Справа № 314/2912/24
Провадження № 2/314/1144/2024
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12.11.2024 м. Вільнянськ

Вільнянський районний суд Запорізької області у складі:

головуючого судді - Свідунович Н.М.,

секретар судового засідання Печонкіна В.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження цивільну справу № 314/2912/24 за позовом ОСОБА_1 до виконавчого комітету Павлівської сільської ради Запорізького району Запорізької області про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини та встановлення факту, що має юридичне значення

ВСТАНОВИВ:

У липні 2024 року ОСОБА_1 через свого представника адвоката Зіменко О.В. звернувся до Вільнянського районного суду Запорізької області з позовом про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини та встановлення факту, що має юридичне значення. На обґрунтування своїх вимог зазначив, що ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Олешки Херсонського району Херсонської області померла ОСОБА_2 . За час життя ОСОБА_2 уклала із ОСОБА_1 договір позики коштів у розмірі 60000,00 грин. Договір позики 12.04.2022 посвідчено нотаріально приватним нотаріусом Коробкою О.В., за реєстровим № 253. Починаючи з часу укладення договору позики ОСОБА_2 всіляко ухилялась від повернення грошових коштів. Позивач неодноразово телефонував їй та прохав повернути гроші, проте у грудні 2022 року зв`язок із нею було втрачено. Лише початку червня 2024 року від спільних знайомих позивачеві стало відомо про смерть ОСОБА_2 , а також про наявність заповіту, складеного на його ім`я, після чого він одразу звернувся до місцевого відділу ДРАЦС, отримав свідоцтво про смерть та звернувся до приватного нотаріуса Запорізького районного нотаріального округу Запорізької області Чепець О.С. із заявою про прийняття спадщини. Як наслідок позивачем з`ясовано, що за життя ОСОБА_2 склала заповіт, посвідчений приватним нотаріусом Коробкою О.В. 23.03.2012, за реєстровим № 209, за змістом якого остання заповіла позивачеві ОСОБА_1 земельну ділянку площею 8,6420 га, розташовану на території Кіровської сільської ради Вільнянського району Запорізької області, яка належала їй на підставі Державного акту на право приватної власності на землю серії ЯК № 912000, виданого 03.06.2010 Вільнянською районною державною адміністрацією Запорізької області.

Після звернення до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини, постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 20.06.2024 № 514 приватним нотаріусом Запорізького районного нотаріального округу Запорізької області Чепець О.С. відмовлено ОСОБА_1 у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом по спадковій справі № 80/2024, заведеній після смерті ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , з причини пропуску 6-ти місячного строку для прийняття спадщини та наявності розбіжностей у прізвищі та по батькові позивача у заповіті " ОСОБА_3 "/ " ОСОБА_4 ".

У зв`язку з військовою агресією Російської Федерації та введенням в Україні Указом Президента України № 64/2022 від 24.02.2022 воєнного стану, у позивача виникли об`єктивні та істотні труднощі для своєчасної подачі заяви про прийняття спадщини. Так, він не був обізнаний про смерть спадкодавця, а також про наявність заповіту, про існування якого він дізнався тільки 01.06.2024 від спільних знайомих, які приїхали до с. Семененкове та відділи йому заповіт та Державний акт на землю, тобто вже після спливу шестимісячного строку, встановленого для подання заяви про прийняття спадщини.

Позивач не є спадкоємцем першої черги за законом, не проживав постійно із спадкодавцем на час відкриття спадщини, про наявність заповіту дізнався від знайомих, а тому не мав підстав звертатися до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 в м. Олешки Херсонської області.

Необізнаність спадкоємця про складення заповіту на його ім`я вважає поважною причиною для пропуску встановленого законом 6-ти місячного строку для прийняття спадщини.

Крім того, зі змісту заповіту, складеного ОСОБА_2 23.03.2012, посвідченого приватним нотаріусом Коробкою О.В., за реєстровим № 209, прописано " ОСОБА_2 … заповідає належну земельну ділянку … ОСОБА_1 а (російською мовою: ОСОБА_1 ), ІНФОРМАЦІЯ_3 …".

На думку позивача, при написанні 23.03.2012 приватним нотаріусом Коробкою О.В. тексту заповіту допущено технічну описку та помилково зазначено по батькові " ОСОБА_3 а", що не відповідає по батькові позивача, зазначеному у паспорті громадянина України, виданого на його ім`я.

На підставі викладеного, просить визначити йому додатковий строк терміном два місяці для подання заяви про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , а також встановити факт належності ОСОБА_1 правовстановлюючого документу заповіту, посвідченого приватним нотаріусом Коробкою О.В. 23.03.2012, за реєстровим № 209, складеного від імені померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 .

Ухвалою суду від 08.07.2024справу прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче судове засідання. Цією ж ухвалою задоволено клопотання представника позивача та витребувано від приватного нотаріуса Запорізького районного нотаріального округу Запорізької області Чепець Ольги Сергіївни належним чином завірену копію спадкової справи № 80/2024, заведеної після смерті ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

30.08.2024 на адресу суду від приватного нотаріуса Запорізького районного нотаріального округу Запорізької області Чепець О.С. надійшла належним чином завірена копія спадкової справи № 80/2024, заведена після смерті ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

29.10.2024 ухвалою суду закрито підготовче провадження, справу призначено до судового розгляду по суті.

У судове засідання позивач ОСОБА_1 не з`явився, від його представника адвоката Зіменко О.В. надійшла заява про розгляд справу за відсутності позивача та його представника, позовні вимоги підтримують у повному обсязі.

Представник відповідача виконавчого комітету Павлівської сільської ради Запорізького району Запорізької області в судове засідання не з`явився, через канцелярію суду подав заяву про розгляд цивільної справи за відсутності представника відповідача, проти позовних вимог не заперечує.

За таких обставин, суд вважає можливим провести розгляд справи за відсутності учасників справи та ухвалити рішення на підставі доказів, які є в матеріалах справи, без фіксування судового засідання технічними засобами, що відповідає вимогам ч. 1 ст. 223, ч. 2 ст. 247 ЦПК України.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заявлений позов підлягає задоволенню з таких підстав.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Олешки Херсонського району Херсонської області померла ОСОБА_2 ,що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 , виданого повторно 04.06.2024 Вільнянським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Запорізькому районі Запорізької області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса).

Після її смерті відкрилась спадщина, зокрема, на земельну ділянку площею 8,6420 га, розташовану на території Кіровської сільської ради Вільнянського району Запорізької області, за межами населеного пункту, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, право власності на яку підтверджується Державним актом на право власності на земельну ділянку серії ЯК № 912000, виданим 03.06.2010 Вільнянською районною державною адміністрацією Запорізької області.

Відповідно до заповіту, посвідченого 23.03.2012 приватним нотаріусом Вільнянського районного нотаріального округу Запорізької області Коробкою О.В., зареєстрованого в реєстрі за № 209, спадкодавець ОСОБА_2 заповіла належну їй земельну ділянку площею 8,6420 га, надану для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташовану на території Кіровської сільської ради Вільнянського району Запорізької області, яка належала їй на підставі Державного акту на право приватної власності на землю серії ЯК № 912000, виданого 03.06.2010 Вільнянською районною державною адміністрацією Запорізької області, гр. ОСОБА_1 .

10.06.2024 позивач звернувся до приватного нотаріуса Запорізького районного нотаріального округу Запорізької області Чепець О.С. із заявою про прийняттяспадщини після смерті спадкодавця ОСОБА_2 .

Інших спадкоємців протягом встановленого законом строк для подання заяви про прийняття спадщини, а також на час розгляду справи встановлено не було.

Постановою від 20.06.2024 приватний нотаріус Запорізького районного нотаріального округу Запорізької області Чепець О.С. відмовила ОСОБА_1 у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом у зв`язку з пропуском строку подання заяви про прийняття спадщини, а також наявністю розбіжностей у по батькові позивача у заповіті " ОСОБА_3 "/ " ОСОБА_4 ".

Згідно з ч. 1 ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Відповідно до положень ст. 1272 ЦК України, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За письмовою згодою спадкоємців, які прийняли спадщину, спадкоємець, який пропустив строк для прийняття спадщини, може подати заяву про прийняття спадщини нотаріусу за місцем відкриття спадщини. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

За змістом цієї статті поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є причини, які пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

Правила ч. 3 ст. 1272 ЦК України про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; 2) ці обставини визнані судом поважними.

Такий правовий висновок висловлений Верховним Судом України у постанові від 23.08.2017 № 6-1320цс17 та в постанові Верховного Суду від 06.06.2018 у справі № 592/9058/17-ц.

Згідно з п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30.05.2008 "Про судову практику у справах про спадкування", особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК України.

Суди відкривають провадження в такій справі у разі відсутності письмової згоди спадкоємців, які прийняли спадщину (частина друга статті 1272 ЦК), а також за відсутності інших спадкоємців, які могли б дати письмову згоду на подання заяви до нотаріальної контори про прийняття спадщини. Відповідачами у такій справі є спадкоємці, які прийняли спадщину. При відсутності інших спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття відповідачами є територіальні громади в особі відповідних органів місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини.

Отже, з урахуванням наведеного, якщо спадкоємець пропустив шестимісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини з поважних причин, закон гарантує йому право на звернення до суду з позовом про визначення додаткового строку на подання такої заяви.

Вирішуючи питання визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

Верховний Суд у справі № 565/1145/17 зауважив, що поважними причинами пропуску строку визнаються, зокрема: 1) тривала хвороба спадкоємців; 2) велика відстань між місцем постійного проживання спадкоємців і місцем знаходження спадкового майна; 3) складні умови праці, які, зокрема, пов`язані з тривалими відрядженнями, в тому числі закордонними; 4) перебування спадкоємців на строковій службі у складі Збройних Сил України; 5) необізнаність спадкоємців про наявність заповіту тощо.

Як зазначає позивач, він не є членом сім`ї або близьким родичем померлої, не був обізнаний про смерть спадкодавця, яка настала незадовго до повномасштабного вторгнення Російської Федерації на територію України та введення в Україні воєнного стану в м. Олешко Херсонського району Херсонської області, яке з 24.02.2022 тимчасово окуповане Російською Федерацією, не був він обізнаний і про наявність заповіту, складеного на його ім`я, про факт наявності якого він дізнався тільки у червні 2024 року, після чого одразу звернувся до приватного нотаріуса із заявою про прийняття спадщини.

Вказані обставини підтверджені належними та допустимими доказами.

Як зазначив Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду при розгляді справи № 405/7058/19, свобода заповіту є фундаментальним принципом спадкового права.

Про свободу заповіту як фундаментальний принцип спадкового права та поважність причин пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини у випадку доведеності факту необізнаності спадкоємця про існування заповіту вказано також у постановах Верховного Суду від 25.03.2020 у справі № 642/2539/18-ц, від 26.06.2019 у справі № 565/1145/17, від 28.10.2019 у справі № 761/42165/17, від 06.06.2018 у справі № 315/765/14-ц, що свідчить про сталість судової практики у спірних правовідносинах.

Отже, у позивача ОСОБА_1 існували та були наявні об`єктивні труднощі для своєчасного прийняття спадщини за заповітом, про наявність якого він не знав, після смерті ОСОБА_2 , оскільки він не є родичем спадкодавця, не проживав з останньою, про існування заповіту дізнався лише у червні 2024 року, тобто вже після спливу шестимісячного строку, встановленого для подання заяви про прийняття спадщини.

Таким чинок, оскільки позивач не є спадкоємцем першої черги за законом, не проживав постійно із спадкодавцем на час відкриття спадщини, про наявність заповіту дізнався тільки у даний час, а тому не мав підстав звертатися до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_2 у шестимісячний строк, тобто він не міг реалізувати свої спадкові права після смерті спадкодавця, яка склала заповіт на його ім`я, з об`єктивних причин, а саме, через необізнаність про наявність заповіту, складеного на його користь, що, на думку суду, свідчить про існування об`єктивних, істотних труднощів для можливості вчасного подання ОСОБА_1 заяви про прийняття спадщини. Суд вважає причину пропуску строку поважною, відповідно до ст. 1272 ЦК України, та приходить до висновку, що позов у цій частині підлягає задоволенню.

Визначаючи позивачу період часу для подання заяви про прийняття спадщини, суд вважає строк тривалістю два місяці достатнім для подання зазначеної заяви.

Вирішуючи позовні вимоги в частині встановлення факту, що має юридичне значення. суд виходить з такого.

Зі змісту заповіту, складеного ОСОБА_2 23.03.2012, приватним нотаріусом Вільнянського районного нотаріального округу Запорізької області Коробкою О.В., зареєстрованого в реєстрі за № 209, вбачається, що " ОСОБА_2 … заповідає належну земельну ділянку … ОСОБА_1 а (рус.: ОСОБА_1 ) ІНФОРМАЦІЯ_4 .".

Відповідно до матеріалів спадкової справи вбачається, що при написанні 23.03.2012 приватним нотаріусом Коробкою О.В. тексту заповіту помиково зазначено по батькові спадкоємця " ОСОБА_4 ". Проте, позивач паспорт громадянина України, виданого на його ім`я, станом до теперішнього часу не змінював.

Відповідно до пп. 5.1 п. 5 глави 10 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Мінюсту від 22.02.2012 № 296/5 при оформленні спадщини за заповітом нотаріус має надати правову оцінку заповіту. Перевірити його реєстрацію у спадковому реєстрі та чинність на момент смерті заповідача. Якщо наданий спадкоємцем заповіт не відповідає вимогам законодавства, нотаріус відмовляє у його прийомі.

За положеннями п. 6 ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті.

За правовими позиціями Верховного Суду України щодо судової практики розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення, коли громадяни не можуть використати правовстановлюючі документи, оскільки зазначені в них прізвище, ім`я, по батькові, місце чи час народження не відповідають записам у правовстановлюючому документі, якщо хоч і не посвідчують особу, але є необхідними для підтвердження певного права, а установи, які видали ці документи, не можуть виправити допущені в них помилки, відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 315 ЦПК України, громадяни мають право звернутися до суду із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документу.

Згідно Постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31.03.1995 "Про судову практику у справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення" суд вправі розглядати справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі прізвище, ім`я, по батькові якої зазначені в документі не збігаються в свідоцтві про народження, паспорті, свідоцтві про смерть, інше.

Згідно з роз`ясненнями, які містяться в п. 12 постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31.03.1995 при розгляді справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я по батькові, місце і час народження якої зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, вказаними у свідоцтві про народження або в паспорті, у тому числі, факту належності правовстановлюючого документа, в якому допущені помилки у прізвищі, імені, по батькові або замість імені чи по батькові зазначені ініціали, суд повинен запропонувати заявникові надати докази про те, що правовстановлюючий документ належить йому і що організація, яка видала документ, не має можливості внести до нього відповідні виправлення.

Станом на теперішній час, приватний нотаріус Коробка О.В. припинила свою нотаріальну діяльність, та у м. Вільнянськ цей факт є загальновідомим та не потребує доказуванню. Заповідач ОСОБА_2 померла. Отже можливість внесення виправлень у заповіт відсутня та законодавчо неможлива.

Враховуючи вищевикладені обставини у їх сукупності, а також те, що встановлення даного факту необхідно позивачеві для подальшого оформлення документів про право на спадщину за заповітом, суд приходить до висновку про задоволення позову в цій частині.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 12, 13, 258, 259, 263-265, 268 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ) до виконавчого комітету Павлівської сільської ради Запорізького району Запорізької області (, адреса місцезнаходження: Запорізька область, Запорізький район, с. Павлівське, вул. Залізнична, 28) про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини та встановлення факту, що має юридичне значення, задовольнити.

Встановити ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_2 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , додатковий строк тривалістю два місяці, з дня набрання рішенням законної сили, для подання заяви про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Встановити факт належності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_2 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , правовстановлюючого документу заповіту, посвідченого приватним нотаріусом Вільнянського районного нотаріального округу Запорізької області Коробкою О.В. 23.03.2012, зареєстрованого в реєстрі за № 209, складеного від імені померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до Запорізького апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя Наталія Миколаївна Свідунович

12.11.2024