П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 грудня 2024 року м. Київ

Справа №759/13645/15-ц

Провадження: № 22-ц/824/16523/2024

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого (судді-доповідача) Невідомої Т. О.,

суддів Нежури В. А., Соколової В. В.

секретар Сакалош Б. В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу адвоката Чалова Андрія Олексійовича в інтересах Державної іпотечної установи

на ухвалу Святошинського районного суду міста Києва від 13 червня 2016 року, постановлену під головуванням судді Шум Л. М.,

у справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит» в особі «Філії «Центральне регіональне управління Публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит» до ОСОБА_1 про звернення стягнення на предмет іпотеки,

у с т а н о в и в:

Короткий зміст обставин справи

У серпні 2015 року Публічне акціонерне товариство «Банк «Фінанси та Кредит» (далі по тексту - ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит», позивач) в особі «Філії «Центральне регіональне управління Публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит» звернулось із позовом до ОСОБА_1 (далі по тексту - ОСОБА_1 , відповідач), в якому просило в рахунок погашення заборгованості ОСОБА_1 перед АТ «Банк «Фінанси та кредит» за договором про не відновлювальну кредитну лінію № 01-07-Ил/16 від 05 грудня 2007 року в сумі 44572 долари США та 5739820 грн 14 коп. звернути стягнення на предмет іпотеки, а саме квартиру АДРЕСА_1 , що належить на праві приватної власності ОСОБА_1 шляхом визнання права власності на зазначене майно за позивачем за ціною, визначеною на підставі оцінки майна суб`єктом оціночної діяльності на момент проведення державної реєстрації права власності на зазначене майно, на рівні, не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна.

28 березня 2016 року Бондар О. О. в інтересах ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» подала до суду заяву, в якій посилаючись на ст. 207 ЦПК України, просила залишити позовну заяву по цивільній справі за позовом АТ «Банк «Фінанси та кредит» до ОСОБА_1 про звернення стягнення на предмет іпотеки без розгляду.

Короткий зміст ухвали суду першої інстанцій

Ухвалою Святошинського районного суду міста Києва від 13 червня 2016 року позов ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» в особі «Філії «Центральне регіональне управління ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» до ОСОБА_1 про звернення стягнення на предмет іпотеки залишено без розгляду.

Залишаючи без розгляду позовну заяву, суд першої інстанції прийняв заяву представника позивача про залишення позову без розгляду, оскільки це не зачіпає інтересів сторін та відповідає вимогам закону.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги та її узагальнені доводи

В апеляційній скарзі адвокат Чалов А. О. в інтересах Державної іпотечної установи (далі по тексту - ДІУ), посилаючись на порушення норм процесуального права, просив скасувати ухвалу Святошинського районного суду міста Києва від 13 червня 2016 року, та направити справу для продовження розгляду до Святошинського районного суду м. Києва.

Вказує, що 11 лютого 2015 року між Державною іпотечною установою та ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» укладено договір про відступлення права вимоги №17/4-в від 11 лютого 2015 року, відповідно до якого ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» відступило право вимоги до ОСОБА_1 , зокрема, за кредитним договором № 01-07-Ил/16 від 05 грудня 2007 року, іпотечним договором №б/н від 05 грудня 2007 року.

Вказує на те, що Державний іпотечній установі не було відомо про наявність даної справи, оскільки їх не було залучено до участі у справі, що є підставою для скасування судового рішення.

Також, вважає, що, подаючи заяву про залишення позовної заяви без розгляду Бондар О. О. в інтересах ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» перевищила свої повноваження, оскільки подаючи таку заяву представник позивача фактично відмовилась від позову, вийшовши за межі повноважень виданої банком довіреності.

Доводи інших учасників справи

У відзиві на апеляційну скаргу адвокат Неженець -Чеканова Н. Є. в інтересах ОСОБА_1 просить відмовити у її задоволенні. Вказує, що представник ДІУ помилково ототожнює залишення позовної без розгляду та відмову позивача від позову, оскільки це різні за наслідками процесуальні дії.

Також, звертає увагу суду на те, що , постановою КМУ № 945 від 08 вересня 2021 року «Про деякі питання приєднання Державної іпотечної установи до приватного акціонерного товариства «Українська фінансова житлова компанія», за якою установлено, що за договорами, укладеними ДІУ здійснюється перехід прав та обов`язків до ПрАТ «Українська фінансова житлова компанія» в обсязі та на умовах, що існували на момент підписання передавального акту та з 2021 року ДІУ перебуває в стані припинення. Матеріали справи не містять підтверджуючих доказів того чи станом на дату подання апеляційної скарги ДІУ має права кредитора за кредитними зобов`язаннями ОСОБА_1 .

Позиція учасників справи, які з`явилися в судове засідання

У судовому засіданні адвокат Єрохін О. П. в інтересах ДІУ апеляційну скаргу підтримав з викладених у ній підстав.

Адвокат Кизенко Д. О. в інтересах ОСОБА_1 заперечував проти апеляційної скарги, просив ухвалу суду першої інстанції залишити без змін

Інші учасники у судове засідання не з`явилися, про дату, час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином, тому відповідно до вимог ч.2 ст.372 ЦПК України вважала за можливе слухати справу за їх відсутності.

Позиція суду апеляційної інстанції

Дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задовленню.

Мотиви, з яких виходить апеляційний суд, та застосовані норми права

У серпні 2015 року ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 про звернення стягнення на предмет іпотеки.

Ухвалою Святошинського районного суду м. Києва від 10 вересня 2015 року відкрито провадження у справі.

11 лютого 2015 року між Державною іпотечною установою та ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» укладено договір відступлення права вимоги № 17/4-В, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Морозовою С. В., зареєстрований в реєстрі за № 616, згідно з яким Державна іпотечна установа набула всі права вимоги за кредитним договором № 01-07-Ил/16від 05 грудня 2007 року.

.

Відповідно до пункту 5 частини першої статті 207 ЦПК України (у редакції, що діяла на момент постановлення оскаржуваної ухвали) суд постановляє ухвалу про залишення заяви без розгляду, якщо позивач подав заяву про залишення позову без розгляду.

Позивач має право залишити позов без розгляду на будь-якій стадії розгляду справи, окрім стадії судових дебатів (ч.8 ст. 193 ЦПК України) (у редакції, що діяла на момент постановлення оскаржуваної ухвали).

28 березня 2016 року представник ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» - Бондар О. О. звернулась до суду із заявою, в якій просила залишити без розгляду позовну заяву.

Відповідно до ч.ч.1,2 ст.44 ЦПК України (у редакції, що діяла на момент постановлення оскаржуваної ухвали) представник, який має повноваження на ведення справи в суді, може вчиняти від імені особи, яку він представляє, усі процесуальні дії, що їх має право вчиняти ця особа. Обмеження повноважень представника на вчинення певної процесуальної дії мають бути застережені у виданій йому довіреності.

Як убачається із доданої до заяви від 28 березня 2016 року довіреності №3-2-43110/24456 від 18 грудня 2015 року ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» уповноважило Бондар О. О. представляти інтереси банку (а.с. 152) з усіма необхідними для того повноваженнями, які надані, зокрема, позивачу. Разом з тим, у переліку повноважень права подавати заяву про залишенняпозову без розгляду немає.При цьому, указана довіреність містить обмеження щодо права здійснювати будь - які інші дії, які негативним чином можуть вплинути на права та/або обов`язки банку та/або створити негативні наслідки в діяльності банку під час процедури ліквідації.

Згідно з ч.ч.1,3 ст.237 ЦК України представництвом є правовідношення, в якому одна сторона (представник) зобов`язана або має право вчинити правочин від імені другої сторони, яку вона представляє. Представництво виникає на підставі договору, закону, акта органу юридичної особи та з інших підстав, встановлених актами цивільного законодавства.

Представництво є вчинення однією стороною (представником) певних дій від імені іншої сторони (яку представляють), в результаті чого цивільні права та обов`язки виникають і змінюються безпосередньо для особи, яку представляють.

Інститут представництва сприяє більш повному здійсненню прав та обов`язків суб`єктами цивільних правовідносин в тих випадках, коли вони в силу різних обставин не можуть здійснити необхідні юридичні дії особисто.

Діючи в чужих інтересах, представник зобов`язаний максимально виходити з інтересів довірителя.

За таких обставин суд вважає, що заявлене ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» - Бондар О. О. клопотання про залишення позовної заяви без розгляду суперечить інтересам банку, оскільки ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» не уповноважувало Бондар О. О. залишати позови без розгляду.

Згідно п. п 6.1 договору про відступлення права вимоги № 17/4-В від 11 лютого 2015 року, цей договір є правочином з відкладеним умовами та набуває чинності з моменту його підписання сторонами та нотаріального посвідчення і діє до повного виконання сторонами своїх обов`язків за цим договором.

Підпунктом 2.1 договору про відступлення права вимоги № 17/4-В від 11 лютого 2015 року передбачено, що пункт 1.2 набирає чинності в день прийняття рішення Національним банком України про віднесення первісного кредитора до категорії неплатоспроможних або на наступний день після сукупності обставин.

Із відкритих джерел установлено, що ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» було визнано неплатоспроможним 17 вересня 2015 року.

Тобто, Державна іпотечна установа набула права та обов`язки кредитора за договором відступлення права вимоги 18 вересня 2015 року. Таким чином відбулось матеріальне правонаступництво скаржника. Проте питання процесуального правонаступництва у даній справі судом першої інстанції не віршувалось.

На підставі викладеного, судом приймається до уваги те, що на час залишенняпозову без розгляду за заявою ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» на підставі договору про відступлення права вимоги № 17/4-В від 11 лютого 2015 року ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» відступило Державній іпотечній установі своє право вимоги до боржника ОСОБА_1 за кредитним договором № 01-07-Ил/16 від 05 грудня 2007 року, тобто, приймаючи оскаржувану ухвалу, судом порушено право нового кредитора у зобов`язанні.

Колегія суддів не вбачає підстав у входження в обговорення питання про поновлення строку на апеляційне оскарження ухвали Святошинського райорнног суду м. Києва від 16 червня 2016 року, оскільки судом при постановленні ухвали від 29 листопада 2024 року вирішено питання поновлення строку на апеляційне оскарження, тому доводи відповідача, щодо необгрунтовнаого поновлення судом першої інстанції строку на подання апеляційної скарги не приймаються до уваги.

Висновки за результатами розгляду апеляційної скарги

Згідно з вимогами ст. 379 ЦПК України, підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення норм процесуального права чи неправильне застосування норм матеріального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.

За наведених підстав, оскаржувана ухвала суду підлягає скасуванню з ухваленням судового рішення про направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Керуючись ст.ст.369, 374, 379, 383, 384, 389 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу адвоката Чалова Андрія Олексійовича в інтересах Державної іпотечної установи задовольнити.

Ухвалу Святошинського районного суду міста Києва від 13 червня 2016 року скасувати, справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції з підстав, визначених ч. 2 ст. 389 ЦПК України.

Повний текст судового рішення складено 23 грудня 2024 року

Головуючий Т. О. Невідома

Судді В. А. Нежура

В. В. Соколова