_____________________________________________________________________________________________________________________
Справа № 520/7625/18
Провадження № 2/947/31/24
УХВАЛА

про залишення позову без розгляду

24.12.2024 року

Київський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого судді Куриленко О.М.,

за участі відповідача ОСОБА_1 ,

представника відповідача ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в м. Одесі цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про встановлення юридичного факту, визнання права власності на частку у майні, та позовом третьої особи з самостійними вимогами ОСОБА_4 до ОСОБА_1 , ОСОБА_3 про визнання спадкоємицею першої черги та визнання права власності в порядку спадкування,

ВСТАНОВИВ:

19 червня 2018 року позивач звернулась до суду з позовом, в якому просила встановити юридичний факт проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (ІПН: НОМЕР_1 ) та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (ІПН: НОМЕР_2 ) у період з 24 липня 2010 року по 04 травня 2017 року. Визнати за ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (ІПН: НОМЕР_3 ) право власності на частину спільного майна подружжя, що складається із: нерухомого майна, а саме квартири АДРЕСА_1 , загальною площею 85,5 кв.м., житловою 45,5 кв.м. - корпоративних прав ПСП «АЛЬБІНА» (). Визнати ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (ІПН: НОМЕР_2 ) спадкоємцем першої черги за законом на спадщину, що відкрилась в результаті смерті ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_5 , а саме на спадкове майно у вигляді: Частки у розмірі 2/4 від частини кв. АДРЕСА_1 ; Частки у розмірі 2/4 від частини корпоративних прав ПСП «АЛЬБІНА» ().

Одночасно позивач звернулась до суду з заявою, в якій просила вжити заходи забезпечення позову шляхом накладення арешту на квартиру АДРЕСА_1 , а також накласти арешт на корпоративні права ПСП «АЛЬБІНА» () шляхом заборони вчинення будь-якими особами реєстраційних дій стосовно ПСП «АЛЬБІНА».

Ухвалою судді від 21 червня 2018 року було відкрито загальне позовне провадження, призначено підготовче засідання та одночасно вжито заходи забезпечення позову.

13 липня 2018 року до канцелярії суду надійшов позов третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги на предмет позову, ОСОБА_6 до ОСОБА_1 , Приватного сільськогосподарського Підприємства «АЛЬБІНА», третя особа ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за розпискою.

З позовних вимог вбачається, що ОСОБА_6 просить стягнути у солідарному порядку із ОСОБА_1 , як із спадкоємиці ОСОБА_5 , та Приватного сільськогосподарського Підприємства «АЛЬБІНА» на його користь суму заборгованості за розпискою від 17.11.2016 року у розмірі 23 951 970 гривень.

Окрім того, третя особа з самостійними вимогами також звернулась до суду з заявою про вжиття заходів забезпечення позову.

Ухвалою Київського районного суду м. Одеси від 16.07.2018 року було прийнято до провадження суду позов третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги на предмет спору ОСОБА_6 до ОСОБА_1 , Приватного сільськогосподарського Підприємства «АЛЬБІНА», третя особа ОСОБА_3 , про стягнення заборгованості за розпискою та об`єднано його в одне провадження з первісним позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про встановлення юридичного факту, визнання права власності на частку у майні. Одночасно було вжито заходи забезпечення позову.

Не погоджуючись з даними ухвалами, відповідач ОСОБА_1 та Приватне сільськогосподарське Підприємство «АЛЬБІНА» оскаржили їх в апеляційному порядку та просили скасувати вказані судові рішення, посилаючись на їх необґрунтованість, неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, порушення судом норм процесуального права.

Постановою колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ апеляційного суду Одеської області від 20 листопада 2018 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено частково. Ухвалу Київського районного суду м. Одеси від 21 червня 2018 року про відкриття провадження у справі та вжиття заходів забезпечення позову скасовано. Справу передано до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Окрім того, ухвалою колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ апеляційного суду Одеської області від 20 листопада 2018 року було закрито апеляційне провадження в частині оскарження ухвали Київського районного суду м. Одеси від 16 липня 2018 року в частині прийняття позову третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги, оскільки дана ухвала не підлягає оскарженню в апеляційному порядку окремо від рішення суду.

Також постановою колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ апеляційного суду Одеської області від 20 листопада 2018 року були частково задоволені апеляційні скарги ОСОБА_1 , Приватного сільськогосподарського Підприємства «АЛЬБІНА», скасовано ухвалу Київського районного суду м. Одеси від 16 липня 2018 року в частині накладення арешту.

Матеріали цивільної справи надійшли до Київського районного суду м. Одеси 27 грудня 2018 року.

У зв`язку з перебуванням головуючого судді у щорічній відпустці та згідно протоколу передачі судової справи раніше визначеному складу суду, 14 січня 2018 року справу передано судді Куриленко О.М., яка ухвалою від 15 січня 2019 року відкрила провадження та призначила підготовче засідання.

В ході судового засідання, яке відбулось 31 січня 2019 року, відповідач ОСОБА_1 та її представник Селюков Павло В`ячеславович, що є також представником відповідача Приватного сільськогосподарського Підприємства «АЛЬБІНА», повідомили суд про подання апеляційної скарги безпосередньо до апеляційного суду Одеської області на ухвалу про відкриття провадження, призначення підготовчого судового засідання від 15.01.2019 року у справі № 520/7625/18. Проте, розгляд справи було відкладено, у зв`язку з ненаданням стороною відповідача доказів прийняття апеляційної скарги.

У судове засідання, призначене на 21 лютого 2019 року, сторони не з`явились, про розгляд справи повідомлялись належним чином, натомість 14 лютого 2019 року до суду надійшов запит Одеського апеляційного суду про витребування справи.

У зв`язку з чим, ухвалою суду віл 21 лютого 2019 року провадження по справі було зупинено до розгляду Одеським апеляційним судом апеляційної скарги ОСОБА_1 на ухвалу про відкриття провадження, призначення підготовчого судового засідання від 15.01.2019 року.

Постановою колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ Одеського апеляційного суду від 28 травня 2019 року апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 залишено без задоволення, а ухвалу Київського районного суду м. Одеси від 15 січня 2019 року без змін.

Матеріали цивільної справи надійшли до Київського районного суду м. Одеси 25 червня 2019 року та згідно протоколу передачі судової справи раніше визначеному складу суду справу передано судді Куриленко О.М.

В ході підготовчого засідання представник відповідача ОСОБА_1 ОСОБА_2 звернувся до суду з заявою про відвід судді.

Ухвалою суду від 01.08.2019 року визнано відвід, заявлений представником відповідача ОСОБА_1 ОСОБА_2 судді Київського районного суду м. Одеси Куриленко Оксані Михайлівні необґрунтованим. Провадження у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про встановлення юридичного факту, визнання права власності на частку у майні зупинено. Передано заяву про відвід судді Київського районного суду м. Одеси Куриленко Оксани Михайлівни для розгляду іншому судді того ж суду, визначеному у порядку, встановленому частиною першої статті 33 ЦПК України.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 01.08.2019 року, вищевказану заяву про відвід судді Київського районного суду м. Одеси Куриленко О.М. було передано судді Пучковій І.М., яка ухвалою від 05 серпня 2019 року дану заяву залишила без задоволення.

Ухвалою суду від 06.08.2019 року провадження у праві поновлено та призначено розгляд справи на 13 вересня 2019 року.

У судовому засіданні 13 вересня 2019 року представник позивача ОСОБА_3 ОСОБА_7 наполягала на розгляді клопотання, поданого нею 10 липня 2019 року про витребування у нотаріуса Любашівської районної державної нотаріальної контори Котюжинської Лариси Дмитрівни належним чином завірені копії спадкової справи відкритої після смерті ІНФОРМАЦІЯ_4 ОСОБА_5 .

Ухвалою суду від 13 вересня 2019 року дане клопотання було задоволено.

18 листопада 2019 року до канцелярії суду надійшла спадкова справа №153/2017 року, заведена щодо майна померлого ОСОБА_5 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_4 .

В подальшому, в ході розгляду справи, відповідач ОСОБА_1 звернулась до суду з заявою про виклик свідків, в якій, зокрема, просила допитати ОСОБА_4 , вказуючи на те, що вказана особа є донькою померлого ОСОБА_5 .

У зв`язку з наведеним, після ознайомлення з матеріалами спадкової справи, заведеної після смерті ОСОБА_5 , представником позивача було заявлено клопотання про виклик ОСОБА_4 у підготовче судове засідання з метою з`ясування процесуального статусу у даній справі.

Враховуючи відсутність у справі будь-яких документів, які підтверджували б вік ОСОБА_4 , право на спадкування тощо, 10 грудня 2019 року судом було здійснено її виклик у наступне підготовче засідання, що призначалось на 26.12.2019 року о 10.00 годин у якості свідка по справі та запропоновано надати копію свідоцтва про народження та за наявності паспорт гр. України. Проте, у засідання, призначене на 26.12.2019 року, ОСОБА_4 не з`явилась, повідомила, що у вказану дату з`явитись не може, оскільки на цей час здає іспити та заліки в Одеському національному медичному університеті . Одночасно повідомила, що іспити будуть продовжуватися до 19 січня, тож в разі необхідності, зможе з`явитися до суду прісця цієї дати.

У підготовче засідання, призначене на 31 січня 2020 року ОСОБА_4 знов не з`явилась, за твердженнями відповідача та її представника, повідомлялась ними про час та місце судового засідання, у зв`язку з чим представник позивача ОСОБА_3 ОСОБА_7 звернулась до суду з клопотанням, в якому просила витребувати від Головного територіального управління юстиції в Одеській області Управління державної реєстрації (65036, м. Одеса, вул. Старицького, 10-а) інформацію та відповідні копії по актовим записам цивільного стану про народження ОСОБА_4 .

Ухвалою суду від 31 січня 2020 року витребувано від Головного територіального управління юстиції в Одеській області Управління державної реєстрації вищевказану інформацію.

Поряд з цим, 13 лютого 2020 року ОСОБА_4 звернулась до суду з позовною заявою, в якій просила залучити її, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_5 (картка платника податків: НОМЕР_4 ) по цивільній справі № 520/7625/18, в якості третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги на стороні позивача. Визнати її, ОСОБА_4 , спадкоємицею першої черги після смерті батька ОСОБА_5 ; визнати в порядку спадкування за нею, ОСОБА_4 , право власності на квартири АДРЕСА_1 загальною площею 85,5 кв.м., житловою 45, 5 кв.м., а також на корпоративних прав Приватного сільськогосподарського підприємства «Альбіна» .

Ухвалою суду від 25 лютого 2020 року залучено ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_5 (картка платника податків: НОМЕР_4 ) у якості третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги на предмет спору, до участі у справі за позовною заявою ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про встановлення юридичного факту, визнання права власності на частку у майні. Прийнято до провадження суду позовну заяву третьої особи з самостійними вимогами ОСОБА_4 до ОСОБА_1 , ОСОБА_3 про визнання спадкоємицею першої черги та визнання права власності в порядку спадкування, та вирішено продовжити розгляд справи спочатку.

07 вересня 2020 року представник позивача ОСОБА_3 ОСОБА_7 звернулась до суду з клопотанням про зупинення провадження у даній справі до розгляду по суті та набрання законної сили рішення по справі №518/11/20 за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_1 про встановлення батьківства.

Ухвалою суду від 26.10.2020 року клопотання представника позивача ОСОБА_3 ОСОБА_7 та клопотання третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги на предмет спору, ОСОБА_4 про зупинення провадження у справі задоволено. Зупинено провадження по цивільній справі №520/7625/18 за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про встановлення юридичного факту, визнання права власності на частку у майні, та позовом третьої особи з самостійними вимогами ОСОБА_4 до ОСОБА_1 , ОСОБА_3 про визнання спадкоємицею першої черги та визнання права власності в порядку спадкування, до набранням законної сили рішенням у справі №518/11/20 за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_1 про встановлення батьківства.

Ухвалою суду від 30.10.2024 року поновлено провадження у цивільній справі; призначено підготовче судове засідання на 29.11.2024 року о 10 год. 00 хв. та викликано у підготовче судове засідання сторони.

У зв`язку з неявкою сторін у підготовче судове засідання, призначене на 29.11.2024 року, розгляд справи було відкладено до 24.12.2024 року до 10.30 год.

Особи, що беруть участь у справі, про час і місце судового розгляду сповіщені належним чином у порядку ст.ст. 128-130 ЦПК України.

У підготовче судове засідання, призначене на 24.12.2024 року, з`явилася відповідач ОСОБА_1 та її представник ОСОБА_2 .

Представник відповідачки ОСОБА_2 вважав, що позовні заяви ОСОБА_3 про встановлення юридичного факту, визнання права власності на частку у майні, та третьої особи з самостійними вимогами ОСОБА_4 про визнання спадкоємицею першої черги та визнання права власності в порядку спадкування слід залишити без розгляду у зв`язку з повторною неявкою ОСОБА_3 та ОСОБА_4 у судове засідання.

Як вбачається з матеріалів справи у судові засідання, що призначалися на 29.11.2024 року та на 24.12.2024 року ОСОБА_3 та ОСОБА_4 не з`явилися, про час, дату та місце розгляду справи повідомлені належним чином, з клопотаннями про розгляд справи за їх відсутності не зверталися.

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає за необхідне залишити позовні заяви ОСОБА_3 про встановлення юридичного факту, визнання права власності на частку у майні, та третьої особи з самостійними вимогами ОСОБА_4 про визнання спадкоємицею першої черги та визнання права власності в порядку спадкування, залишити без розгляду, оскільки позивачі повторно не з`явилися в судове засідання без повідомлення причин неявки.

Відповідно до частини першої статті 44 ЦПК України, учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

На осіб, які беруть участь у справі, покладається загальний обов`язок добросовісно здійснювати свої процесуальні права і виконувати процесуальні обов`язки. При цьому під добросовісністю необхідно розуміти таку реалізацію прав і виконання обов`язків, що передбачають користування правами за призначенням, здійснення обов`язків у межах, визначених законом, недопустимість посягання на права інших учасників цивільного процесу, заборона зловживати наданими правами.

Згідно з ч.3 ст. 131 ЦПК України, учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що учасники судового процесу не з`явилися в судове засідання без поважних причин.

У рішеннях від 28 жовтня 1998 у справі «Осман проти Сполученого королівства» та від 19 червня 2001 року у справі «Креуз проти Польщі», Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) роз`яснив, що реалізуючи пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя, держави-учасниці цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони й обмеження, зміст яких полягає в запобіганні безладного руху в судовому процесі. Вказаними рішеннями ЄСПЛ визначено, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду справи, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

У рішенні від 07 липня 1989 року у справі «Юніон Аліментаріа Сандерс С.А. проти Іспанії» ЄСПЛ вказав, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Частинами першою, другою, п`ятою статті 223 ЦПК України передбачено, що неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. Суд відкладає розгляд справи в судовому засіданні в межах встановленого цим Кодексом строку з таких підстав: 1) неявка в судове засідання учасника справи, щодо якого відсутні відомості про вручення йому повідомлення про дату, час і місце судового засідання; 2) перша неявка в судове засідання учасника справи, якого повідомлено про дату, час і місце судового засідання, якщо він повідомив про причини неявки, які судом визнано поважними; 3) виникнення технічних проблем, що унеможливлюють участь особи у судовому засіданні в режимі відеоконференції, крім випадків, коли відповідно до цього Кодексу судове засідання може відбутися без участі такої особи; 4) необхідність витребування нових доказів, у випадку коли учасник справи обґрунтував неможливість заявлення відповідного клопотання в межах підготовчого провадження; 5) якщо суд визнає потрібним, щоб сторона, яка подала заяву про розгляд справи за її відсутності, дала особисті пояснення. Викликати позивача або відповідача для особистих пояснень можна і тоді, коли в справі беруть участь їх представники. У разі повторної неявки позивача в судове засідання без поважних причин або неповідомлення ним про причини неявки суд залишає позовну заяву без розгляду, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, і його нез`явлення не перешкоджає вирішенню спору.

Відповідно до пункту 3 частини першої статті 257 ЦПК України, суд постановляє ухвалу про залишення позову без розгляду, якщо належним чином повідомлений позивач повторно не з`явився в судове засідання або не повідомив про причини неявки, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності і його нез`явлення не перешкоджає розгляду справи.

Системний аналіз наведених норм процесуального права свідчить про те, що законодавець диференціює необхідність врахування судом поважності/неповажності причин неявки позивача до суду залежно від того, яке це судове засідання: перше чи повторне. Тобто процесуальний закон не вказує на необхідність врахування судом поважності причин повторної неявки позивача до суду. Такі положення процесуального закону пов`язані з принципом диспозитивності цивільного судочинства, за змістом якого особа, яка бере участь у справі, самостійно розпоряджається наданими їй законом процесуальними правами.

Зазначені наслідки настають незалежно від причин повторної неявки, які можуть бути поважними. Таким чином, навіть маючи докази поважності причин неявки позивача, суд залишає позовну заяву без розгляду. Зазначена норма дисциплінує позивача як ініціатора судового розгляду, стимулює його належно користуватися своїми правами та не затягувати розгляд справи. Якщо позивач не може взяти участь в судовому засіданні, він може подати заяву про розгляд справи за його відсутності. Така заява може бути подана на будь-якій стадії розгляду справи. Таким чином, згідно з вимогами ЦПК України суд не зобов`язаний з`ясовувати причини повторної неявки в судове засідання належним чином повідомленого позивача і у випадку повторної неявки позивача, якщо від нього не надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, суд залишає позовну заяву без розгляду.

Правове значення в такому випадку має лише належне повідомлення позивача про день та час розгляду справи, повторність неявки в судове засідання та неподання ним заяви про розгляд справи за його відсутності. Наведені правові висновки викладені у постановах Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного цивільного суду від 20 вересня 2018 року у справі № 756/8612/16-ц, від 24 жовтня 2018 року у справі № 569/347/16-ц, від 28 лютого 2019 року у справі № 752/9188/13-ц, від 22 травня 2019 року у справі № 310/12817/13, від 06 червня 2019 року у справі № 760/3301/13-ц, від 20 червня 2019 року у справі № 522/7428/15, від 26 вересня 2019 року у справі № 295/19734/13-ц, від 07 жовтня 2019 року у справі № 612/403/16-ц, від 27 березня 2020 року у справі № 522/22303/14-ц, від 21 вересня 2020 року у справі № 658 /1141/18).

Ініціювавши судовий розгляд справи, позивач насамперед повинен активно використовувати визначені законом процесуальні права, здійснювати їх з метою, з якою такі права надано. Реалізація особою процесуальних прав невіддільна від виконання нею процесуального обов`язку щодо сприяння встановленню в судовому процесі дійсних обставин у справі з метою отримання правосудного судового рішення.

Аналогічні правові висновки викладені у постанові Великої Палати Верховного Суду від 12 січня 2023 року у справі № 9901/278/21.

Суд зобов`язаний присікати недобросовісні дії позивача та залишати позов без розгляду у разі повторної неявки належно повідомленого позивача, від якого не надійшло заяви про розгляд справи без його участі. Це забезпечує дотримання судом строків розгляду справи та балансу інтересів сторін спору (постанови Верховного Суду, від 24 квітня 2019 року у справі № 757/23967/13-ц, провадження № 61-17220св18, від 28 жовтня 2021 року у справі № 465/6555/16-ц, провадження № 61-9020св21, від 12 травня 2022 року у справі № 645/5856/13-ц, провадження № 61-2876св20).

У рішенні від 06 вересня 2007 року, заява №3572/03, у справі «Цихановський проти України» ЄСПЛ зазначив, що саме національні суди мають створювати умови для того, щоб судове провадження було швидким та ефективним. Зокрема, національні суди мають вирішувати, чи відкласти судове засідання за клопотанням сторін, а також, чи вживати якісь дії щодо сторін, чия поведінка спричинила невиправдані затримки у провадженні.

Аналіз положень ч.5 ст. 223, п.3 ч.1 ст. 257 ЦПК України дає підстави дійти висновку, що наслідком повторної неявки позивача в судове засідання є одночасно його належне повідомлення про час і місце судового засідання та відсутність заяви позивача про розгляд справи без його участі у судовому засіданні.

У відповідності до ч. 2 ст. 257 ЦПК України особа, позов якої залишено без розгляду, після усунення умов, що були підставою для залишення заяви без розгляду, має право звернутися до суду повторно.

На підставі викладеного й керуючись ст. 257 ЦПК України, суд -

У Х В А Л И В:

Позовну заяву ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про встановлення юридичного факту, визнання права власності на частку у майні, - залишити без розгляду.

Позовну заяву третьої особи з самостійними вимогами ОСОБА_4 до ОСОБА_1 , ОСОБА_3 про визнання спадкоємицею першої черги та визнання права власності в порядку спадкування, - залишити без розгляду.

Роз`яснити позивачу право звернутись до суду з позовом після усунення умов, що викликали залишення даного позову без розгляду.

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п`ятнадцяти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя Куриленко О. М.