Справа № 453/1858/24
№ провадження 2/453/680/24
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И /заочне/
17 грудня 2024 року Сколівський районний суд Львівської області
в складі: головуючого судді Брони А.Л.
секретаря судового засідання Бендеш А.І.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Сколе в порядку позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Сколівської міської ради Львівської області, за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору приватного нотаріуса Дрогобицького нотаріального округу Кучеренко Тетяни Олександрівни, про визнання права власності на спадкове майно,-
31.10.2024 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовною заявою до Сколівської міської ради Стрийського району Львівської області, за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору приватного нотаріуса Дрогобицького нотаріального округу Кучеренко Тетяни Олександрівни, в якій просить:
- визнати за ним ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , право власності на житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами, житловою площею 46,8 кв.м., загальною площею 79,2 кв.м., розташований за адресою: АДРЕСА_2 , в порядку спадкування за заповітом після смерті матері ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , котра померла ІНФОРМАЦІЯ_3 .
Ухвалою Сколівського районного суду Львівської області від 05.11.2024 року позовну заяву було прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі з визначенням дати підготовчого засідання.
Ухвалою Сколівського районного суду Львівської області від 10.12.2024 року було закрито підготовче провадження у справі та призначено судовий розгляд.
Вимоги позовної заяви мотивовані тим, що ІНФОРМАЦІЯ_4 помер батько позивача ОСОБА_3 . ІНФОРМАЦІЯ_3 померла мати позивача ОСОБА_2 , після смерті котрої відкрилась спадщина на майно, що їй належало, зокрема на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, розташований за адресою: АДРЕСА_2 .
03.11.2022 року ОСОБА_2 склала заповіт, згідно тексту якого на випадок своєї смерті зробила розпорядження, а саме все своє майно, де б воно не було і з чого б воно не складалося, і взагалі все те, що належатиме їй на день смерті і на що вона за законом матиме право, заповіла своєму сину ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 .
Позивач вказує, що у встановлений ч.1 ст. 1270 ЦК України шестимісячний строк з часу відкриття спадщини він вчинив дії на її прийняття, передбачені вимогами ч.1 ст. 1269 вказаного Кодексу, а саме подав приватному нотаріусу Дрогобицького районного нотаріального округу Кучеренко Т.О. заяву про прийняття спадщини, на підставі якої 10.01.2024 року нотаріусом було заведено спадкову справу № 3/2024. Однак, листом за вих. № 165/02-14 від 29.08.24 року позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину у зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів на спадкове майно, внаслідок чого він вимушений звернутись до суду за захистом своїх прав та законних інтересів.
В судове засідання позивач ОСОБА_1 не з`явився, попередньо подавши до суду заяву про розгляд справи без його участі, зазначивши, що позовні вимоги підтримує та просить такі задовольнити.
Відповідач Сколівська міська рада Стрийського району Львівської області явку представника в судове засідання не забезпечила, хоча про розгляд справи була належним чином повідомлена.
Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору приватний нотаріус Дрогобицького нотаріального округу Кучеренко Т.О. будучи належним чином повідомлена про дату та час проведення судового засідання, в таке не з`явилася. Але попередньо приватним нотаріусом Кучеренко Т.О. було подано до суду клопотання про розгляд справи без участі третьої особи.
У зв`язку з викладеним, судом ухвалено рішення про заочний розгляд на підставі наявних у справі доказів.
На підставі ч.2 ст. 247 ЦПК України справа слухається у відсутність сторін без фіксування судового процесу технічними засобами.
Дослідивши матеріали справи у їх сукупності, з`ясувавши дійсні обставини справи, права та обов`язки сторін, дослідивши зібрані по справі докази, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають до задоволення з наступних підстав.
Відповідно до положень ч.1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
На підставі ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Згідно з положень ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Виходячи із наведених вище процесуальних норм суд встановив наступні обставини справи та відповідні їм правовідносини.
Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_6 помер ОСОБА_3 , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_2 , виданого 10.04.2015 року Підгородецькою сільською радою Стрийського району Львівської області у відповідності до актового запису № 15.
ІНФОРМАЦІЯ_7 померла ОСОБА_2 , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_3 , виданого 13 грудня 2023 року Сколівським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Стрийському районі Львівської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, у відповідності до актового запису № 246.
Факт родинних відносин між позивачем та його батьками підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_4 , виданого 30.09.1961 року, відповідно до якого батьками ОСОБА_1 записані ОСОБА_3 та ОСОБА_2 .
03 листопада 2022 року ОСОБА_2 склала заповіт, посвідчений старостою сіл Підгородці, Сопіт, Урич Сколівської міської ради Львівської області та зареєстрований в реєстрі за №56, відповідно до тексту якого за своєю справжньою волею на випадок своєї смерті зробила таке розпорядження, а саме все своє майно, де б воно не було і з чого б воно не складалося, і взагалі все те, що належатиме на день її смерті, і на що за законом матиме право, заповіла своєму сину ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
В матеріалах справи наявний дублікат зазначеного заповіту ОСОБА_2 від 03.11.2022 року, і такий є чинним, що підтверджується Інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори), сформованою 10.01.2024 року приватним нотаріусом Кучеренко Т.О.. за №75376774.
Згідно довідки №165, виданої 13.06.2024 року старостою сіл Підгородці, Сопіт, Урич В. Андрейків, ОСОБА_3 до дня своєї смерті - ІНФОРМАЦІЯ_4 був зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 . Разом з ним до дня його смерті за даною адресою була зареєстрована ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (дружина).
Згідно довідки № 52, виданої 12.02.2024 року старостою сіл Підгородці, Сопіт, Урич В. Андрейків, ОСОБА_2 до дня своєї смерті ІНФОРМАЦІЯ_3 була зареєстрована і проживала за адресою: АДРЕСА_2 .
Внаслідок смерті ОСОБА_2 відкрилась спадщина за заповітом, до складу якої увійшов житловий будинок з господарськими будівлями, розташований за адресою: АДРЕСА_2 .
Даний будинок ОСОБА_2 фактично успадкувала після смерті свого чоловіка ОСОБА_3 , котрий помер ІНФОРМАЦІЯ_4 , шляхом постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини в розумінні частини 3 ст. 1268 ЦК України, однак юридично не оформила.
Згідно копії свідоцтва на забудову садиби в сільських населених пунктах Української РСР, ОСОБА_3 було виділено земельну ділянку під забудову площею 0,08 га в с. Урич Сколівського району Львівської області на підставі рішення Сколівської районної Ради народних депутатів трудящих від 16 травня 1968 року №203 за типовим проектом будівлі.
Згідно довідки старости сіл Підгородці, Сопіт, Урич Сколівської міської ради Львівської області В. Андрейків, згідно даних погосподарського обліку житловий будинок в АДРЕСА_2 зареєстрований/рахується за ОСОБА_2 .
10.01.2024 року позивач подав до приватного нотаріуса Дрогобицького районного нотаріального округу Львівської області Кучеренко Т.О. заяву про видачу свідоцтва про право на спадщину після смерті матері ОСОБА_2 , на підставі якої було заведено спадкову справу № 3/2024, що підтверджується копією витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі, сформованого 10.01.2024 року приватним нотаріусом Кучеренко Т.О. за № 75376936.
Згідно листа приватного нотаріуса Дрогобицького районного нотаріального округу Львівської області Кучеренко Т.О. № 165/02-14 від 29.08.2024 року, позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті ОСОБА_2 у зв`язку з відсутністю у нього оригіналів правовстановлюючих документів на спадкове майно - спірний житловий будинок.
Частинами 1, 3 статті 1223 ЦК України визначено, що право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини.
Відповідно до частини 5 статті 1268 ЦК України, незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.
Виникнення у спадкоємця права на спадщину, яке пов`язується з її прийняттям, як майнового права зумовлює входження права на неї до складу спадщини після смерті спадкоємця, який не одержав свідоцтва про право на спадщину (статті 1296, 1297 ЦК) та не здійснив його державної реєстрації (ст. 1299 ЦК).
Відповідно до п.3.1 листа ВССУ з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013 року № 24-753/0/4-13 Про судову практику з розгляду цивільних справ про спадкування, право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності (ст. 392 ЦК).
Відповідно до абз.3 ч.2 ст. 331 ЦК, якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації.
Згідно ч.3 ст. 3 Закону України від 1 липня 2004 року "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, виникають з моменту такої реєстрації.
Відповідно до норм ч.4 ст. 3 зазначеного Закону права на нерухоме майно, що виникли до набрання чинності цим Законом, визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації, передбаченої цим Законом, за таких умов: якщо реєстрація прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення, або якщо на момент виникнення прав діяло законодавство, що не передбачало обов`язкової реєстрації таких прав.
З технічного паспорта на будинок садибного типу, виготовленого Стрийським міжрайонним бюро технічної інвентаризації від 17 червня 2024 року вбачається, що загальна площа спірного житлового будинку позначеного в технічному паспорті літерою «А-1», який розташований за адресою: АДРЕСА_2 , становить 79,2 кв. м, з неї житлова 46,8 кв., та допоміжна 32,4 кв.м. Приналежним майном до цього житлого будинку є господарські будівлі та споруди: підвал літера «а», веранда літера «а1», сходи літера «а2», сходи літера «а3», сарай літера «Б», сарай літера «В», вбиральня літера «Г», навіс літера «Д», огорожа - №2, ворота - №3, колодязь - №4. Даний житловий будинок побудований в 1967 році.
За відомостями Комунального підприємства Львівської обласної ради «Стрийське міжрайонне бюро технічної інвентаризації», що наведені у довідці №1720 від 17.07.2024 року, право власності на будинок, що розташований за адресою: АДРЕСА_2 , не зареєстровано.
У Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно також відсутня інформація про зареєстроване право власності рна спірний об`єкт нерухомого майна.
Слід зазначити, що державна реєстрація права власності на житлові будинки, споруди регулювалася підзаконними нормативними актами, зокрема такими, як Інструкція про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затверджена заступником Міністра комунального господарства Української РСР 31 січня 1966 року і яка втратила чинність на підставі наказу Держжитлокомунгоспу від 13 грудня 1995 року № 56, Тимчасове положення про порядок реєстрації прав власності на нерухоме майно, затверджене наказом Міністерства юстиції України від 7 лютого 2002 року № 7/5 і зареєстроване в Мін`юсті 18 лютого 2002 року за № 157/6445 (з подальшими змінами).
Зазначені нормативні акти передбачали державну реєстрацію будівель, споруд, державну реєстрацію права власності на нерухоме майно, проте виникнення права власності на будинки, споруди не залежало від державної реєстрації до часу набрання чинності ЦК та Законом України від 1 липня 2004 року "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень".
Відповідно до роз`яснень, викладених у листі ВССУ з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013 № 24-753/0/4-13 Про судову практику з розгляду цивільних справ про спадкування, при вирішенні спорів про визнання права власності на спадкове майно судам слід керуватися законодавством, яке регулювало виникнення права власності у самих спадкодавців на момент закінчення будівництва будинків, зокрема положеннями ЦК УРСР 1963 року, Законом України "Про власність", Законом України від 7 грудня 1990 року № 533-XII "Про місцеві Ради народних депутатів та місцеве і регіональне самоврядування", Законом України від 25 грудня 1974 року "Про державний нотаріат", постановою Ради Міністрів Української РСР від 11 березня 1985 року № 105 "Про порядок обліку житлового фонду в Українській РСР", Вказівками по веденню погосподарського обліку в сільських Радах народних депутатів, затвердженими Центральним статистичним управлінням СРСР 13 квітня 1979 року за № 112/5, Вказівками по веденню погосподарського обліку в сільських Радах народних депутатів, затвердженими Центральним статистичним управлінням СРСР 12 травня 1985 року № 5-24-26, Інструкцією про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР від 31 січня 1966 року, Інструкцією про порядок вчинення нотаріальних дій державними нотаріальними конторами Української РСР, затвердженою наказом Міністра юстиції Української РСР від 31 жовтня 1975 року № 45/5, Інструкцією про порядок вчинення нотаріальних дій виконавчими комітетами міських, селищних, сільських Рад депутатів трудящих, затвердженою наказом Міністра юстиції УРСР від 19 січня 1976 року № 1/5, та іншими нормативними актами.
За змістом п.62 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій державними нотаріальними конторами Української РСР підтвердженням приналежності будинку, який знаходиться в сільському населеному пункті, можуть бути відповідні довідки виконавчого комітету сільської Ради депутатів трудящих, які видавалися в тому числі і на підставі записів у погосподарських книгах.
Додатками №32 та №33 до Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій виконавчими комітетами міських, селищних, сільських Рад депутатів трудящих було затверджено зразки довідок про право власності колгоспного (селянського) двору на жилий будинок та про право власності робітника чи службовця на жилий будинок.
За змістом зазначених нормативних актів виникнення права власності на житлові будинки, споруди не залежало від державної реєстрації цього права.
До компетенції виконкомів місцевих Рад відносилось також питання узаконення цих будівель та внесення записів про право власності на будинки за громадянами у погосподарські книги місцевих Рад.
Погосподарські книги є особливою формою статистичного обліку, що здійснюється в Україні (УРСР) із 1979 року. В погосподарських книгах при визначенні року побудування зазначається рік введення в експлуатацію будинку.
На виконання постанови Ради Міністрів УРСР від 11 березня 1985 року № 105 у 1985 - 1988 роках сільськими, селищними, районними Радами народних депутатів ухвалювалось рішення щодо оформлення права власності та реєстрації будинків у бюро технічної інвентаризації за даними погосподарських книг сільських, селищних Рад із додатками списків громадян, яким ці будинки належали.
Інструкція про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затверджена заступником Міністра комунального господарства Української РСР 31 січня 1966 року, яка втратила чинність на підставі наказу Держжитлокомунгоспу України від 13 грудня 1995 року № 56, передбачала обов`язкову реєстрацію (інвентаризацію) будинків і домоволодінь у межах міст і селищ (п. 4 Інструкції), в тому числі й на підставі записів у погосподарських книгах (п. 20 Інструкції).
Тобто записи у погосподарських книгах визнавались в якості актів органів влади (публічних актів), що підтверджують право приватної власності.
Аналіз вищенаведених норм закону дає підстави стверджувати, що покійна ОСОБА_2 набула за життя право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, розташований за адресою: АДРЕСА_2 .
Статтею 1218 ЦК встановлено, що до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.
Умовою для переходу в порядку спадкування права власності на об`єкти нерухомості, в тому числі житловий будинок, інші споруди, земельну ділянку є набуття спадкодавцем зазначеного права у встановленому законодавством України порядку.
Таким чином, оскільки іншим способом, окрім звернення до суду, захистити своє набуте в порядку спадкування право власності на майно спадкодавця спадкоємець не має можливості, а також з метою забезпечення належної реалізації права власності, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позову.
Керуючись ст. ст. 1223, 1268, 1296, 1297, 1299 ЦК України, ст. ст. 4, 5, 12, 13, 81, 89, 90, 95, 258-259, 264-265, 268, 280, 281 Цивільного процесуального кодексу України, суд-
Позов ОСОБА_1 до Сколівської міської ради Львівської області, третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору приватного нотаріуса Дрогобицького нотаріального округу Кучеренко Тетяни Олександрівни про визнання права власності на спадкове майно - задовольнити.
Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , право власності на житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами, житловою площею 46,8 кв.м., загальною площею 79,2 кв.м., розташований за адресою: АДРЕСА_2 , в порядку спадкування за заповітом після смерті матері ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , котра померла ІНФОРМАЦІЯ_3 .
Заочне рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання заяви про його перегляд чи апеляційної скарги на таке рішення, якщо заяву про перегляд заочного рішення чи апеляційну скаргу не було подано.
Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд, якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений у разі пропуску з інших поважних причин.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, яка подається безпосередньо до Сколівського районного суду Львівської області.
Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Львівського апеляційного суду.
Учасники справи:
Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 .
Суддя