Справа №173/2469/24
Провадження №2/173/884/2024
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 листопада 2024 р. м. Верхньодніпровськ

Верхньодніпровський районний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді Бурхана С.М.,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін матеріали справи

за позовом Акціонерного товариства Комерційний банк «ПРИВАТБАНК»

до ОСОБА_1

про стягнення заборгованості,

ВСТАНОВИВ:

Акціонерне товариство Комерційний банк «ПРИВАТБАНК» (далі - позивач) звернулось до Верхньолніпровського районного суду Дніпропетровської області з позовом до ОСОБА_1 (далі - відповідач) про стягнення заборгованості.

Обґрунтовуючи заявлені позовні вимоги позивач вказує на те, що 12.09.2006 року відповідач звернувся до позивача з метою отримання банківських послуг, у зв?язку з чим підписав анкету-заяву та приєднався до Умов та правил надання банківських послуг. На підставі вказаної анкети-заяви відповідачу відкрито картковий рахунок та видано кредитну картку, на якій було встановлено кредитний ліміт. Відповідач був належним чином повідомлений про умови кредитування, зокрема щодо сплати відсотків. Починаючи з 14.05.2021 року відсотки нараховувалися відповідно до підписаної відповідачем заяви про приєднання Умов та Правил надання банківських послуг, а саме згідно з п. 1.3 в розмірі 40,8%.

Позивач зазначає, що він свої зобов?язання виконав, надав можливість відповідачу розпоряджатися кредитними коштами. Відповідач зобов?язався повернути кредит щомісячними платежами, але несвоєчасно повернув кошти, внаслідок чого утворилася заборгованість в сумі 36432, 55 грн.: 28669,99 грн. - заборгованість за тілом кредиту; 7762,56 грн - заборгованість за простроченими відсотками.

У зв`язку з цим позивач вирішив звернутися до суду з даним позовом за захистом своїх прав та законних інтересів та просив суд стягнути з відповідача зазначену суму заборгованості, а також понесені судові витрати.

Ухвалою суду від 12.09.2024 року відкрито провадження у справі, вирішено розглядати справу в порядку спрощеного позовного провадження без виклику (повідомлення) сторін.

Учасникам справи було надіслано копію ухвали про відкриття провадження у справі та одночасно відповідачу надіслано копію позовної заяви та доданих до неї документів. Відповідачу було встановлено строк для подання до суду відзиву, оформленого відповідно до вимог статті 178 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України), на позовну заяву та всіх доказів, що підтверджують заперечення проти позову.

Відповідач відзив на позовну заяву в порядку статей 178, 278 ЦПК України не подав.

Приймаючи до уваги, що відповідач у строк не подав до суду відзиву на позов, а відтак не скористався наданими йому процесуальними правами, суд вважає за можливе розглянути справу за наявними в ній матеріалами відповідно до частини 2 статті 178 ЦПК України.

Відповідно до частини 5 статті 279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше.

У разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення (частина 4 статті 268 ЦПК України).

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку про відмову у задоволенні позову з таких підстав.

Судом встановлені такі обставини та відповідні правовідносини.

12.09.2006 року відповідач звернувся до позивача з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписав Заяву б/н від 12.09.2006 року. В подальшому кредитна картка неодноразово перевипускалася і продовжувався відповідно строк її дії, що підтверджується відповідною довідкою АТ КБ Приватбанк.

14.05.2021 року відповідач підписав заяву про приєднання Умов та Правил надання банківських послуг, якою було визначено умови кредитування, порядок та строки повернення кредиту, нарахування відсотків та інші умови.

Зі змісту заяви видно, що відповідач був ознайомлений з Умовами та правилами надання банківських послуг, що є частиною договору, про що свідчить його підпис на заяві.

Згідно з наданим банком розрахунком, заборгованість ОСОБА_1 за вказаним кредитним договором станом на 23.06.2024 року становить 36432,55 грн, з яких: 28669,99 грн - заборгованість за тілом кредиту; 7762,56 грн - заборгованість за відсотками за користування кредитом.

Відповідно до частин 1, 2 статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Відповідно до частини 1 статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України).

Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України).

Згідно з частиною першою статті 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги.

За змістом статті 634 цього Кодексу договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

У переважній більшості випадків застосування конструкції договору приєднання його умови розроблює підприємець (в даному випадку АТ КБ «ПРИВАТБАНК»).

Оскільки умови договорів приєднання розробляються банком, тому повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. Тому з огляду на зміст статей 633,634 ЦК України можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг банку) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений.

Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Згідно зі статтею 1049 згаданого Кодексу позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Позивач просить суд стягнути з відповідача на його користь заборгованість за тілом кредиту в розмірі 28669, 99 грн.

Однак, згідно з наданим розрахунком, збільшення заборгованості відповідача за тілом кредиту здійснювалося не лише за рахунок фактично використаних ним коштів, а і за рахунок збільшення (договірного списання коштів) кредиту з метою погашення нарахованої заборгованості за процентами (стовпчик 4).

Натомість, надані Позивачем матеріали не містять доказів погодження Позичальником умов про договірне списання заборгованості за нарахованими процентами за рахунок збільшення кредиту. Тим самим, на думку суду, позивач фактично збільшив розмір заборгованості відповідача за тілом кредиту.

У зв?язку з чим проценти нараховувалися позивачем на тіло кредиту, розмір якого щомісяця безпідставно збільшувався за рахунок договірного списання заборгованості за такими процентами, і це повсякчас спотворювало правильність розрахунків на кожну дату розрахунку. Окрім того, з розрахунку заборгованості видно, що розмір процентів за користування кредиту постійно змінювався та нараховувався на тіло кредиту, яке безпідставно збільшилось за рахунок нарахованих відсотків. Проте доказів на підтвердження узгодження таких умов (зміна розміру відсоткової) з відповідачем на час укладення договору позивачем не надано. А тому суд не може брати до уваги складений позивачем розрахунок заборгованості відповідача за тілом кредиту та відсотками.

Окремо суд звертає увагу на те, що умови про договірне списання і збільшення за рахунок відсотків тіла кредиту не передбачено ані в анкеті-заяві від 12.09.2006 року, ані в Заяві про приєднання до Умов та правил надання банківських послуг, яку відповідач підписав 14.05.2021 року, ані в самих Умовах та у наказі про зміни умов кредитування від 23.08.2006 року. Вказані умови кредитування містять положення про можливе списання коштів з інших рахунків позичальника з метою погашення кредитної заборгованості, проте не містять умов про збільшення самого кредиту за рахунок нарахованих відсотків.

Варто зауважити, що згідно з розрахунком заборгованості відповідач здійснив погашення заборгованості в таких сумах: 114752,49 грн. - заборгованість за поточним тілом кредиту; 1704,50 грн. - заборгованість за простроченим тілом кредиту; 1914,00 грн - заборгованість по простроченим відсотках.

Свобода договору є однією із загальних засад цивільного законодавства, що передбачено у пункті 3 частини першої статті 3 ЦК України.

Одним із основоположних принципів цивільного судочинства є справедливість, добросовісність та розумність, що передбачено у пункті 6 частини 1 статті 3 ЦК України.

Тобто, дії учасників цивільних правовідносин мають відповідати певному стандарту поведінки та характеризуватися чесністю, відкритістю та повагою до інтересів іншої сторони чи сторін договору.

У частинах першій, третій статті 509 ЦК України вказано, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (у тому числі, сплатити гроші), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості.

Суд звертає увагу на те, що згідно з частиною 6 статті 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Проте позивачем не надано належних та достатніх доказів на підтвердження існуючої суми заборгованості за кредитним договором. З огляду на викладене, суд вважає позовні вимоги АТ КБ Приватбанк необґрунтованими і такими, що не підлягають задоволенню.

Згідно з ч. 1 ст. 141 Цивільного процесуального кодексу України у випадку відмови у задоволенні позову витрати по сплаті судового збору покладаються на позивача.

Керуючись ст. ст. 12, 13, 76, 81, 141, 264, 265 Цивільного процесуального кодексу України, суд, -

ВИРІШИВ:

1. Відмовити у позові Акціонерного товариства Комерційний банк «ПРИВАТБАНК» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.

2. Понесені позивачем судові витрати віднести за рахунок позивача.

3. Рішення може бути оскаржено у встановленому порядку до Дніпровського апеляційного суду протягом 30 днів з дня його підписання. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя С.М. Бурхан