Номер провадження 8/754/19/24
Справа № 754/3372/20
У Х В А Л А

Іменем України

19 грудня 2024 року суддя Деснянського районного суду м. Києва Галась І.А., розглянувши матеріали заяви ОСОБА_1 про перегляд за нововиявленими обставинами рішення в цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , 3-тя особа Служба у справах дітей Деснянської районної в м. Києві державної адміністрації, ОСОБА_3 про позбавлення батьківських прав,

В С Т А Н О В И В:

03.12.2024 року до Деснянського районного суду м. Києванадійшла заява ОСОБА_1 про перегляд за нововиявленими обставинами рішення в цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , 3-тя особа Служба у справах дітей Деснянської районної в м. Києві державної адміністрації, ОСОБА_3 про позбавлення батьківських прав.

Ухвалою суду від 09 грудня 2024 року заяву про перегляд рішення суду за нововиявленими обставинами було залишено без руху та надано строк для усунення недоліків.

На виконання вимог ухвали суду 18 грудня 2024 року заявником ОСОБА_1 було подано заяву про усунення недоліків та нову редакцію заяви про перегляд рішення за нововиявленими обставинами.

Відповідно до вищевказаної заяви ОСОБА_1 , як підстави для перегляду рішення суду за нововиявленими обставинами зазначив наступне: 1) при розгляду справи судом першої інстанції позивачем у справі ОСОБА_2 не було надано доказів того, що він ухилвся від виконання своїх обов`язків щодо виховання доньки; 2) судом не було враховано, що позивачка не має документально підтвердженого систематичного доходу; 3) судом при винесенні рішення не було взято до уваги, що ОСОБА_4 без жодних підстав з 2017 року проживала з ОСОБА_2 ; 4) викрадення доньки ОСОБА_2 спричинило матеріальні та моральні страждання заявнику.

Попередня редакція заяви містила також посилання як на ново виявлені обставина : Розпорядженнями Деснянської районної в місті Києві державною адміністрацією № 314 від 05.06.2024 року та № 780 від 02.10.2024 року ОСОБА_2 звільнено від повноважень піклувальника ОСОБА_4 .

Дослідивши матеріали заяви суд дійшов висновку, що необхідно відмовити у відкритті провадження, виходячи з наступного.

Так, відповідно до ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Суд та учасники процесу зобов`язані керуватися завданням цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі.

За нормою статті 5 ЦПК України визначено, що здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Згідно з ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Частиною 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Слід зауважити, що практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що, реалізуючи п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 4 листопада 1950 року щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких не допустити судовий процес у безладний рух.

З цього приводу прецедентними є рішення Європейського суду з прав людини у справах «Голдер проти Великої Британії» від 21.02.1975 року, «Осман проти Сполученого королівства» від 28.10.1998 року, «Круз проти Польщі» від 19.06.2001 року, «Мельник проти України» від 28.03.2006 року.

У вказаних Рішеннях зазначено, що право на суд не є абсолютним. Воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за самою своєю природою потребує регулювання з боку держави.

Порядок звернення до суду за судовим захистом урегульований Цивільним процесуальним кодексом України. Подання позовної заяви має відбуватись з дотриманням певних умов.

Згідно з ч. 1, 2 ст. 427 ЦПК України заява про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами, що надійшла до суду, передається судді або колегії суддів, які визначаються у порядку, встановленому ст. 33 цього Кодексу. Протягом п`яти днів після надходження заяви до суду суддя (суддя-доповідач) перевіряє її відповідність вимогам ст. 426 цього Кодексу і вирішує питання про відкриття провадження за нововиявленими або виключними обставинами.

Відповідно до п. 3 Постанови Пленуму ВССУ № 4 від 30.03.2012 «Про застосування цивільного процесуального законодавства при перегляді судових рішень у зв`язку з нововиявленими обставинами»: нововиявлені обставини - це юридичні факти, які мають істотне значення для розгляду справи та існували на час розгляду справи, але не були і не могли бути відомі заявнику.

Нововиявлені обставини це юридичні факти, які мають істотне значення для розгляду справи та існували на час розгляду справи, але не були і не могли бути відомі заявнику, а також обставини, які виникли після набрання судовим рішенням законної сили та віднесені законом до нововиявлених обставин. Нововиявлені обставини за своєю юридичною суттю є фактичними даними, що в установленому порядку спростовують факти, які було покладено в основу судового рішення. Ці обставини мають бути належним чином засвідчені, тобто підтверджені належними і допустимими доказами. Не може вважатися нововиявленою обставина, яка ґрунтується на переоцінці тих доказів, які вже оцінювалися судом у процесі розгляду справи. Необхідними ознаками існування нововиявлених обставин є одночасна наявність таких трьох умов, їх існування на час розгляду справи; те, що ці обставини не могли бути відомі заявникові на час розгляду справи, істотність даних обставин для розгляду справи (тобто коли врахування їх судом мало б наслідком прийняття іншого судового рішення, ніж те, яке було прийняте).

Згідно з ч. 2 ст. 423 ЦПК України підставами для перегляду рішення, постанови, ухвали суду у зв`язку з нововиявленими обставинами є істотні для справи обставини, що не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи; встановлені вироком або ухвалою про закриття кримінального провадження та звільнення особи від кримінальної відповідальності, що набрали законної сили, факт надання завідомо неправильного висновку експерта, завідомо неправдивих показань свідка, завідомо неправильного перекладу, фальшивості письмових, речових чи електричних доказів, що призвели до ухвалення незаконного рішення у даній справі; скасування судового рішення, яке стало підставою для ухвалення судового рішення, що підлягає перегляду.

Частиною 4 ст. 423 ЦПК зазначено, що не є підставою для перегляду рішення суду за нововиявленими обставинами: переоцінка доказів, оцінених судом у процесі розгляду справи; докази, які не оцінювалися судом, стосовно обставин, що були встановлені судом.

Відповідно до ч. 2 ст. 424 ЦПК України заява про перегляд у зв`язку з нововиявленими обставинами з підстави, передбаченої п. 1 ч. 2 ст. 423 цього Кодексу, може бути подана не пізніше трьох років з дня набрання судовим рішенням законної сили. Строки, визначені в частині другій цієї статті, не можуть бути поновлені.

Відповідно до вимог ст. 426 ЦПК України заяви про перегляд судових рішень суду за нововиявленими або виключними обставинами за формою і змістом повинні відповідати вимогам цього Кодексу щодо оформлення заяв до суду першої інстанції. У разі пропуску строку на подання заяви до заяви також додається клопотання про його поновлення.

Рішенням Деснянського районного суду міста Києва від 02 червня 2021 року позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , 3-тя особа Служба у справах дітей Деснянської районної в м. Києві державної адміністрації, ОСОБА_3 про позбавлення батьківських прав було задоволено - ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Березань Київської області, РНОКПП НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ) було позбавлено батьківських прав відносно неповнолітньої ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Рішення набрало законної сили.

Ухвалами Київського апеляційного суду клопотання ОСОБА_1 про поновлення строку для апеляційного оскарження рішення суду були залишені без задоволення.

Зазначені заявником обставини (крім прийняття розпоряджень про звільнення позивача від повноважень піклувальника в 2024 році) були встановлені та оцінені судом при розгляді вказаної цивільної справи, тому такі вимоги ОСОБА_1 про перегляд рішення суду за нововиявленими обставинами суперечить положенням ч. 4 ст. 423 ЦПК України.

Що ж до надання оцінки зазначеній підставі для перегляду за нововиявленими обставинами прийняття Деснянською районною в місті Києві державною адміністрацією Розпоряджень № 314 від 05.06.2024 року та № 780 від 02.10.2024 року про звільнення ОСОБА_2 від повноважень піклувальника ОСОБА_4 , суд вважає за необхідне зазначити, що дані обставини не можуть вважатися нововиявленими і не стосуються предмету спору.

Зважаючи на викладене на те, що зазначені обставини не можуть бути підставою для перегляду рішення за нововиявленими обставинами, відповідно до положень ст. 423 ЦПК України, суд дійшов висновку, що у відкритті провадження за заявою про перегляд рішення суду у зв`язку з нововиявленими обставинами заявнику слід відмовити.

З огляду на викладене, керуючись ст. 260, 261, 262, 423, 427 ЦПК України, суддя

У Х В А Л И В:

Відмовити у відкритті провадження за заявою ОСОБА_1 про перегляд за нововиявленими обставинами рішення в цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , 3-тя особа Служба у справах дітей Деснянської районної в м. Києві державної адміністрації, ОСОБА_3 про позбавлення батьківських прав.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на ухвалу суду протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя