печерський районний суд міста києва
пр. № 2-6587/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 грудня 2024 року Печерський районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді - Литвинової І. В.,

за участю секретаря судового засідання Когут Н. В.,

позивача ОСОБА_1 , представника позивача ОСОБА_2 , представника відповідача ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду у м. Києві заяву представника позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_2 про забезпечення позову у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , треті особи: ОСОБА_6 , приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Ковальчук Сергій Павлович, ОСОБА_7 про витребування нерухомого майна з чужого незаконного володіння,

УСТАНОВИВ:

30 травня 2024 року вказана позовна заява надійшла до Печерського районного суду м. Києва, для розгляду якої, у відповідності до пункту 15 Розділу XIII Перехідні положення Цивільного процесуального кодексу України від 18 березня 2004 року № 1618-IV (у редакції Закону № 2147-VIII від 03 жовтня 2017 року), визначено суддю та передано 03 червня 2024 року, для вирішення питання про відкриття провадження у справі, згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями.

03 червня 2024 року судом подано запити щодо актуальної інформації про зареєстроване місце проживання (перебування) відповідачів фізичних осіб /т. І а. с. 190-193/.

04 червня 2024 року ухвалою судді у справі відкрито провадження, для розгляду у загальному провадженні, та витребувано докази у Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) /т. І а. с. 168-172, 194-195/.

01 липня 2024 року на електронну поштову скриньку суду надійшла відповідь з Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) на виконання ухвали судді від 04 червня 2024 року про неможливість надати витребувані документи, оскільки підрозділ здійснює повноваження з реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, а також ведення та зберігання реєстраційних справ у паперовій формі з 01 травня 2016 року, реєстраційні справи на об`єкти нерухомого майна, реєстрація яких здійснювалася з 01 січня 2013 року по 01 травня 2016 року перебувають на зберіганні в Управлінні державної реєстрації /т. І а. с. 200-203/.

11 вересня 2024 року представник позивача подав заяву про забезпечення позову шляхом витребування документів у Департаменті з питань реєстрації виконавчого органу Київської міської ради (КМДА) реєстраційної справи щодо квартири, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 (з інформацією про державного реєстратора, номер та дату реєстраційної дії, перелік всіх документів, на підставі яких ОСОБА_6 стала власником вказаної квартири); документи реєстраційної справи, сформованої при проведенні реєстраційної дії - рішення приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Ковальчука С. П. про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 33045090 від 20 грудня 2016 року щодо квартири, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 /т. І а. с. 210-218/.

24 вересня 2024 року ухвалою суду заяву представника позивача ОСОБА_2 про забезпечення доказів задоволено /т. І а. с. 221, 222-223/.

01 листопада 2024 року засобами поштового зв`язку до суду надійшов відзив відповідача ОСОБА_5 /т. ІІ а. с. 8-26/

05 листопада 2024 року представник відповідача ОСОБА_5 - ОСОБА_3 подала суду клопотання про витребування доказів - договір купівлі-продажу квартири, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , серія та номер 12118, виданий 15 грудня 2016 року, документи, що пов`язані із набуттям ОСОБА_7 квартири, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , за договором купівлі-продажу, серія та номер 12118, виданий 15 грудня 2016 року, зокрема, але не виключно: заяви, свідоцтва /т. ІІ а. с. 27-32/.

04 листопада 2024 року з Департаменту з питань реєстрації до суду надійшли засвідчені копії реєстраційний справ в електронній формі № 0 та № 0 /т. ІІ а. с. 40-124/.

05 листопада 2024 року ухвалою суду клопотання про витребування доказів, подане представником відповідача ОСОБА_5 - ОСОБА_3 задоволено /т. ІІ а. с. 35-37/.

06 листопада 2024 року засобами поштового зв`язку від представника позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_2 надійшла до суду відповідь на відзив відповідача ОСОБА_5 /т. ІІ а. с. 125-142/.

11 листопада 2024 року до суду засобами поштового зв`язку надійшли заперечення відповідача ОСОБА_5 - ОСОБА_3 на відповідь сторони позивача на відзив /т. ІІ а. с. 143-154/.

12 грудня 2024 року на виконання ухвали суду від 05 листопада 2024 року про витребування доказів приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Кара О. О., яка заміщує нотаріуса Ковальчука С. П., засобами поштового зв`язку до суду надійшли належним чином завірені копії договору купівлі-продажу квартири, посвідченого 15 грудня 2016 року, Ковальчуком С. П., приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу за реєстровим № 12118 та документів, на підставі яких було посвідчено цей договір, у тому числі завірені копії документів, що пов`язані із набуттям ОСОБА_7 квартири АДРЕСА_3 .

Представник позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_2 у судовому засіданні просив задовольнити клопотання про забезпечення позову з підстав, наведених у ньому.

Представник відповідача ОСОБА_5 - ОСОБА_3 заперечувала проти забезпечення позову, просила відмовити, як безпідставному.

Треті особи у справі: ОСОБА_6 , приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Ковальчук С. П., ОСОБА_7 та їхні представники у судове засідання не з`явилися, заяви по суті або з процесуальних питань до суду не надходили.

Суд, заслухавши обґрунтування представника позивача і думку сторони відповідача, вивчивши заяву і дослідивши матеріали справи, встановив наступні обставини і дійшов наступних висновків.

У провадженні Золотоніського міськрайонного суду Черкаської обл. знаходиться цивільна справа № 695/1724/19 за позовом ОСОБА_8 до ОСОБА_9 та ОСОБА_10 про визнання права власності на спадкове майно після смерті ОСОБА_4 .

Як свідчить мирова угода від 07 вересня 2023 року, укладена між сторонами у справі № 695/1724/19 та яка знаходиться на затвердженні Золотоніського міськрайонного суду Черкаської обл., ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 померла, після її смерті відкрилась спадщина за законом, до складу якої ввійшла квартира АДРЕСА_4 , тобто те нерухоме майно, яке ОСОБА_1 намагається витребувати з незаконного володіння ОСОБА_4 .

В першу чергу право на спадкування за законом після смерті ОСОБА_4 отримали: ОСОБА_8 - матір померлої; ОСОБА_9 - дочка померлої; ОСОБА_10 - батько померлої.

У мировій угоді сторони дійшли згоди про примирення та узгодження спірних моментів, при цьому, згідно з п. 1.1 Мирової угоди, сторони порозумілись про поділ нерухомого майна, яке належало на момент смерті ОСОБА_4 , шляхом визнання права власності на квартиру АДРЕСА_5 за ОСОБА_9 .

Отже, у разі затвердження Золотоніським міськрайонним судом Черкаської області мирової угоди у справі № 695/1724/19, будуть порушені права третьої особи - ОСОБА_1 , що дає підстави для забезпечення вказаного позову, так як квартиру АДРЕСА_5 намагається набути у власність третя особа - ОСОБА_9 .

ОСОБА_1 на підставі свідоцтва про право на спадщину від 13 березня 2013 року на праві власності належала квартира АДРЕСА_6 , наразі вказана квартира знаходиться у власності відповідача ОСОБА_5 .

З інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна вбачається, що власником квартири АДРЕСА_6 , з 25 січня 2017 року є ОСОБА_5 . Згідно з довідкою, ТОВ «Каса народної допомоги» (іпотекодержатель) 04 листопада 2016 року уклало договір купівлі-продажу заставних з ОСОБА_6 , яка 15 грудня 2016 року (тобто через місяць після набуття статусу іпотекодержателя) звернула стягнення на квартиру та відчужила її ОСОБА_7 , яка, в свою чергу, 25 січня 2017 року (тобто ще через місяць) відчужила квартиру ОСОБА_5 . Отже, протягом двох з половиною місяців (з 04 листопада 2016 року по 25 січня 2017 року) змінилося чотири власники, що свідчить про створення видимості добросовісного набуття права власності для унеможливлення застосування віндикаційного позову.

ОСОБА_5 як представник ПАТ «ВТБ БАНК», займаючи посаду головного експерта відділу вторинного збору боргів фізичних осіб управління по роботі з проблемними активами роздрібного бізнесу департаменту контролю банківських ризиків ПАТ «ВТБ БАНК», брав участь у судових засіданнях в Дніпровському районному суді м. Києва у справі № 755/8407/16-ц за позовом ТОВ «Каса народної допомоги» до ОСОБА_1 , ПАТ «ВТБ БАНК» про зняття арешту з квартири АДРЕСА_6 . Заочним рішенням Дніпровського райсуду м. Києва від 20 жовтня 2016 року у справі № 755/8407/16-ц позов було задоволено. Також з довідки вбачається, що у Державному реєстрі запис про обтяження (арешт) припинено 14 грудня 2016 року, а вже на наступний день, 15 грудня 2016 року, ОСОБА_6 відчужила квартиру на користь ОСОБА_7 , яка 25 січня 2017 року продала її ОСОБА_5 .

Відповідно до вимог ст. 149 ЦПК України, суд за заявою учасника справи має право вжити, передбачених статтею 150 цього Кодексу, заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Згідно з пунктом 1 частини першої ст. 150 ЦПК України позов може забезпечуватися накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб.

Інститут забезпечення позову являє собою сукупність встановлених законом заходів, що вживаються судом за клопотанням осіб, які беруть участь у справі, якщо у них існують побоювання, що виконання ухваленого у справі рішення виявиться у майбутньому утрудненим чи неможливим.

Забезпечення позову є тимчасовим обмеженням і його значення полягає в тому, що ним захищаються законні інтереси позивача на той випадок, коли невжиття заходів забезпечення позову може потягти за собою неможливість виконання судового рішення. Крім цього, інститут забезпечення позову захищає в рівній мірі інтереси як позивача, так і відповідача.

Відповідно до роз`яснень, викладених у Постанові Пленуму Верховного суду України «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді справ про забезпечення позову» N 9 від 22 лютого 2006 року, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

Із урахуванням цього, будь-яке можливе забезпечення позову, у випадку найменшої загрози його невиконання, є виправданим, якщо занижує поріг легітимного сподівання особи на захист свого порушеного права, і є законним, необхідним та збалансованим із правами усіх сторін спору.

У відповідності до ст. 13 Конвенції кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

При цьому Європейський суд з прав людини у рішенні від 29 червня 2006 року у справі «Пантелеєнко проти України» зазначив, що засіб юридичного захисту має бути ефективним, як на практиці, так і за законом.

У рішенні від 31 липня 2003 року у справі «Дорани проти Ірландії» Європейський суд з прав людини зазначив, що поняття «ефективний засіб» передбачає запобігання порушенню або припиненню порушення, а так само встановлення механізму відновлення, поновлення порушеного права. Причому, як наголошується у рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Н. проти Нідерландів», ефективний засіб - це запобігання тому, щоб відбулося виконання заходів, які суперечать Конвенції, або настала подія, наслідки якої будуть незворотними.

Таким чином, перевіривши доводи і вимоги заяви про забезпечення позову, суд вважає, що між сторонами виник спір, а такий захід забезпечення позову, який просить застосувати позивач у вигляді накладення арешту на спірне майно, спроможний забезпечити фактичне виконання судового рішення у разі задоволення позову, оскільки, метою забезпечення позову є вжиття судом заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій з боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийнято на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення,

Крім цього, суд вважає, що відсутність забезпечення позову фактично дозволяє відповідачу відчужити майно, яке є предметом спору, та призведе до неможливості виконання такого судового рішення, а відтак вважає за доцільне задовольнити заяву позивача про забезпечення позову та накласти арешт на спірне майно.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 1-18, 149-150, 153, 154, 157, 261, 352-355 Цивільного процесуального кодексу України, суд,

УХВАЛИВ:

Заяву представника позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_2 про забезпечення позову у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , треті особи: ОСОБА_6 , приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Ковальчук Сергій Павлович, ОСОБА_7 про витребування нерухомого майна з чужого незаконного володіння задовольнити.

Накласти арешт на квартири, які знаходяться за адресами:

- АДРЕСА_2 ;

- АДРЕСА_1 .

Заборонити суб`єктам державної реєстрації прав, державним реєстраторам, які утворені та діють відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію прав на майно та їх обтяжень», в тому числі нотаріусам, вчиняти проведення будь-яких реєстраційних дій в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно відносно квартир, які знаходяться за наступними адресами:

- АДРЕСА_2 ;

- АДРЕСА_1 .

Стягувач: ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , АДРЕСА_7 ).

Боржник: ОСОБА_5 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 , АДРЕСА_8 ).

Ухвала про забезпечення позову підлягає негайному виконанню у порядку, встановленому для виконання судових рішень, її оскарження не зупиняє її виконання.

Ухвала суду може бути пред`явлена до виконання протягом трьох років.

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення безпосередньо до Київського апеляційного суду.

Суддя І. В. Литвинова