Справа № 159/5741/24
Провадження № 2/159/1484/24
КОВЕЛЬСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 листопада 2024 року м. Ковель

Ковельський міськрайонний суд Волинської області у складі:

головуючого судді Губара В.Є.,

з участю секретаря судового засідання Бакай Л.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «АРТЕМІДА-Ф» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором про надання позики на умовах фінансового кредиту,

ВСТАНОВИВ :

До суду надійшов позов Товариства з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «АРТЕМІДА-Ф» до ОСОБА_1 , у якому позивач просить ухвалити рішення, яким стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором №02 від 31.01.2020 в розмірі 19712,22 грн. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 31.01.2020 між ТОВ «Фінансова компанія «Форза» та відповідачем укладено договір про надання позики на умовах фінансового кредиту № 02. Договір укладено в електронному форматі відповідно до Закону України «Про електронну комерцію». ТОВ «Фінансова компанія «Форза» свої зобов`язання за договором виконало в повному обсязі, а саме надало відповідачу кредит в сумі 5500,00 грн. шляхом зарахування кредитних коштів на платіжну картку відповідача. 30.06.2021 між ТОВ «Фінансова компанія «Форза» та ТОВ «Фінансова компанія «Артеміда-Ф» укладений договір факторингу № 20210630-Ф/2, згідно з умовами якого позивач набув статусу кредитора та отримав право грошової вимоги по відношенню до осіб, які є боржниками ТОВ «Фінансова компанія «Форза», в тому числі і до відповідача, порядковий номер якого згідно з реєстром боржників 2137. В свою чергу відповідач свої зобов`язання за договором не виконує, не здійснює платежів в рахунок погашення суми кредиту та нарахованих процентів, у зв`язку з чим утворилася заборгованість за кредитом, що становить 19712,22 грн. та складається з 5500,00 грн. - суми кредиту, 715,00 грн. - суми процентів за користування кредитом. Крім того, позивач просить суд стягнути з відповідача на його користь 1122,22 грн. інфляційних втрат та 12375,00 грн. заборгованості по прострочених відсотках за користування кредитом поза межами строку дії договору. Також позивач просить стягнути понесені ним судові витрати, які складаються із судового збору в розмірі 2422,40 грн. та витрат на правову допомогу в розмірі 7000,00 грн.

Ухвалою суду від 23.09.2024 відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін, відповідачу надано строк для подачі відзиву на позовну заяву.

06.10.2024 через систему «Електронний суд» представник відповідача Іщук С.О., подав відзив на позовну заяву зі змісту якого встановлено, що відповідач частково заперечує проти заявлених вимог. Так, у відзиві зазначено про те, що згідно п. 5 Договору товариство надає кошти у позику в розмірі 5500 грн з 31.01.2020 по 09.02.2020 тобто на 10 днів. Відповідачем внесено на погашення заборгованості в період з 31.01.2020 по 17.03.2020 суму в розмірі 3 888,50 грн., чим було пролонговано договір та останнім днем погашення кредиту стало 27.03.2020. Тому заборгованість по простроченим відсоткам за користування поза межами строку дії договору за період з 01.07.2021 по 28.09.2021 в розмірі 12 375,00 та інфляційні збільшення з 27.03.2020 по 23.02.2022 у розмірі 1122,22 не підлягають стягненню. Просить задовольнити вимогу про стягнення заборгованості в розмірі 6 215,00 грн (5500,00 грн. та 715,00 грн.). В стягненні витрат на професійну правничу допомогу відмовити.

14.10.2024 від представника позивача надійшла відповідь на відзив зі змісту якої встановлено, що з доводами представника відповідача, викладеними у відзиві, позивач не погоджується, та вважає їх такими, що не відповідають дійсності, а тому просить суд позов задовольнити у повному обсязі.

Представник позивача в судове засідання не з`явився, письмово клопотав про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги підтримав в повному обсязі.

Відповідач та представник відповідача у судове засідання не з`явилися, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, причини неявки суду не повідомили.

Оскільки розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.

Судом встановлено, що між ТОВ «Фінансова компанія «ФОРЗА» та відповідачем укладено договір про надання позики на умовах фінансового кредиту № 02.

Згідно п. 3.1 Договору товариство на умовах цього Договору та Правил надає Клієнту грошові кошти у сумі визначеній п. 5. Договору, а Клієнт в свою чергу зобов`язується повернути грошові кошти у встановлений цим Договором строк та сплатити проценти згідно відсоткової ставки за кожен день користування, визначеної п. 5.3. даного Договору. Кредит надається Позичальнику на визначені ним особисто цілі.

Клієнт зобов`язаний погасити Заборгованість не пізніше останнього дня дії Договору, зазначеного у Розділі 5 цього Договору, що передбачено п. 4.3 Договору.

Пунктом 5 Договору передбачено умови надання позики: загальний розмір кредиту 5500 грн., дата видачі кредиту 31.01.2020, строк дії договору з 31.01.2020 по 09.02.2020, але в будь-якому випадку до повного виконання зобов`язань за Договором, можливість пролонгації дозволена, процентна ставка 1,30 % в день, процентна ставка 2,50 % за кожен день в разі прострочення.

Сторони не заперечують ту обставину, що 31.01.2020 відповідач від ТОВ «Фінансова компанія «ФОРЗА» отримала 5500 грн. кредитних коштів, якими згідно з умовами Договору користувалася, і у період з 31.01.2020 по 17.03.2020 сплатила кредитору за користування кредитом кошти в сумі 3 888,50 грн., тим самим пролонгувавши Договір до 17.03.2020, після чого платежі за Договором, у тому числі зі сплати відсотків за останні десять днів користування кредитом у сумі 715 грн. (5500 грн. х 1.3% : 100% х 10 днів), не здійснювала.

Таким чином, невиконаними залишилися зобов"язання відповідача перед кредитором з повернення кредиту в сумі 5500 грн. та відсотків за користування ним у сумі 715 грн.

Відповідно до ст. 629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Згідно із ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Особливості регулювання відносин за договором про надання споживчого кредиту встановлені законом.

Відповідно до ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Якщо договором не встановлений строк повернення позики або цей строк визначений моментом пред`явлення вимоги, позика має бути повернена позичальником протягом тридцяти днів від дня пред`явлення позикодавцем вимоги про це, якщо інше не встановлено договором. Позика, надана за договором безпроцентної позики, може бути повернена позичальником достроково, якщо інше не встановлено договором. Позика вважається повернутою в момент передання позикодавцеві речей, визначених родовими ознаками, або зарахування грошової суми, що позичалася, на його банківський рахунок.

Згідно із ч.1 ст. 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Відповідно до договору факторингу №20210630-Ф2 від 30.06.2021 ТОВ «ФК «Форза» передає (відступає) ТОВ «ФК«Артеміда-Ф» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «ФК«Артеміда-Ф» приймає належні ТОВ «ФК «Форза» права вимоги до боржників, вказані у реєстрі боржників

Згідно з витягом з Реєстру прав вимоги №1 до договору факторингу №20210630-Ф2 від 30.06.2021 ТОВ «ФК«Артеміда-Ф» набула права грошової вимоги до відповідача на підставі кредитного договору № 20210630-Ф/2 від 30.06.2021 в сумі 6215,00 грн. з яких: 5500,00 грн сума заборгованості за основною сумою боргу; 715,00 сума заборгованості за відсотками.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 31 жовтня 2018 року у справі № 202/4494/16-ц (провадження № 14-318цс18) зроблено висновок про те, що правокредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за користування кредитом, а також обумовлену в договорі неустойку припиняється після спливу визначеного цим договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України. В охоронних правовідносинах права та інтереси позивача забезпечені частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання.

Позивач, окрім заборгованості за договором про надання позики на умовах фінансового кредиту №20210630-Ф/2 від 30.06.2021 по тілу кредиту в розмірі 5500,00 грн. та заборгованості по відсотках 715 грн., вимоги за якою підлягають задоволенню, також просив про стягнення заборгованості по прострочених відсотках за період з 01.07.2021 по 28.09.2021 у розмірі 12375, 00 грн.

З врахуванням наведеного, суд дійшов висновку про відсутність правових підстав для стягнення з позичальника нарахованих після настання строку виконання основного зобов`язання (17.03.2020) прострочених відсотків в розмірі 12 375,00 грн.

Згідно з ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

У своєму позові ТОВ «ФК «Артеміда-Ф» також просить суд стягнути з відповідача на свою користь нараховані за період з 27.03.2020 по 23.02.2022 інфляційне збільшення в сумі 1122,22 грн.

Таким чином, позов підлягає частковому задоволенню, тобто необхідно стягнути з відповідача на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Артеміда-Ф» заборгованість за Договором позики № 02 від 31.01.2020 року у розмірі 7337,22 грн., з яких 5500,00 грн. - тіло кредиту, 715,00 грн. - проценти за користування кредитом, 1122,22 грн. - інфляційні втрати.

Крім того, відповідно до ст.141 ЦПК України, необхідно стягнути з відповідача на користь позивача судовий збір у розмірі 901,62 грн., тобто пропорційно до розміру задоволених позовних вимог (позов задоволено на 37,22%).

За ч. ч. 1, 2 ст. 137 ЦПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

У постанові Великої Палати Верховного Суду по справі№751/3840/15-ц від 20.09.2018 зазначено, що на підтвердження розміру витрат на професійну правничу допомогу суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), розрахунок наданих послуг, документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Наявність документального підтвердження витрат на правову допомогу та їх розрахунок є підставою для задоволення вимог про відшкодування таких витрат.

Розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

На підтвердження понесених витрат на правову допомогу позивач надав суду договір №20240902-1 про надання правової допомоги від 02.09.2024, укладений між Адвокатом Бачинським О.М. та ТОВ «ФК`Артеміда-Ф»; розрахунок суми судових витрат, згідно з яким сума витрат на правничу допомогу склала 7000 грн.

Суд зазначає, що втручання у договірні відносини між адвокатом та його клієнтом у частині визначення розміру гонорару або зменшення розміру стягнення такого гонорару з відповідної сторони можливе лише за умови обґрунтованості та наявності доказів на підтвердження невідповідності таких витрат фактично наданим послугам.

Європейським судом з прав людини висловлена правова позиція, згідно з якою при розгляді питань компенсації витрат, понесених сторонами на отримання ними юридичної допомоги (в тому числі й під час розгляду їх справ в національних судах) задоволенню судом підлягають лише ті вимоги, по яким доведено, що витрати заявника були фактичними, неминучими, необхідними, а їх розмір розумним та обґрунтованим (остаточне рішення Європейського суду з прав людини від 10.01.2020, №33210/07 і 41866/08) та «Гуриненко проти України» (рішення Європейського суду з прав людини від 18.02.2010, №37246/04).

Перевіривши зміст наданих документів та враховуючи, що згідно з п. 3 ч. 2 ст. 141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, у разі часткового задоволення позову покладаються на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, суд вважає, що з відповідача на користь позивача ТОВ «ФК«АРТЕМІДА -Ф» необхідно стягнути витрати на професійну правничу допомогу пропорційно розміру задоволених позовних вимог- в розмірі 2605,40 грн.

Керуючись ст. 526, 530 ч.1, 1046 ч. 1, 1048 ч. 1, 1077 ч. 1 ЦК України, ст. 81, 89, 141, 263-265 ЦПК України,

УХВАЛИВ :

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «АРТЕМІДА-Ф» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором про надання позики на умовах фінансового кредиту, - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «АРТЕМІДА-Ф» заборгованість за договором про надання позики на умовах фінансового кредиту № 602 від 31.01.2020 в розмірі 7337 (сім тисяч триста тридцять сім) грн. 22 коп.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «АРТЕМІДА-Ф» судовий збір в сумі 901 (дев`ятсот одна) грн. 62 коп. та витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 2605 (дві тисячі шістсот п`ять) грн. 40 коп.

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Рішення суду може бути оскаржене безпосередньо до Волинського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його складення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне найменування сторін:

Позивач - Товариство з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «АРТЕМІДА-Ф», , місцезнаходження: м.Львів, вул. Ст. Бандери, 87 офіс 54.

Відповідач - ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_1 .

Головуючий:В. Є. ГУБАР