Єдиний унікальний номер судової справи 462/8799/24
Номер провадження 2/462/2406/24
УХВАЛА

про передачу справи за підсудністю

(на розгляд іншого суду)

23 грудня 2024 року суддя Залізничного районного суду м. Львова Галайко Н. М., перевіривши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 (далі ОСОБА_1 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 , фактичне місце проживання (ВПО): АДРЕСА_2 до ОСОБА_2 (далі ОСОБА_2 ), ІНФОРМАЦІЯ_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_2 , адреса реєстрації: АДРЕСА_3 про розірвання шлюбу,

встановив:

І. Рух справи.

ОСОБА_1 , 20.11.2024 року (вх. № 26060) звернувся у Залізничний районний суд м. Львова з позовною заявою до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, у якій просить суд:

-розірвати шлюб укладений між сторонами, зареєстрований 29.04.2017 року Старобільським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Луганській області, актовий запис № 72, свідоцтво про шлюб (повторне) серії НОМЕР_3 .

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 20.11.2024 року для розгляду зазначеної справи визначено головуючого суддю Галайко Н. М.

Судом у порядку ч. 6 ст. 187 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України) 20.11.2024 року направлялись запити щодо надання інформації про зареєстроване місце проживання (перебування) фізичної особи відповідача у справі. Також, запит направлявся і відносно позивача у справі.

Відповіді на вказані запити надійшли до суду 23.12.2024 року.

Судом у порядку ч. 8 ст. 187 ЦПК України отримано відповідь з Єдиного державного демографічного реєстру № 979697 від 20.12.2024 року про зареєстроване місце проживання (перебування) фізичної особи відповідача у справі, також № 979719 від 20.12.2024 року про зареєстроване місце проживання (перебування) фізичної особи позивача у справі.

Суд перевіривши матеріали справи, дійшов висновку, що справа не підсудна Залізничному районному суду м. Львова, виходячи з наступного.

ІІ. Щодо територіальної юрисдикції (підсудності).

Статтею 125 Конституції України передбачено, що судоустрій в Україні будується за принципами територіальності та спеціалізації і визначається законом.

Аналогічні положення закріплені у ч. 1 ст. 17 Закону України «Про судоустрій і статус суддів».

Територіальна підсудність це компетенція із розгляду справ однорідними судами залежно від території, на яку поширюється їх юрисдикція.

Основними видами підсудності є, зокрема, загальна, альтернативна та виключна.

Види підсудності передбачають в одних випадках пільги сторонам при виборі суду, в інших - створення найсприятливіших умов для вирішення справи, забезпечення незалежності та неупередженості суду, захист прав заінтересованих осіб.

Загальна територіальна підсудність встановлюється як загальне правило і застосовується у тому випадку, коли вона не змінена або доповнена іншим видом підсудності.

Відповідно до положень ЦПК України визначає юрисдикцію та повноваження загальних судів щодо цивільних спорів та інших визначених цим кодексом справ, встановлює порядок здійснення цивільного судочинства.

Відповідно до ст. 4 ЦПК України кожна особа має право у порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Суд зазначає, що згідно ч. 1 ст. 27 ЦПК України позови до фізичної особи пред`являються в суд за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання або перебування, якщо інше не передбачено законом.

Вказане правило загальної підсудності (за місцем знаходження відповідача) діє у всіх випадках, коли закон не обумовлює інше стосовно конкретного виду справ.

Коли відповідачем є громадянин фізична особа, то позови пред`являються до суду за місцем його проживання «actor sequitur forum rei». Такий принцип організації підсудності отримав назву принципу інтересу: особа, зацікавлена у захисті свого права, звертається до того суду, на території юрисдикції якого знаходиться відповідач. Але відповідає цей принцип не стільки інтересам заявника, скільки інтересам відповідача. Пред`явлення позову не тотожно його правомірності, а отже, невиправдане утруднення прав та свобод відповідача неприпустимо. Пред`явлення позову за місцем проживання відповідача створює сприятливі умови для захисту його прав та інтересів у спірних правовідносинах з позивачем, оскільки самим пред`явленням позову він поставлений у скрутніше становище за позивача.

Відповідно до ч. 6 ст. 187 ЦПК України у разі якщо відповідачем у позовній заяві вказана фізична особа, яка не є суб`єктом підприємницької діяльності, суд не пізніше двох днів з дня надходження позовної заяви до суду звертається до відповідного органу реєстрації місця перебування та місця проживання особи щодо надання інформації про зареєстроване місце проживання (перебування) такої фізичної особи. Частиною 9 вказаної статті визначено, що якщо за результатами отриманої судом інформації буде встановлено, що справа не підсудна цьому суду, суд надсилає справу за підсудністю в порядку, встановленому статтею 31 цього Кодексу.

Так, згідно отриманої судом 23.12.2024 року на запит інформації відділу обліку та моніторингу про реєстрацію місця проживання ГУ ДМС України у Львівській області встановлено, що відповідач по справі ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 у Львівській області зареєстрованою не значиться.

Категорії справ, підсудність у яких може визначатись за вибором позивача, визначені у ст. 28 ЦПК України.

Відповідно до ч. 2 ст. 28 ЦПК України позови про розірвання шлюбу можуть пред`являтися за зареєстрованим місцем проживання чи перебування позивача також у разі, якщо на його утриманні є малолітні або неповнолітні діти або якщо він не може за станом здоров`я чи з інших поважних причин виїхати до місця проживання відповідача. За домовленістю подружжя справа може розглядатися за зареєстрованим місцем проживання чи перебування будь-кого з них.

Позивач обґрунтовуючи підстави звернення саме у Залізничний районний суд м. Львова, користується правилами альтернативної підсудності (ч. 2 ст. 28 ЦПК України), вказуючи про те, що він є внутрішньо переміщеною особою (ВПО), фактичною адресою проживання якого є: АДРЕСА_4 .

Суд зазначає, що згідно отриманої судом 23.12.2024 року на запит інформації відділу обліку та моніторингу про реєстрацію місця проживання ГУ ДМС України у Львівській області встановлено, що позивач по справі ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у Львівській області зареєстрованим не значиться.

Так, суд звертає увагу сторони позивача на те, що матеріали справи не містять жодних належних та достовірних доказів того, що на утриманні позивача є малолітні або неповнолітні діти, або відомостей про те, що позивач не може за станом здоров`я чи з інших поважних причин виїхати до місця проживання відповідача.

Згідно з ст. 29 Цивільного кодексу України, місцем проживання фізичної особи є житловий будинок, квартира у відповідному населеному пункті, в якому фізична особа проживає постійно, переважно або тимчасово. Фізична особа може мати кілька місць проживання.

Для визначення підсудності цивільної справи значення має саме зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання чи перебування.

На виконання вимог ч. 8 ст. 187 ЦПК України суддя з метою визначення підсудності може також користуватися даними Єдиного державного демографічного реєстру.

Згідно отриманої судом інформації з Єдиного державного демографічного реєстру № 979719 від 20.12.2024 року зареєстроване місце проживання (перебування) фізичної особи позивача у справі ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 вказано: АДРЕСА_1 , що не відноситься до територіальної підсудності Залізничного районного суду м. Львова.

Суд звертає увагу на те, що згідно отриманої судом інформації з Єдиного державного демографічного реєстру № 979697 від 20.12.2024 року зареєстроване місце проживання (перебування) фізичної особи відповідача у справі ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 вказано: АДРЕСА_5 , що не відноситься до територіальної підсудності Залізничного районного суду м. Львова.

Суд враховує, що відповідно до ч. 7 ст. 147 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», враховуючи неможливість судами здійснювати правосуддя під час воєнного стану, Верховний суд розпорядженням від 06.03.2022 року № 1/0/9-22 змінив територіальну підсудність судових справ Троїцького районного суду Луганської області на Синельниківський міськрайонний суд Дніпропетровської області.

ІІІ. Підсумки.

Так, суд передає справу на розгляд іншому суду, якщо справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду (п. 1 ч. 1 ст. 31 ЦПК України).

Стаття 32 ЦПК України передбачає, що спори між судами про підсудність не допускаються.

Враховуючи викладене, дослідивши і оцінивши юридичну природу спірних правовідносин, з метою дотримання правил підсудності та додержання як вимог національного процесуального законодавства, так і ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо права на «суд, встановлений законом», суд дійшов висновку про необхідність направлення даної цивільної справи за підсудністю до Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області.

На підставі наведеного та керуючись ст. 4, 27, 28, 30, 31, 32, 258-261, 352-355 ЦПК України, суд -

постановив:

Цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу передати за підсудністю до Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області (електронна пошта: , місцезнаходження: 52501, Дніпропетровська обл., м. Синельникове, вул. Чехова, 1).

Копію ухвали невідкладно направити позивачу для відома.

Передачу справи на розгляд вказаного суду за встановленою підсудністю здійснити не пізніше п`яти днів після закінчення строку на оскарження даної ухвали, а в разі подання скарги не пізніше п`яти днів після залишення її без задоволення (ч. 3 ст. 31 ЦПК України).

Порядок оскарження ухвали суду та набрання нею законної сили.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо (ч. 1 ст. 355 ЦПК України) до Львівського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення (ч. 1 ст. 354 ЦПК України).

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду (ч. 2 ст. 354 ЦПК України).

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у ч. 2 ст. 358 ЦПК України (ч. 3 ст. 354 ЦПК України).

У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя/підпис/

Згідно з оригіналом.

Суддя: Н. М. Галайко