Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 грудня 2024 року м.Житомир

Корольовський районний суд м. Житомира, у складі головуючого судді Шкирі В.М., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін цивільну справу за позовом Акціонерного товариства «Акцент-Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

ВСТАНОВИВ:

15.10.2024 (відмітка поштового відділення) представник Акціонерного товариства «Акцент-Банк» - Шкапенко Олександр Віталійович звернувся до Корольовського районного суду м. Житомира із вказаним позовом, де просить стягнути з ОСОБА_1 на користь позивача заборгованість за кредитним договором № б/н від 16.01.2017, що станом на 03.10.2024 становить 28 352,30 грн та судові витрати по сплаті судового збору в сумі 3028,00 грн.

В обґрунтування позовних вимог, представник позивача посилається на те, що 16.01.2017 відповідач з метою отримання банківських послуг та відкриття банківського рахунку, підписала анкету-заяву про приєднання до Умов та правил надання банківських послуг, згідно якої отримала кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на банківський рахунок та платіжну карту зі сплатою процентів за користування кредитом у розмірі 46,80 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом і надала свою згоду на те, що підписана нею анкета-заява разом з Умовами та правилами, які викладені на банківському сайті https://a-bank.com.ua/terms, складає між нею та банком кредитний договір.

АТ «Акцент-Банк» свої зобов`язання за Договором та угодою виконав в повному обсязі, а саме, надав ОСОБА_1 кредит (встановив кредитний ліміт) у розмірі, відповідно до умов Договору. Відповідач свої зобов`язання за кредитним договором належним чином не виконує, внаслідок чого виникла заборгованість, від сплати якої остання ухиляється, в зв`язку з чим позивач змушений звернутися до суду із позовом про стягнення боргу в примусовому порядку.

Одночасно із позовною заявою представник позивача надіслав суду клопотання про розгляд справи за його відсутності, в якому позовні вимоги до ОСОБА_1 підтримує в повному обсязі та не заперечує проти заочного розгляду справи.

Ухвалою судді Корольовського районного суду м. Житомира від 31.10.2024 за позовом АТ «Акцент-Банк» відкрито провадження у справі з проведенням її розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін та призначено судове засідання.

29.11.2024 сторони, які належним чином були повідомленні про день, час та місце розгляду справи, у судове засідання не з`явилися.

ОСОБА_1 29.11.2024 надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності, в якій остання зазначає, що визнає позовні вимоги в частині стягнення суми її витрат, з урахуванням грошових коштів які вона вже перерахувала на погашення кредиту. До заяви відповідач додала виписку по банківській картці про сплату .

Суд вважає, що у справі достатньо матеріалів для розгляду справи та ухвалення законного і обґрунтованого рішення, не відкладаючи розгляду справи з вирішенням спору по суті.

У зв`язку з розглядом справи за відсутності всіх учасників справи в порядку спрощеного провадження, відповідно до положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 279 ЦПК України, розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження здійснюється судом за правилами, встановленими цим Кодексом для розгляду справи в порядку загального позовного провадження, з особливостями, визначеними у цій главі.

Суд, розглянувши цивільну справу в межах заявлених позовних вимог, встановив наступні обставини та визначив відповідно до них правовідносини.

Судом встановлено, 16.01.2017 ОСОБА_1 з метою отримання банківських послуг та відкриття банківського рахунку підписала анкету-заяву про приєднання до Умов та правил надання банківських послуг АТ «Акцент-Банк» без зазначення інформації про використання кредитної картки, виду послуги та бажаного розміру кредитного ліміту, але із зазначенням про згоду позичальника про ознайомлення з договором про надання банківських послуг (а.с. 4).

Відповідно до копій довідок АТ «Акцент-Банк» без номерів та дат їх видачі, ОСОБА_1 відкрито рахунок № НОМЕР_1 , видавалися картки № НОМЕР_2 строком дії до липня 2020 року та № НОМЕР_3 строком дії до грудня 2024 року (а.с. 8-9).

Кредитний ліміт за кредитним договором від 16.01.2017 встановлено у розмірі 2000,00 грн, який 21.12.2020 збільшено до 24 000,00 грн, 27.09.2023 зменшено до 23 260,71 грн, 27.02.2024 зменшено до 23 137,90 грн, 29.05.2024 зменшено до 22 895,78 грн, 29.07.2024 зменшено до 22 669,15 грн, 28.09.2024 зменшено до 22 525,85 грн і 28.09.2024 збільшено до 22 600,00 грн.

Згідно наданого позивачем розрахунку, заборгованість за договором № б/н від 16.01.2017, укладеним між АТ «Акцент-Банк» та клієнтом ОСОБА_1 станом на 03.10.2024 становить 28 353,30 грн, з яких: 22 525,85 грн - заборгованість за кредитом, 5826,45 грн - заборгованість по відсоткам (а.с. 5-7).

До позову долучено копії витягу з Умов та правил надання банківських послуг в АТ «Акцент-Банк» та витягу з Тарифів та умов користування кредитними картками, які не містять підпису відповідача та дати на яку вони діяли (а.с. 19-23).

Відповідач після звернення до суду сплатив 31.10.2024 - 500,00 грн та цього ждня ще 700,00 грн про що надано виписку по картці.

Таким чином між сторонами існує спір з приводу кредитування, що регулюється нормами ЦК України

Вирішуючи спір по суті суд виходить наступного.

Стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує право на справедливий судовий розгляд.

Кожна особа має право в порядку, встановленому ЦПК України, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів (ч.1 ст.4 ЦПК).

Частинами 1 та 3 статті 13 ЦПК встановлено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності.

Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом (ч. 1, 2 ст. 12 ЦПК).

Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування (частини друга, четверта статті 77 ЦПК України).

Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (ч. 1 ст. 76 ЦПК).

Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

За частиною першою статті 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів цього виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї зі сторін має бути досягнуто згоди (стаття 638 ЦК України).

Кредитний договір укладається у письмовій формі (частина перша статті 1055 ЦК України).

Згідно частини першої статті 633 ЦК України, публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги.

За змістом статті 634 цього Кодексу договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Із виписок по картці, наданим позивачем та відповідачем, вбачається, ОСОБА_1 користувалася кредитними картками, виданими їй позивачем, неодноразово у період з 16.01.2017 по 03.10.2024 проводила операції зі сплати товарів і послуг, а також здійснювала поповнення рахунку (останній раз 31.10.2024), крім того відповідач після звернення до суду сплатив 31.10.2024 - 500,00 грн та цього ж дня ще 700,00 грн про що надано виписку по картці. що свідчить про визнання нею користування кредитними коштами, отже кредитний договір не може бути визнаний неукладеним оскільки відбулося його виконання (а.с. а.с. 11-18).

Викладене узгоджується з позицією, що викладена в постанові Верховного суду у справі № 356/1635/16-ц від 10.04.2019.

Разом з цим, анкета-заява про приєднання до умов та правил надання банківських послуг від 16.01.2017, що підписана сторонами, не містить відомостей щодо розміру відсотків за користування кредитними коштами.

До позову банк надав витяг з Тарифів про надання банківських послуг у АТ «Акцент-Банк». При цьому матеріали справи не містять підтверджень, що саме ці витяги з Умов та правил розуміла відповідач та ознайомилася і погодилася з ними, підписуючи анкету-заяву про приєднання до Умов та правил надання банківських послуг у АТ «Акцент-Банк», а також те, що вказані документи на момент підписання відповідачем анкети-заяви містили умови щодо сплати процентів за користування кредитом, зміну процентної ставки, відповідальності за неналежне виконання умов договору саме у зазначеному в цих документах, що додані банком до позовної заяви, розмірах і порядках нарахування.

Роздруківка з сайту позивача належним доказом бути не може, оскільки цей доказ повністю залежить від волевиявлення і дій однієї сторони (АТ «Акцент-Банк»), яка може вносити і вносить відповідні зміни в умови та правила споживчого кредитування, що підтверджено й у постанові Верховного Суду України від 11.03.2015 і не спростовано позивачем при розгляді вказаної справи, тобто кредитор міг додати до позовної заяви витяги з Тарифів та Умов у редакціях, що найбільш сприятливі для задоволення його позову.

Без надання підтверджень про конкретні запропоновані відповідачу Тарифи і Умови та правила надання банківських послуг, відсутність у анкеті-заяві домовленості сторін про розмір процентної ставки за користування кредитом, відповідальності за неналежне виконання умов договору витяги з Тарифів і Умов та правил не можна вважати складовою частиною кредитного договору, оскільки вони не підписані відповідачем.

Отже, недодержання письмової форми кредитного договору щодо процентної ставки та відповідальності за неналежне виконання умов договору не дає підстав розцінювати умови, прописані у витягах із Тарифів та Умов і правил, як невід`ємну складову частину змісту договору, а тому суд першої інстанції правильно не вважав надані позивачем витяги з відповідних документів складовою частиною договору, оскільки в анкеті-заяві відсутні домовленості сторін про сплату процентів за користування кредитними коштами.

Окрім того, матеріали справи не містять підтверджень, що саме доданий до позовної заяви витяг із Умов та Правил надання банківських послуг, які надав банк, відповідач розуміла та ознайомилася і погодилася з ними, підписуючи заяву-анкету про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у Банку.

Такі висновки відповідають правовій позиції, викладеній у постанові Великої Палати Верховного Суду від 03 липня 2019 року в справі № 342/180/17.

За таких обставин, суд приходить до висновку, що банком не доведено суми заборгованості за простроченими процентами, оскільки їх розмір та умови нарахування і стягнення сторонами не погоджувалися.

Відповідно до виписки, наданої відповідачем, після звернення позивача з цим позовом до суду, ОСОБА_1 сплатила банку 31.10.2024 грошові кошти на суму 1200,00 грн які суд зараховує на погашення заборгованості за використаним кредитним лімітом (тіло кредиту).

Враховуючи викладені обставини, суд приходить до висновку про наявність правових підстав для стягнення з відповідача заборгованості за використаним кредитним лімітом в сумі 21 325,85 грн ( 22 525,85 грн - 1200,00 грн, що сплачені після подачі позову 31.10.2024 ).

В іншій частині позову, в стягненні заборогованості за відсотками суд вважає за необхідне відмовити з підстав, що сторонамиїх сплата не погоджувалася.

Отже, суд прийняв рішення про часткове задоволення позову.

Згідно п. 6 ч.1 ст. 264 ЦПК України, під час ухвалення рішення суд вирішує, у тому числі, питання щодо розподілу між сторонами судових витрат.

Згідно ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Оскільки позов задоволено частково, то з відповідача необхідно стягнути на користь позивача 2277,58 грн судового збору (21 325,85 грн х 3028,00 грн : 28 352,30 грн =2277,58 грн ).

Керуючись статтями 141, 259, 263-265 Цивільного процесуального кодексу України, суд

У Х В А Л И В :

Позовну заяву Акціонерного товариства «Акцент-Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості - задовільнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_4 , адреса: АДРЕСА_1 ) на користь Акціонерного товариства «Акцент-Банк» (адреса: 49074, м. Дніпро, вул. Батумська, 11, ) заборгованість за кредитним договором № б/н від 16.01.2017 в сумі 21 325 (двадцять одна тисяча триста двадцять п`ять) гривень 85 копійок яка складається з тіла кредиту.

В задоволенні інших позовних вимог відмовити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «Акцент-Банк» сплачений судовий збір у розмірі 2277 (дві тисячі двісті сімдесят сім ) гривень 58 копійок.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Житомирського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст судового рішення складено 23.12.2024

Суддя В. М. Шкиря