Справа № 368/1146/21
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"26" червня 2024 р. Кагарлицький районний суд Київської області

В складі:

Головуючий - суддя Закаблук О.В.

При секретарі - Токовенко Н.О.

- розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кагарлик Київської області в залі суду цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , - про визнання особи такою, яка втратила право користування житловим будинком та зняття з реєстрації, суд, -

В С Т А Н О В И В :

26.11.2024 року на адресу Кагарлицького районного суду Київської області надійшла позовна заява ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , - про визнання особи такою, яка втратила право користування житловим будинком та зняття з реєстрації, в прохальній частині якого позивач просив суд винести рішення, на підставі якого:

1. Визнати ОСОБА_2 таким, що втратив право на користування житловим будинком та зняти з реєстрації за адресою: АДРЕСА_1 .

Свої позовні вимоги позивач ОСОБА_1 в мотивувальній частині позовної заяви обгрунтовував наступними обставинами справи та нормами права:

- Згідно з Договором поділу житлового будинку, що є спільною частковою власністю від 26.01.2015 р., посвідченим приватним нотаріусом Кагарлицького районного нотаріального округу Київської області Воловенко Р. П., право власності на житловий будинок, що розташований за адресою: АДРЕСА_2 було, - поділено в натурі між співвласниками:

- ОСОБА_3 ;

- ОСОБА_4 .

Згідно з вищевказаним Договором, а також відповідно до рішення виконавчого комітету Кагарлицької міської ради №125-2 від 15.06.2018 р., частині житлового будинку, що належить на праві власності ОСОБА_3 присвоєно поштову адресу: АДРЕСА_1 , а частині житлового будинку, що належить на праві власності ОСОБА_4 , - присвоєно поштову адресу: АДРЕСА_3 .

Отже, ОСОБА_3 була власником житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 померла.

Після її смерті відкрилася спадщина.

Відповідно до ч. 1 ст. 1223 Цивільного кодексу України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу.

Згідно з ст. 1258 Цивільного кодексу України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово.

Відповідно до ст. 1261 Цивільного кодексу України у першу чергу на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Відповідно до ч. 1, 3, 5 ст. 1268 Цивільного кодексу України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

ОСОБА_1 (далі - Позивач), - є сином померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 , та єдиним спадкоємцем її майна відповідно до ст. 1261 Цивільного кодексу України.

Позивач в установлені законом строки прийняв спадщину ОСОБА_5 , що підтверджується листом приватного нотаріуса Обухівського районного нотаріального округу Кулініченка М. Г.

Отже, - до Позивача перейшли всі права на житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1 .

Позивач зареєстрований та проживає у будинку за адресою: АДРЕСА_1 . Крім Позивача, у зазначеному житловому будинку зареєстрований, але не проживає син ОСОБА_6 (далі - Відповідач).

Згідно ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Згідно ст. 317 Цивільного кодексу України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном.

Згідно ст. 319 Цивільного кодексу України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. При здійсненні своїх прав та виконанні обов`язків власник зобов`язаний додержуватися моральних засад суспільства. Усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення своїх прав.

Згідно ст. 321 Цивільного кодексу України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Частиною першою статті 405 Цивільного кодексу України визначено, що члени сім`ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону.

Згідно ч. 1 ст. 386 Цивільного кодексу України держава забезпечує рівний захист прав усіх суб`єктів права власності.

Статтею 391 Цивільного кодексу України визначено, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

За змістом ч. 4 ст. 9 Житлового кодексу Української PCP ніхто не може бути виселений із займаного жилого приміщення або обмежений у праві користування жилим приміщенням, інакше як з підстав і в порядку, передбачених законом.

Статтею 405 Цивільного кодексу України регулюється право членів сім`ї власника житла на користування цим житлом. Зокрема, цією статтею закріплено, що член сім`ї власника житла втрачає право на користування ним житлом v разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом

Аналіз статті 405 ЦК України дає підстави для висновку, що особа може бути визнана такою, що втратила право користування жилим приміщеннями за двох умов: не проживання особи в жилому приміщенні більше 1 року та відсутністю поважних причин для такого не проживання.

Відповідно до вказаної норми закону при вирішенні питання про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, враховуються причини п відсутності.

Підставою для визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, може слугувати лише свідома поведінка такої особи, яка свідчить про втрату нею інтересу до такого житлового приміщення.

Виселення є категорією житлового законодавства, тому при розгляді цивільних справ за позовом про усунення перешкод у користуванні власністю шляхом виселення предметом доказування є втрата права на житло, або взагалі його відсутність, або інші передбачені чинним законодавством підстави для позбавлення права на житло. Так, при визнанні особи такою, що втратила право на користування житловим приміщенням, суди одночасно вирішують питання про зняття особи з реєстрації.

Відповідно до пункту 2 частини 1 статті 7 Закону «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою.

Як зазначалося вище, Відповідач зареєстрований, але не проживає за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідач має інше житло та проживає по АДРЕСА_4 , що підтверджується актом депутата Кагарлицької міської ради Коваль Л. Є. від 04.11.2021 р.

Слід звернути увагу на те, що мати Відповідача має у власності декілька об`єктів нерухомості, а саме:

- 1/2 частину житлового будинку за адресою: АДРЕСА_5 ;

- житловий будинок за адресою: АДРЕСА_6 , квартиру за адресою АДРЕСА_7 .

Отже, оскільки Відповідач має інше місце проживання та понад встановлений цивільним законодавством строк не проживає за місцем реєстрації, наявні усі підстави для визнання його таким, що втратив право на користування житлом та зняття з реєстрації за адресою: АДРЕСА_1 , - у судовому порядку.

Згідно ч. 2 ст. 386 Цивільного кодексу України власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню.

Згідно ст. 15 Цивільного кодексу України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Згідно ст. 16 Цивільного кодексу України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Відповідно до частини першої статті 4 ЦПК України кожна особа має право у порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Захист цивільних прав - це передбачені законом способи охорони цивільних прав у разі їх порушення чи реальної небезпеки такого порушення.

Під способами захисту суб`єктивних цивільних прав розуміють закріплені законом матеріально-правові заходи примусового характеру, за допомогою яких проводиться поновлення (визнання) порушених (оспорюваних) прав, як вплив на правопорушника. Загальний перелік таких способів захисту цивільних прав та інтересів передбачено статтею 16 ЦК України.

Законодавчі обмеження матеріально-правових способів захисту цивільного права чи інтересу підлягають застосуванню з дотриманням положень статей 55, 124 Конституції України та статті 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція), відповідно до яких кожна особа має право на ефективний засіб правового захисту, не заборонений законом.

Оскільки Позивачу в порядку спадкування належить право власності на житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1 , він може вимагати усунення порушення його прав власника житла у обраний ним спосіб, а саме через зняття з реєстрації осіб, які у ньому не проживають.

Таким чином, враховуючи, що встановлених законом підстав для збереження за Відповідачем права на проживання у будинку Позивача немає, - Відповідач може бути визнаний таким, що втратив право на користування житлом та знятий з реєстрації.

У пункті 33 постанови Великої Палати Верховного Суду від 04 вересня 2019 року у справі № 761/5115/17 (провадження № 14-391цс19) вказано, що: «одним зі способів захисту права користування майном є припинення дії, яка це право порушує (пункт 3 частини другої статті 16 ЦК України), - усунення перешкод у здійсненні права користування майном (негаторний позов). Підставою для подання такого позову є вчинення перешкод правомірній реалізації речового права. Цей спосіб захисту може використаєш не тільки власник майна, але й особа, яка відповідно до закону або договору має право користування ним, зокрема і у випадку, коли перешкоди у здійсненні зазначеного права чинить власник майна».

Зважаючи на те, що сутність негаторного позову полягає в усуненні порушення, яке триває і має місце на момент звернення з позовом до суду, з таким позовом особа може звернутися в будь-який час поки існують правовідносини та правопорушення.

Таким чином, відповідно до положень Цивільного кодексу України, у разі створення перешкод у користуванні власністю, Позивач може звернутися до суду з вимогою про вчинення дій, необхідних для відновлення порушеного права власності, а саме визнання Відповідача таким, що втратив право користування будинком та зняття його з реєстрації, а суд має усі підстави для задоволення позову.

Враховуючи вищевикладене, керуючись постановою ст. 41 Конституції України, ст. ст. 15, 16, 317, 319, 321, 386, 391, 405 Цивільного кодексу України, ст. ст. 4, 174 - 175 Цивільного процесуального кодексу України, - позивач просив задовольнити вимоги, викладені в прохальній частині позовної заяви.

26.11.2021 року автоматизованою системою документообігу суду на підставі п. 15.4) Перехідних Положень ЦПК України для слухання справи був визначений суддя Кагарлицького районного суду Закаблук О.В., присвоєно, - справа № 368/1146/21, провадження № 2/368/699/21, (а,с., 21).

14.12.2021 року Кагарлицьким районним судом на підставі ст.ст. 175, 177, 185, 258, 260 ЦПК України винесено ухвалу про відкриття провадження у справі, та призначено справу до судового розгляду в загальному порядку, призначено підготовче судове засідання на 14 год. 00 хв. 24.12.2021 року.

24.12.2021 року проведення підготовчого судового засідання відкладено на 14 год. 00 хв. 02.02.2033 року в зв`язку з неявкою сторін.

02.02.2022 року проведення підготовчого судового засідання відкладено на 10 год. 00 хв. 15.03.2022 року в зв`язку з неявкою сторін.

15.03.2022 року справа була знята з розгляду в зв`язку з введенням військового стану в Україні, призначено наступне судове засідання на 12 год. 00 хв. 17.05.2022 року.

17.05.2022 року проведення підготовчого судового засідання відкладено на 16 год. 00 хв. 20.06.2022 року в зв`язку з неявкою сторін.

В підготовче судове засідання, яке відбулося 20.06.2022 року, ОСОБА_7 не з`явився, хоча був повідомлений судом належним чином про день, час та місце слухання справи.

В підготовче судове засідання, яке відбулося 20.06.2022 року, відповідач ОСОБА_8 , - не з`явився, хоча був повідомлений судом належним ичном про день, час та місце слухання справи.

20.06.2022 року Кагарлицьким районним судом Київської області проведено підготовче судове засідання (без участі сторін), по результатах якого судом на підставі п. 3 ч. 2 ст. 200 ЦПК України винесено процесуальну (без видалення до нарадчої кімнати) ухвалу про закриття підготовчого судового засідання, та призначено справу до слухання по суті на 09 год. 00 хв. 19.07.2022 року.

19.07.2022 року слухання справи відкладено на 11 год. 00 хв. 21.09.2022 року в зв`язку з неявкою сторін.

21.09.2022 року слухання справи відкладено на 15 год. 00 хв. 31.10.2022 року в зв`язку з неявкою сторін.

31.10.2022 року слухання справи відкладено на 14 год. 00 хв. 25.11.2022 року в зв`язку з неявкою сторін.

25.11.2022 року слухання справи відкладено на 11 год. 00 хв. 06.01.2023 року в зв`язку з неявкою сторін.

06.01.2023 року справа знята з розгляду в зв`язку з перебуванням судді в нарадчій кімнаті по кримінальному провадженню, прзначено наступне судове засідання на 16 год. 00 хв. 08.02.2023 року.

08.02.2023 року слухання справи відкладено на 11 год. 00 хв. 14.03.2023 року в зв`язку з неявкою сторін.

14.03.2023 року слухання справи відкладено на 10 год. 00 хв. 10.04.2023 року в зв`язку з неявкою сторін.

10.04.2023 року слухання справи відкладено на 14 год. 00 хв. 10.05.2023 року в зв`язку з неявкою сторін.

10.05.2023 року слухання справи відкладено на 12 год. 00 хв. 07.06.2023 року в зв`язку з неявкою сторін.

07.06.2023 року слухання справи відкладено на 14 год. 00 хв. 10.07.2023 року в зв`язку з неявкою сторін.

10.07.2023 року слухання справи відкладено на 15 год. 00 хв. 10.09.2023 року в зв`язку з неявкою сторін.

10.09.2023 року слухання справи відкладено на 15 год. 00 хв. 15.09.2023 року в зв`язку з неявкою сторін.

15.09.2023 року слухання справи відкладено на 11 год. 00 хв. 24.10.2023 року в зв`язку з неявкою сторін.

24.10.2023 року справа знята з розгляду, призначено наступне судове засідання на 14 год. 00 хв. 04.12.2023 року.

04.12.2023 року слухання справи відкладено на 14 год. 00 хв. 23.01.2024 року в зв`язку з неявкою сторін.

23.01.2024 року слухання справи відкладено на 12 год. 00 хв. 01.03.2024 року в зв`язку з неявкою сторін.

01.03.2024 року слухання справи відкладено на 15 год. 00 хв. 10.04.2024 року в зв`язку з неявкою сторін.

10.04.2024 року справа знята з розгляду, призначено наступне судове засіджання на 12 год. 00 хв. 17.05.2024 року.

17.05.2024 року на адресу Кагарлицького районного суду Київської області надійшла заява клопотання відповідача ОСОБА_2 , наступного змісту:

- в провадженні Кагарлицького районного суду Київської області знаходиться цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до нього, - про визнання особи такою, яка втратила право на користування житловим будинком та зняття з реєстрації.

Він, ОСОБА_2 , цивільну справі № 368/1146/21, - просить в подальшому слухати без його участі.

Щодо вирішення спору, - покладається на розсуд суду.

За адресою, вказаною в позовній заяві, - він не зареєстрований.

17.05.2024 року слухання справи відкладено на 14 год. 00 хв. 26.06.2024 року в зв`язку з неявкою сторін.

Одночасно, - 17.05.2024 року, - Кагарлицьким районним судом Київської області здійснено запит до Кагарлицької міської ради Київської області з метою отримання наступної інформації:

- Чи зареєстрований відповідач, - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , - за адресою: АДРЕСА_1 .

24.05.2024 року на адресу Кагарлицького районного суду надійшла відповідь від Кагарлицької міської ради Обухівського айону Київської області, (Вх. 4606/24 в 24.05.2024), в якій зазначено наступне:

- На Ваш запит № 368/1146/21 від 17.05.2024 (вх. 2518 від 22.05.2024 р.) сектор реєстрації місця проживання відділу ЦНАП Кагарлицької міської ради повідомляє, що гр. ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , - за відомостями реєстру територіальної громадяи зареєстрований за адресою: АДРЕСА_5 .

В судове засідання, яке відбулося 24.06.2024 року, - позивач ОСОБА_1 , - не з`явився, хоча повідомлений судом належним чином про день, час та місце слухання справи.

В судове засідання, яке відбулося 24.06.2024 року, відповідач, - ОСОБА_2 , - не з`явився, хоча повідомлявся судом належним чином про день, час та місце слухання справи, проте, - в матеріалах справи міститься його письмова заява, в якій він просить суд слухати справу без його участі, щодо вирішення питання, -покладається на розсуд суду.

З огляду на предмет позову, фактичні обставини справи, встановлені в судовому засіданні, - посмтає питання про закриття провадження у справі, яке слід вирішити ухвалою суду.

Суд, розглянувши матеріали справи в частині закриття провадження, - вважає на підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України, - розглянути справу без участі осіб, які беруть участь у справі та без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу та ухвалити рішення на підставі наявних у справі доказів, та провадження у справі закрити, - шляхом винесення судового рішення у виді ухвали, як окремого процесуального документу, (з постановленням в нарадчій кімнаті), обґрунтовуючи своє рішення наступним.

Фактичні обставини справи, встановлені в судовому засіданні, та застосування до них норм права:

- предметом позову в даному цивільному провадженні є визнання фізичної особи, - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , - такою, яка втратила право користування житловим будинком та зняття з реєстрації, - за адресою: АДРЕСА_1 , проте, як вбачається з інформації, наданої Кагарлицькою міською радою Обухівського району Київської області, - відповідач по справі, - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_5 , - що тягне за собою закриття провадження у справі з підставі відсутності предмету позову, - застосуванням положень ст. 255 КПК України, так як предметом позову в даному кримінальному провадженні є є визнання фізичної особи, - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , - такою, яка втратила право користування житловим будинком та зняття з реєстрації, - за адресою: АДРЕСА_1 .

Згідно п. 2 ч. 1 ст. 255 ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження у справів, якщо відсутній предмет спору.

Згідно ч. 2 ст. 255 ЦПК України про закриття провадження у справі суд постановляє ухвалу, а також вирішує питання про розподіл між сторонами судових витрат, повернення судового збору з державного бюджету.

Згідно ч. 3 ст. 255 ЦПК України хвала суду про закриття провадження у справі може бути оскаржена.

Враховуючи вищевикладене, керуючись п. 2 ч. 1 ст. 255, ч.ч. 2, 3 ст. 255, п. 1 ч. 1 ст. 258, 259, 260 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

Провадження у справі № 368/1146/21, провадження № 2/368/53/24, за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , - про визнання особи такою, яка втратила право користування житловим будинком та зняття з реєстрації, - закрити на підставі п. 2 ч. 1 ст. 255 ЦПК України, - за відсутністю предмета позову.

Ухвала може бути оскаржена на підставі ч. 3 ст. 255, п. 15 ч. 1 ст. 353 ЦПК України.

На підставі ч. 1 ст. 354 ЦПК України апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Якщо в судовому засіданні було проголошено лише вступну та резолютивну частину судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Згідно п. 2 ч. 2 ст. 354 ЦПК України учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне сокарження на ухвалу суду якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Згідно ст. 355 ЦПК України апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Згідно п. 15.5 Перехідних Положень ЦПК України від 03 жовтня 2017 року, апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справи витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

У разі порушення порядку подання апеляційної чи касаційної скарги відповідний суд повертає таку скаргу без розгляду.

Відповідно, ухвала може бути оскаржена протягом п`ятнадцяти днів до Київського Апеляційного суду через Кагарлицький районний суд Київської області з моменту проголошення, а учасниками процесу, які не були присутні в залі судового засідання під час проголошення ухвали, - протягом п`ятнадцяти днів з моменту отримання копії ухвали.

Суддя: О.В. Закаблук