У пункті 53 додаткової постанови від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц (провадження № 14-382цс19) Велика Палата Верховного Суду зазначила, що вимога частини восьмої статті 141 ЦПК України щодо строку та порядку подання доказів про розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, має застосовуватися і до справ, що розглядаються в спрощеному провадженні, де судові дебати відсутні.

Виходячи зі змісту частини восьмоїстатті 141 ЦПК України, сторона може подати докази на підтвердження розміру витрат, які вона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, у тому числі і після судових дебатів, але виключно за сукупності двох умов: по-перше, ці докази повинні бути подані протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, і по-друге, сторона зробила відповідну заяву про розподіл судових витрат до закінчення судових дебатів.

Отже, право сторони, яка має намір отримати за результатами розгляду спору по суті відшкодування витрат на професійну правничу допомогу за рахунок іншої сторони, кореспондується з її обов`язками: по-перше, зазначити попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла або очікує понести у зв`язку із розглядом справи у першій заяві по суті спору; по-друге, заявити про це до закінчення судових дебатів у справі; по-третє, подати до суду докази на підтвердження розміру таких витрат протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду.

Ухвалою Хотинського районного суду Чернівецької області від 12.11.2024 відкрито провадження у справі та призначено розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін. Відповідно до ч.5 ст.279 ЦПК України роз`яснено учасникам справи про її розгляд без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами.

Тобто в даному випадку розгляд справи відбувається в спрощеному провадженні, де судове засідання не проводиться, а судові дебати відсутні.

Суд розглядає справи у порядку спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі (ст. 275 ЦПК України).

Відповідно до ч.3 ст. 279 ЦПК України якщо для розгляду справи у порядку спрощеного позовного провадження відповідно до цього Кодексу судове засідання не проводиться, процесуальні дії, строк вчинення яких відповідно до цього Кодексу обмежений першим судовим засіданням у справі, можуть вчинятися протягом тридцяти днів з дня відкриття провадження у справі.

Як вбачається з матеріалів справи представником позивачки була адвокат Біла Уляна Михайлівна, яка діяла на підставі ордеру на надання правничої допомоги від 31.10.2024р.

Судом встановлено, що позовна заява містить попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які позивачка понесла та очікає понести у зв`язку з розглядом справи, в розмірі 15 000,00 грн., однак будь-яких доказів (договорів, рахунків), як це передбачено ч.8 ст. 141 ЦПК України, на підтвердження вказаної суми в матеріали справи не подано.

Разом з цим, будь-яких заяв щодо подання доказів на підтвердження розміру витрат після ухвалення рішення суду, в матеріалах справи не міститься.

За таких обставин, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката в розмірі 15000,00 грн. не підтверджені жодними доказами, а тому стягненню з відповідача не підлягають.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 1-23, 76-81, 141, 258-259, 274, 279 Цивільного процесуального кодексу України, суд, -

У Х В А Л И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_2 , адреса місця реєстрації: АДРЕСА_1 ) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_3 , адреса місця реєстрації: АДРЕСА_2 ) аліменти на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у твердій грошовій сумі в розмірі 4000,00 грн. щомісячно, починаючи з 05.11.2024 року та до досягнення дитиною повноліття.

Стягнути з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_2 , адреса місця реєстрації: АДРЕСА_1 ) на користь держави судовий збір в розмірі 1211,20 грн. (одна тисяча двісті одинадцять гривень 20 коп.).

Допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Чернівецького апеляційного суду суд шляхом подачі апеляційної скарги в 30-денний строк з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне рішення складено 20 грудня 2024 року.

Суддя: Л. Л. ГУРАЛЬ