У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 грудня 2024 року м. Ужгород

Суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області Наумова Н.В., розглянувши заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Інкам» про забезпечення позову до подання позовної заяви, -

ВСТАНОВИВ:

23.12.2024 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Інкам» звернулося до Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області із заявою від 23.12.2024 року, за якою просить: накласти арешт на нерухоме майно належного ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ), а саме на квартиру АДРЕСА_1 .

В обґрунтування заяви заявник зазначив, що ТОВ «ФК «Інкам» планує звернутися до суду з позовом про звернення стягнення на предмет іпотеки, а тому з метою забезпечення реального виконання судового рішення Позивач вважає за необхідне подати до суду заяву про забезпечення позову до подачі позову до суду, шляхом накладення арешту на предмет іпотеки, так як такий, не обтяжений іпотекою у зв`язку з недобросовісною поведінкою відповідача.

Рішенням Ужгородського міськрайонного суду по справі № 712/5384/12 позовні вимоги ПАТ «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк» задоволено та стягнуто солідарно з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 на користь банку, заборгованість за кредитними договором №79/8-07 від 18.06.2007 року у розмірі 547628,48 гривень. Означене рішення набрало законної сили та 03.06.2013 року Ужгородським Документ сформований в системі «Електронний суд» 23.12.2024 3 міськрайонним судом Закарпатської області видано виконавчий лист №712/5384/12.

В подальшому - 17.12.2012 року між ТОВ «Кредитні ініціативи» та ПАТ «АК Промінвестбанк» було укладено договір відступлення прав вимоги, відповідно до якого ПАТ «АК Промінвестбанк» відступило ТОВ «Кредитні ініціативи» права вимоги за кредитним договором №79/8-07.

На підставі виданих виконавчих листів відкриті виконавчі провадження № 51252134; № 51457322 та № 51252006.

Ухвалами Ужгородського міськрайонного суду від 15.07.2016 року; від 30.11.2016 року та від 26.10.2016 року по справі №712/5384/12 Замінено сторону виконавчих проваджень ВП № 51252134; №51457322 та №51252006 за виконавчим листом №712/5384/12, виданим 03.06.2013 року Ужгородським міськрайонним судом Закарпатської області про стягнення солідарно з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на користь Публічного акціонерного товариства «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк» заборгованості в розмірі 547628,48 грн. за договором про іпотечний кредит № 79/8-07 від 18.06.2007 року, з яких: 361185,28 грн. заборгованість по кредиту; 166 443,20 грн. відсотків; 20 000 грн. пені та 3 219 грн. судових витрат, а саме стягувача - Публічне акціонерне товариство «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк» на нового стягувача - Товариство з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи», ідентифікаційний код 35326253.

Враховуючи рішення суду яке набрало законної сили ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 є боржниками ТОВ «Кредитні ініціативи».

За договором факторингу, що укладений між ТОВ «Кредитні інціативи» та ТОВ «ФК «Інкам» 04.07.2024 року, права вимоги за кредитним договором №79/8-07 та договорами забезпечення перейшли до ТОВ «ФК «Інкам».

Таким чином, заявник вважає, що у даній справі не підлягають окремому доказуванню факт укладення ОСОБА_1 кредитного договору №79/8-07, факт солідарної відповідальності ОСОБА_3 та ОСОБА_2 , та розмір заборгованості за вказаним кредитним договором за вказаним кредитним договором.

Враховуючи вищевикладене вбачається, що ТОВ «ФК «Інкам» є дійсним за кредитним договором №79/8-07, та має усі права якими наділений Позикодавець згідно умов кредитного договору, в тому числі і пред`явити позов про звернення стягнення на предмет іпотеки.

Відповідно до ч. 1 ст. 153 ЦПК України, Заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи (учасників третейського (арбітражного) розгляду), крім випадків, передбачених частиною п`ятою цієї статті.

Згідно ч. 1 ст. 153 ЦПК України, ч. 2 ст. 247 ЦПК України, сторони у судове засідання не викликалися, фіксування судового процесу технічними засобами не здійснюється.

Розглянувши заяву про забезпечення позову, суд виходив з наступного.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 149 ЦПК України, суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду, а також з інших підстав, визначених законом.

Частиною 3 ст. 150 ЦПК передбачено, що заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

Тобто, вжиті судом заходи не повинні перешкоджати іншим особам здійснювати покладені на них згідно із законодавством повноваження.

Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) з урахуванням доказів, наданих стороною для підтвердження своїх вимог, має пересвідчитись у тому, що між сторонами дійсно виник спір, існує реальна загроза невиконання чи ускладнення виконання можливого рішення суду про задоволення позовних вимог, з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також співмірність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, що звернулася з таким клопотанням, заявленим позовним вимогам.

Заходи забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду, і повинні застосовуватися лише у разі необхідності, оскільки безпідставне звернення до таких дій може спричинити порушення прав і законних інтересів інших осіб чи учасників процесу.

Обґрунтованою підставою для забезпечення позову має бути існування очевидної загрози порушення законних прав та інтересів позивача у справі в разі невжиття заходів забезпечення позову. Відповідно, звертаючись із заявою про забезпечення позову, особа має довести належність їй таких прав та те, що невжиття заходів забезпечення позову призведе до ускладнення чи неможливості виконання майбутнього рішення суду, при цьому існування загрози порушення прав позивача повинне мати очевидний та об`єктивний характер.

Частиною 1 ст. 81 ЦПК України, передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Перевіривши дані Єдиного державного реєстру судових рішень, судом було встановлено, що позивач, заявник у цій справі, не навів інформацію щодо наявності рішення Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 10.05.2022 року у справі № 308/11140/18, яке набуло законної сили 10.06.2022 року, у апеляційному та касаційному порядку оскаржене не було, за яким, було відмовлено у задоволенні позовної заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору Орган опіки та піклування Ужгородської міської ради про звернення стягнення на предмет іпотеки та виселення з житлового приміщення.

При цьому судом встановлено, що 18.06.2007 року між Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк та ОСОБА_1 укладено договір про іпотечний кредит № 79/8-07, згідно якого банк надав ОСОБА_1 , а остання отримала суму кредиту у розмірі 46 000,00 Доларів США, зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 12,00% на рік ,з кінцевим терміном повернення не пізніше - 17.06.2025 року. За умовами договору від 18.06.2007 року, ОСОБА_1 зобов`язана була здійснювати погашення кредиту та процентів за ним щомісячно у відповідності до графіку, який є невідємною частиною цього договору , що стверджується договором про іпотечний кредит № 79/8-07 від 18.06.2007 року , копія якого приєднана до матеріалів справи. ( а.с.22-28)

Відповідно до п.2.5 договору про іпотечний кредит № 79/8-07, кредит надається ОСОБА_1 для придбання квартири.

Банк свої зобов`язання за кредитним договором виконав в повному обсязі, надавши відповідачу ОСОБА_1 кредит в сумі 46000,00 дол. США.

Як вбачається з договору про іпотечний кредит № 79/8-07 , ОСОБА_1 отримала кошти від Акціонерного комерційний промислово-інвестиційний банк на умовах строковості, зворотності, забезпеченості, платності.

Відповідно до п. 1.8. договору про іпотечний кредит № 79/8-07 , Іпотека вид забезпечення виконання зобов`язань Позичальника за цим Договором, що полягає в оформленні у встановленому законом порядку в іпотеку нерухомості (або майнових прав на неї, що перебуває в процесі будівництва ), яка придбавається з використанням іпотечного кредиту.

Відповідно до п.4.1. договору про іпотечний кредит № 79/8-07 , Виконання зобов`язань Позичальника за цим Договором забезпечується договором застави майнових прав на квартиру за адресою: АДРЕСА_2 , договором фінансової поруки фізичної особи ОСОБА_3 , договором фінансової поруки фізичної особи ОСОБА_2 та договором страхування життя Позичальника.

Згідно з п. 4.2. договору про іпотечний кредит № 79/8-07 , Умови іпотеки визначаються у відповідності до укладеного між Сторонами іпотечного договору.

З метою забезпечення належного виконання зобов`язання за кредитним договором 18.06.2007 року між Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк та ОСОБА_1 укладено договір застави майнових прав № 225/44-2007, відповідно до якого остання передала Банку в забезпечення грошового зобов`язання майнове право на майно, а саме: квартиру АДРЕСА_1 ( а.с. 29).

Суд, за наслідками розгляду справи дійшов висновків, що ураховуючи, що відповідно до статті 328 ЦКУ набуття права власності це певний юридичний склад, з яким закон пов`язує виникнення в особи суб`єктивного права власності на певні об`єкти, то купівля-продаж майнових прав це виникнення правових передумов, необхідних для набуття у майбутньому права вимоги переходу права власності на об`єкт будівництва.»

Таким чином, з моменту реєстрації права власності на нерухоме майно за Відповідачем ( ОСОБА_1 ), Договір № 21 від 07.02.2007 року укладеного між Дочірнім підприємством «Інтеграл-буд» та ОСОБА_1 є виконаним і з даного договору вже не виникає жодних прав і обов`язків» Після цього моменту в юридичній природі не існує жодних прав та обов`язків, що виникали б з даного договору та були б врегульовані даним договором. Отже, жодні права та обов`язки відповідно до даного договору в тому числі і майнові права не могли після цього існувати і бути предметом інших договорів в тому числі і договору застави майнових прав. А умови Договору застави майнових прав № 225/44-2007 від 18.06.2007 року не поширюються на новостворене нерухоме майно. Тому, позивач не може претендувати на об`єкт нерухомості як такий.

Необхідною передумовою, можливості звернення стягнення на нерухоме майно, а саме квартири АДРЕСА_1 , є Нотаріально посвідчений договір іпотеки.

Як встановлено судом між Позивачем та Відповідачем ОСОБА_1 (який є власником нерухомого майна) договору іпотеки не укладалося.

Виходячи з вищевикладеного, зважаючи на те, що між сторонами немає укладеного нотаріально посвідченого договору іпотеки, тому на спірні правовідносини не розповсюджується Закон України «Про іпотеку» і вимоги про звернення стягнення на предмет іпотеки не можуть бути задоволені, адже іпотеки в даному випадку не існує. Крім того, не можуть бути задоволені вимоги про звернення стягнення на предмет застави - квартиру, оскільки предметом вказаного договору були майнові права, а не нерухоме майно - квартира. Договір комісії № 21 від 07.02.2007 року укладений між ОСОБА_1 та ДП «Інтергал-Буд» є виконаним в повному обсязі і в юридичній природі не існує жодних прав та обов`язків, що виникли з даного договору. Предметом же договору застави майнових прав № 225/44-2007 від 18.06.2007 року, на підставі якого звертається до суду позивач і на предмет якого просить звернути стягнення було саме майнове право, що виникло з вказаного договору комісії, яке існувало до моменту виконання цього договору і вже не існує з моменту отримання ОСОБА_1 у власність квартири.

З урахуванням викладеного, суд дійшов висновку, що існує рішення суду, яке набуло законної сили, про той самий предмет і з тих самих підстав, яке хоча і не виключає права на повторне звернення до суду позивача - Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Інкам» із аналогічним позовом, проте встановлює факт відсутності предмету спору між цим позивачем та ОСОБА_1 . Відтак суд не вбачає жодних документально обґрунтованих підстав задля задоволення заяви та забезпечення позову у цій справі.

Керуючись ст. 149, ст. 150, 151, ст. 153, 260, 261, 353, 354 ЦПК України,

ПОСТАНОВИВ:

Відмовити повністю у задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Інкам» про забезпечення позову до подання позовної заяви.

Ухвали, що постановлені судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, набирають законної сили з моменту їх підписання суддею (суддями).

Окремо від рішення суду може бути оскаржена в апеляційному порядку ухвала суду першої інстанції щодо відмови у забезпеченні позову.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. У разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції Закарпатського апеляційного суду.

Суддя Н.В. Наумова