Справа № 758/1636/24
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 листопада 2024 року м. Київ

Подільський районний суд м. Києва у складі головуючого судді Якимець О. І., за участю секретаря судового засідання Карпишиної К. С., позивача ОСОБА_1 , представника позивача ОСОБА_2 , розглянувши за правилами загального позовного провадження у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Києві справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору Служба у справах дітей та сім`ї Подільської районної в місті Києві держаної адміністрації, про визначення місця проживання дитини,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 (далі за текстом - позивач) звернувся до суду з позовною заявою до ОСОБА_3 (далі за текстом - відповідач), в якій просив визначити місце проживання малолітнього ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з батьком ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 за адресою: АДРЕСА_1 .

В обґрунтування позовних вимог зазначив, що вони з відповідачем проживали однією сім`єю як чоловік та дружина без державної реєстрації шлюбу, мають спільного сина, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (далі за текстом - ОСОБА_4 ). Спільне життя у сторін не склалося та було припинене за 6 місяців до звернення позивача до суду з даним позовом, спільна дитина сторін залишилася проживати разом з матір`ю.

Розпорядженням Подільської районної в місті Києві державної адміністрації № 1191 від 29.12.2023 року позивачу було встановлено час спілкування з його малолітнім сином без присутності відповідача: кожні перші та кожні треті вихідні кожного місяця з 11 години суботи до 18 години неділі матері. Вказаним розпорядженням зобов`язано не перешкоджати позивачу брати участь у вихованні сина та спілкуванні з ним, інформувати позивача про зміни у навчанні сина, про зміни стану його здоров`я, проведення медичних обстежень, результати медичних аналізів, відвідування лікарів, лікування в амбулаторних/стаціонарних умовах.

Однак, як стверджує позивач, відповідач чинить йому перешкоди у спілкуванні з сином у час, визначений розпорядженням Подільської районної в місті Києві державної адміністрації № 1191 від 29.12.2023 року.

Відповідач разом з малолітнім ОСОБА_4 проживають у хостелі за адресою: АДРЕСА_2 . На переконання позивача, умови проживання в хостелі не відповідають потребам дитини та не сприяють її розвитку, оточення постійно змінюється, внаслідок чого дитина перебуває у стані стресу. Крім того, відповідач веде аморальний спосіб життя, систематично вживає алкоголь та подає негативний приклад своїм дітям.

Таким чином, проживання разом з відповідачем суперечить інтересам спільної дитини сторін та не може сприяти його нормальному розвитку з урахуванням потреб відповідно до віку.

Позивач проживає в квартирі загальною площею 49,46 кв. м за адресою: АДРЕСА_1 на підставі договору оренди від 12.08.2023 року. У квартирі є всі умови для комфортного проживання сина, а також для забезпечення усіх його потреб відповідно до віку, крім того, поблизу є дитячі садочки, гуртки, та секції, у яких дитина зможе постійно навчатися та повертатися додому до батька у спокійну та затишну домівку.

Позивач не має намірів перешкоджати відповідачу у спілкуванні з сином, вважає, що спілкування сина з матір`ю є обов`язковим для розвитку дитини.

Водночас, оскільки зараз відповідач своєю поведінкою подає дитині негативний приклад, позивач вважає, що визначення місця проживання ОСОБА_4 з його батьком якнайкраще забезпечить інтереси дитини.

13 лютого 2024 року Ухвалою Подільського районного суду м. Києва справу було передано за територіальною підсудністю на розгляд до Роменського міськрайонного суду Сумської області.

Ухвалою Роменського міськрайонного суду Сумської області від 09 квітня 2024 року справу було прийнято до розгляду, призначено підготовче засідання.

03 травня 2024 року Ухвалою Роменського міськрайонного суду Сумської області з метою забезпечення захисту інтересів сторін та малолітньої дитини, щодо визначення місця проживання якої існує спір, з врахуванням запровадженого на території України воєнного стану, який позбавляє сторін можливості у повному обсязі вільно пересуватись по її території, справу передано до Подільського районного суду міста Києва за місцем фактичного проживання відповідача.

05 червня 2024 року Ухвалою суду прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі.

04.09.2024 року до суду надійшов відзив на позовну заяву, в якому представник позивача адвокат Придувалов В.В. просив відмовити у задоволенні позовних вимог у зв`язку з їх необґрунтованістю та недоведеністю.

Зазначив, що відповідач жодним чином не перешкоджає позивачу спілкуватися з сином, крім того, відповідач створила журнал, в якому зазначаються причини та дати, коли позивач не прибував до сина в обумовлений час, копію якого долучено до відзиву.

Відповідач у повній мірі створив всі умови для проживання та гармонійного розвитку сина. Відповідно до Характеристики від 27.07.2023 року виданої дошкільним навчальним закладом № 88 Управління освіти Подільської районної в місті Києві державної адміністрації, Адаптаційний період у закладі пройшов легко і швидко. Фізичний та розумовий розвиток відповідає віку 3-й річної дитини, загальна обізнаність про себе і світ відповідає віку, навички самообслуговування сформовані відповідно до віку.

Водночас, сам позивач не займається ні вихованням ні забезпеченням свого сина, у зв`язку з чим відповідач зверталася до суду з позовом про стягнення з нього аліментів на утримання дитини.

Твердження позивача про аморальну поведінку відповідача та її негативний вплив на розвиток дитини не обґрунтоване будь-якими конкретними обставинами із зазначенням доказів на їх підтвердження. При цьому, позивач неодноразово вчиняв насильство стосовно відповідача та принижував її честь та гідність, погрожував розправою відповідачу у телефонній переписці, сварки відбувались у присутності їх спільного сина. Як зазначає представник позивача, подібна нестабільна та непередбачувана поведінка позивача може згубно відобразитись на подальшому вихованні дитини.

04.10.2024 року Служба у справах дітей та сім`ї Подільської районної в місті Києві державної адміністрації звернулась до суду із заявою про приєднання до матеріалів справи висновку органу опіки та піклування Подільської районної в місті Києві державної адміністрації від 02.10.2024 року про доцільність визначення місця проживання малолітнього ОСОБА_4

17 жовтня 2024 року Ухвалою суду було закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті .

В судовому засіданні позивач підтримав позовні вимоги у повному обсязі та просив їх задовольнити.

Представник відповідача подав до суду заяву, в якій проти позову заперечував, просив відмовити у задоволенні позовних вимог з урахуванням відзиву на позовну заяву та висновку Служби у справах дітей та сім`ї Подільської районної в місті Києві держаної адміністрації.

Дослідивши матеріали справи, з`ясувавши обставини справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд зазначає наступне.

Відповідно до свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 , виданого 12.05.2020 року Роменським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми), позивач та відповідач є батьками ОСОБА_4 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Розпорядженням Подільської районної в місті Києві державної адміністрації № 1171 від 29.12.2023 року визначено місце проживання малолітнього ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , разом із матір`ю - ОСОБА_3 .

Розпорядженням Подільської районної в місті Києві державної адміністрації № 1191 від 29.12.2023 року встановлено ОСОБА_1 час спілкування з його малолітнім сином ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , наступним чином: кожні перші та кожні треті вихідні дні кожного місяця з 11 год. 00 хв. суботи до 18 год. 00 хв. неділі ОСОБА_1 проводить час з малолітнім сином ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та повертає дитину матері - ОСОБА_3 .

Розпорядженням Подільської районної в місті Києві державної адміністрації № 370 від 19.04.2024 року «Про вирішення питання щодо участі батька у вихованні малолітнього ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 » встановлено ОСОБА_1 час спілкування з його малолітнім сином ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , протягом трьох місяців наступним чином: щовівторка та щочетверга з 16 год 00 хв до 17. год 00 хв ОСОБА_1 проводить час з малолітнім сином ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у присутності матері ОСОБА_3 без сторонніх осіб; кожну першу та кожну третю суботу місяця з 10 год. 00 хв. до 12 год. 00 хв. ОСОБА_1 проводить час з малолітнім сином ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у присутності матері ОСОБА_3 без сторонніх осіб.

Згідно з висновком від 02.10.2024 року про доцільність визначення місця проживання малолітнього ОСОБА_4 , орган опіки та піклування Подільської районної в місті Києві державної адміністрації, вислухавши думку членів комісії з питань захисту прав дитини, пояснення батьків, діючи в межах чинного законодавства України та в інтересах дитини, вирішив вважати недоцільним змінювати місце проживання малолітнього ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та залишити проживати з матір`ю - ОСОБА_3 .

Заочним Рішенням Подільського районного суду міста Києва від 29 липня 2024 року по справі № 758/1459/24 задоволено позов ОСОБА_3 до ОСОБА_1 , про стягнення аліментів, стягнуто з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , аліменти на користь ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , на утримання сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , у розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) відповідача, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 08 лютого 2024 року до досягнення дитиною повноліття.

Як вбачається з акту обстеження умов проживання від 27.09.2023 року, малолітній ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрований та проживає разом з відповідачем у житловому приміщенні, яке фактично складається з двох кімнат, за адресою: АДРЕСА_3 .

Відповідно до інформації, наданої комунальним некомерційним підприємством «Центр первинної медико-санітарної допомоги № 1» Подільського району у листі від 19.09.2023 року вих. № 1, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , спостерігається лікарем-педіатром Амбулаторії ЗП-СМ № 7 Центру, як знаходиться за адресою: м. Київ, вул. Копилівська, буд. 1/7, на прийом до педіатра разом з дитиною з`являється його матір, законні інтереси дитини не обмежуються, всі рекомендації лікаря виконуються.

Згідно з Характеристикою на вихованця другої молодшої групи від 27.07.2023, виданої дошкільним навчальним закладом № 88 Управління освіти Подільської районної в місті Києві державної адміністрації, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зарахований у першу молодшу групу дошкільного навчального закладу загального типу №88 з 13 лютого 2022 року. Оформленням дитини в дитячий садочок займалася мати ОСОБА_3 . В садочок дитину також регулярно приводить та забирає мати. Хлопчик завжди охайно вдягнений та спокійний. Адаптаційний період у закладі пройшов легко і швидко, фізичний та розумовий розвиток відповідає віку 4-й річної дитини. Проявляє себе як спокійний, врівноважений та добрий хлопчик, з однолітками взаємодіє, з великим задоволенням грає в колективні та рухливі ігри в групі, на заняттях завжди розуміє та охоче виконує інструкції вихователя. Загальна обізнаність про себе і світ відповідає віку. Знає імена родичів, розрізняє дітей за статтю. ОСОБА_5 показав себе веселим, відкритим, адекватно реагує на похвалу та критику. Дитячий садочок відвідує з задоволенням, завжди відкритий до спілкування з дорослими та однолітками.

Згідно з довідкою № 493491 від 25.03.2024 року з Київської міської наркологічної клінічної лікарні «Соціотерапія», відповідач не перебуває під наркологічним диспансерно-динамічним наглядом.

Відповідач знаходиться на обліку в управлінні соціальної та ветеранської політики Подільської районної в місті Києві державної адміністрації, отримує державну соціальну допомогу дітям з інвалідністю на ( на сина - ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_7 ), що підтверджується довідкою від 27.09.2024 року.

Відповідно до ч. 1 ст. 51 Конституції України сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою.

Згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року (далі - Конвенція) в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Дитині забезпечується такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом.

Стаття 9 Конвенції покладає на держави-учасниці обов`язок забезпечувати те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають роздільно і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини.

Відповідно до ст. 18 Конвенції батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.

Аналіз наведених норм права дає підстави для висновку, що права батьків щодо дитини є похідними від прав та інтересів дитини на гармонійний розвиток та належне виховання, й, у першу чергу, повинні бути визначені та враховані інтереси дитини, виходячи із об`єктивних обставин спору, а тільки потім права батьків.

У справі «Хант проти України» від 07 грудня 2006 року Європейським судом з прав людини наголошено, що між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага і, дотримуючись такої рівноваги, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків (пункт 54). Вирішення питання позбавлення батьківських прав має ґрунтуватися на оцінці особистості відповідача, його поведінки; факт заперечення відповідача проти позову про позбавлення його батьківських прав також може свідчити про його інтерес до дитини (пункт 58).

Відповідно до ст. 7 Сімейного кодексу України (далі - СК України) дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, установлених Конституцією України, Конвенцією про права дитини, іншими міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України; регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини.

Позивач звернувся до суду з позовом про визначення місця проживання дитини з батьком, у позовній заяві посилався на створення відповідачем перешкод у його спілкуванні з сином, а також стверджував, що проживання ОСОБА_4 з відповідачем не відповідають інтересам дитини та не сприяють його розвитку

Відповідач заперечувала існування перешкод для позивача у спілкуванні з сином, просила відмовити у задоволенні позовних вимог.

З матеріалів справи судом встановлено, що сторони проживають окремо, малолітній ОСОБА_4 проживає разом з матір`ю за місцем її фактичного проживання за адресою: АДРЕСА_4 .

Як вбачається з висновку органу опіки та піклування Подільської районної в місті Києві державної адміністрації від 02.10.2024 року про доцільність визначення місця проживання малолітнього ОСОБА_4 , Службою у справах дітей та сім`ї Подільської районної в місті Києві державної адміністрації було встановлено, що позивач та відповідач не змогли самостійно вирішити спір щодо визначення місця проживання дитини та спілкування з батьком, забезпечити доброзичливе спілкування сина з обома батьками.

Як вбачається з матеріалів справи, на засіданні комісії з питань захисту прав дитини Подільської районної в місті Києві державної адміністрації було визначено місце проживанні малолітнього ОСОБА_4 разом з відповідачем, позивачу встановлено спосіб участі батька у вихованні та спілкуванні з малолітнім сином. У зв`язку з постійними конфліктами та непорозуміннями сторін, надходженням заяви відповідача про перегляд встановленого порядку спілкування дитини з батьком та заяви позивача про невиконання рішення органу опіки та піклування було встановлено тимчасовий порядок участі батька у житті дитини, в подальшому встановлено позивачу час спілкування з дитиною на три місяці.

Згідно зі ст. 141 Сімейного кодексу України (надалі за текстом - СК України) мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини, крім випадку, передбаченого ч. 5 ст. 157 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 157 СК України, питання виховання дитини вирішується батьками спільно, крім випадку, передбаченого частиною п`ятою цієї статті. Той із батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини.

Разом з тим, суд зазначає, що обставини, на які посилається позивач, щодо створення відповідачем перешкод у спілкуванні з дитиною, не впливають на визначення місця проживання дитини, а надають йому право на звернення до суду з позовом про усунення перешкод у спілкуванні з дітьми, визначення способу участі батька у вихованні дітей.

За положеннями ч. 1 ст. 161 СК України, якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них проживатиме малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення. До інших обставин, що мають істотне значення, можна віднести, зокрема: особисті якості батьків; відносини, які існують між кожним із батьків і дитиною (як виконують батьки свої батьківські обов`язки стосовно дитини, як враховують її інтереси, чи є взаєморозуміння між кожним із батьків і дитиною); можливість створення дитині умов для виховання і розвитку.

Відповідно до правової позиції, викладеної у Постанові Верховного Суду від 24 листопада 2021 року (справа № 754/16535/19) під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення. До інших обставин, що мають істотне значення, можна віднести, зокрема: особисті якості батьків; відносини, які існують між кожним з батьків і дитиною (як виконують батьки свої батьківські обов`язки по відношенню до дитини, як враховують її інтереси, чи є взаєморозуміння між кожним з батьків і дитиною); можливість створення дитині умов для виховання і розвитку. При розгляді справ щодо місця проживання дитини суди насамперед мають виходити з інтересів самої дитини, враховуючи при цьому сталі соціальні зв`язки, місце навчання, психологічний стан тощо, а також дотримуватися балансу між інтересами дитини, правами батьків на виховання дитини і обов`язком батьків діяти в її інтересах.

У Постанові Верховного Суду від 30 жовтня 2019 року (справа № 352/2324/17) відмічено, що питання забезпечення інтересів дитини ґрунтується на розумінні, що розлучення батьків для дітей - це завжди тяжке психологічне навантаження, а дорослі, займаючись лише своїми проблемами, забувають про кардинальні зміни в житті дитини: нове оточення та місце проживання, неможливість спілкування з двома батьками одночасно тощо. Вирішуючи питання про визначення місце проживання дитини, суди мають враховувати об`єктивні та наявні у справі докази, зокрема обстеження умов проживання, характеристики психоемоційного стану дитини, поведінки батьків щодо дитини та висновку органу опіки та піклування. Проте найважливішим у цій категорії справ є внутрішнє переконання судді, яке має ґрунтуватися на внутрішній оцінці всіх обставин в їх сукупності. Адже не можна піддавати формалізму долю дитини, яка через те, що батьки не змогли зберегти відносини або домовитися, не повинна бути позбавлена щасливого та спокійного дитинства».

З огляду на правовідносини, які виникли між сторонами даного спору, та враховуючи висновок органу опіки та піклування, суд має з`ясувати, чи довів позивач, що проживання дитини з ним відповідатиме найкращим інтересам дитини.

Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно з ч. 6 ст. 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (ч. .1 ст. 77 ЦПК України).

Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи (стаття 79 ЦПК України).

Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування (ч. 1 ст. 80 ЦПК України).

Відповідно до ч. ч. 1-3 ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

З матеріалів справи судом встановлено, що позивачем не надано будь-яких доказів на підтвердження того, що визначення місця проживання з ним відповідатиме інтересам дитини. Зокрема, не надано доказів, що за місцем його проживання створено умови для проживання та розвитку малолітнього сина, інформації про власні доходи, інформації щодо стану здоров`я позивача, довідок від нарколога та психіатра.

Крім того, твердження позивача про аморальну поведінку відповідача та її негативний вплив також не підтверджені будь-якими доказами.

Допитані у судовому засіданні свідки ОСОБА_7 (мати позивача) та ОСОБА_8 (дружина позивача) надали характеристику позитивну позивачу та негативну характеристику відповідачу. Однак, покази таких свідки, які є родичами позивача, в частині неправильного способу життя відповідача, суд оцінює критично.

Водночас, наданими відповідачем доказами спростовуються твердження позивача щодо невідповідності умов проживання у житловому приміщенні за адресою: АДРЕСА_4 , інтересам дитини.

Таким чином, позивачем не доведено, що залишення дитини у матері є небезпечним для її життя, здоров`я і морального виховання. Отже, на час ухвалення оскаржуваних рішень судами не встановлено обставин, які б давали підстави для висновку, що визначення місця проживання дитини з батьком, яке призведе до зміни місця проживання дитини, буде мати більш позитивний вплив на дитину.

Суд бере до уваги висновок органу опіки та піклування Подільської районної в місті Києві державної адміністрації про доцільність визначення місця проживання малолітнього ОСОБА_4 , згідно з яким вирішено вважати недоцільним змінювати місце проживання малолітнього ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та залишити проживати з матір`ю - ОСОБА_3 .

Суд також зазначає, що зміст Характеристики на вихованця другої молодшої групи від 27.07.2023, виданої дошкільним навчальним закладом № 88 Управління освіти Подільської районної в місті Києві державної адміністрації, не підтверджує інтерес саме дитини на зміну місця її проживання та на доцільність такої зміни на сьогодні.

Таким чином, позивачем не було доведено, що визначення місця проживання ОСОБА_4 з батьком, яке призведе до зміни місця проживання дитини, буде відповідати якнайкращим інтересам дитини, а відтак, у задоволенні позовних вимог необхідно відмовити.

Зважаючи на те, що позовні вимоги не підлягають задоволенню, підстави для розподілу судових витрат відсутні.

Керуючись ст. ст. 12, 13, 17, 76-81, 141, 259, 265, 273, 354 Цивільного процесуального кодексу України, суд

у х в а л и в:

у позові ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору Служба у справах дітей та сім`ї Подільської районної в місті Києві держаної адміністрації про визначення місця проживання дитини - відмовити.

Судовий збір сплачений позивачем при зверненні до суду із позовом - покласти на позивача.

Рішення може бути оскаржене безпосередньо до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо у судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення. Строк апеляційного оскарження може бути поновлено у відповідності до ч.2 ст.354 Цивільного процесуального кодексу України.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або про прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного розгляду.

Учасники справи:

позивач ОСОБА_1 , місце проживання - АДРЕСА_5 , РНОКПП НОМЕР_2 ;

відповідач ОСОБА_3 , місце проживання - АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_3 ;

третя особа Служба у справах дітей та сім`ї Подільської районної в місті Києві держаної адміністрації, місцезнаходження - місто Київ, вул. Борисоглібська, будинок № 14, .

Повне судове рішення складено 06.12.2024 року.

Суддя О. І. Якимець