Номер провадження: 22-ц/813/6665/24
Справа № 946/545/23
Головуючий у першій інстанції Бурнусус О. О.
Доповідач Коновалова В. А.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

Іменем України

12.12.2024 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - Коновалової В.А.,

суддів: Карташова О.Ю., Лозко Ю.П.,

за участю секретаря судового засідання Крупської М.Г.,

учасники справи:

позивач ОСОБА_1 ,

відповідач - ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Одеського апеляційного суду в порядку спрощеного позовного провадження справу

за апеляційною скаргою ОСОБА_1 ,

на рішення Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 04 липня 2024 року,

за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на спадкове майно

в с т а н о в и в:

Короткий зміст позовних вимог

У січні 2023 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про визнання права власності на спадкове майно, в обґрунтування якого зазначив, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла його мати ОСОБА_3 , після смерті якої відкрилася спадщина на спадкове майно, до якого входить 1/2 частина житлового будинку із надвірними спорудами та господарськими будівлями, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , на підставі договору про надання у безстрокове користування земельної ділянки для будівництва індивідуального житлового будинку від 15.09.1979 року, посвідченого державним нотаріусом Ізмаїльської державної нотаріальної контори Одеської області Богдан О.М., зареєстрований в реєстрі за № 2-5994.

Зазначає, що він як спадкоємець першої черги після померлої ОСОБА_3 прийняв спадщину шляхом проживання зі спадкодавцем за однією адресою. Приватний нотаріус Ізмаїльського районного нотаріального округу повідомив про неможливість оформлення спадкового майна у зв`язку з відсутністю оригіналів правовстановлюючих документів на спадкове майно.

ОСОБА_1 просив суд, з урахуванням уточнених позовних вимог, визнати за ним право власності на 1/4 частину житлового будинку із надвірними спорудами та господарськими будівлями, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 .

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Ізмаїльський міськрайонний суд Одеської області рішенням від 04 липня 2024 року у задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на спадкове майно, відмовив.

Суд першої інстанції ухвалюючи оскаржуване рішення виходив з того, що ОСОБА_3 за життя подарувала ОСОБА_2 1/2 частину житлового будинку з надвірними спорудами та господарськими будівлями, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 та на час відкриття спадщини вказана частина житлового будинку не належала спадкодавцю, а тому таке майно не включається до складу спадщини, що відкрилася після смерті ОСОБА_3 .

Короткий зміст вимог апеляційної скарги

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати оскаржуване рішення та ухвалити нове, яким позовні вимоги задовольнити, посилаючись на неповне з`ясування обставин справи, що мають значення для справи, порушення судом норм матеріального та процесуального права.

АРГУМЕНТИ УЧАСНИКІВ СПРАВИ

(1) Доводи особи, яка подала апеляційну скаргу

Апеляційна скарга мотивована тим, що 15.10.1979 року ОСОБА_3 та ОСОБА_4 надано у безстрокове користування земельну ділянку для будівництва індивідуального житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 . Договір, на підставі якого надано зазначене право користування, посвідчений державним нотаріусом Ізмаїльської державної нотаріальної контори Одеської області Богдан О.М., зареєстрований в реєстрі за № 2-5993. Що стосується інформації про наявність договору за № 2-5994, то такий договір відсутній, втім за договором № 2-5994 суддею Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області ухвалено рішення про визнання за ОСОБА_2 права власності на 1/2 частку житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 , оскільки за рішенням Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 02.10.2017 року по справі № 500/3517/17, визнано за ОСОБА_2 , як спадкоємицею за законом першої черги після смерті батькв ОСОБА_4 право власності на 1/2 частину житлового будинку з надвірними спорудами, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , а ОСОБА_3 за життя провела реєстрацію 1/2 частки договору за № 2-5993, відповідно після її смерті залишилося право на спадкове майно по договору № 2-5994, тому вважає, що у скаржника наявне право на спадкування цієї частки.

(2) Позиція інших учасників справи

Ухвалою Одеського апеляційного суду від 23.09.2024 року відповідачу роз`яснювалося право подання до апеляційного суду відзиву на апеляційну скаргу у письмовій формі.

Позивач копію ухвали про відкриття провадження отримав 01.11.2024 року, що підтверджується рекомендованим повідомленням.

Відповідач копію ухвали про відкриття провадження та копію апеляційної скарги отримав в особистому кабінеті Електронного суду 23.09.2024 року о 20:51 годині та 02.08.2024 року о 16:08 годині відповідно, що підтверджується довідками.

Представник відповідача копію ухвали про відкриття провадження та копію апеляційної скарги отримав в особистому кабінеті Електронного суду 18.10.2024 року о 12:24 годині, що підтверджується довідками.

Відповідачем надано відзив, в якому зазначається, що предметом договорів № 2-5993 та № 2-5994 є один і той самий об`єкт нерухомого майна житловий будинок по АДРЕСА_1 . Вважає, що нотаріусом договір про надання земельної ділянки за однією і тією ж адресою зареєстрований за двома різними номерами, так як один договір видавався відділу комунального господарства Ізмаїльської міської ради, а другий забудовникам, ОСОБА_3 та ОСОБА_4 .

Позивач в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, судову повістку отримав 17.09.2024 року, що підтверджується рекомендованим повідомленням.

Відповідач про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином і в установленому законом порядку шляхом отримання судової повістки за допомогою підсистеми (модуля) ЄСІТС «Електронний суд» в Електронному кабінеті 07.10.2024 року о 21:51:22 годині, що підтверджується довідкою.

Представник відповідача в судовому засіданні в режимі відеоконференції доводи апеляційної скарги не визнав вважав, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.

ПОЗИЦІЯ АПЕЛЯЦІЙНОГО СУДУ

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення учасника справи, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність й обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів апеляційного суду приходить до наступного.

Відповідно до частин 1, 2 статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Згідно ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог суд першої інстанції виходив з того, що ОСОБА_3 за життя подарувала ОСОБА_2 1/2 частину житлового будинку з надвірними спорудами та господарськими будівлями, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 та на час відкриття спадщини вказана частина житлового будинку не належала спадкодавцю, а тому таке майно не включається до складу спадщини, що відкрилася після смерті ОСОБА_3 .

Вказані обставини та висновки суду першої інстанції підтверджуються матеріалами справи та відповідають вимогам закону, зазначеному в тексті оскаржуваного рішення.

Відповідно до статті 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Згідно зі статтею 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до частини першої статті 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово.

Статтею 1261 ЦК України передбачено, що у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її (частина перша статті 1268 ЦК України).

Дії, які свідчать про прийняття спадщини спадкоємцем визначені у частинах третій, четвертій статті 1268, статті 1269 ЦК України.

Згідно із частинами першою та третьою статті 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Заява про прийняття спадщини подається спадкоємцем особисто (частини перша-друга статті 1269 ЦК України).

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_3 , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 від 14 серпня 2019 року, виданого Ізмаїльським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області.

Спадкоємцями за законом першої черги після померлої ОСОБА_3 є позивач ОСОБА_1 та відповідач ОСОБА_2 .

З матеріалів спадкової справи вбачається, що 19.08.2019 року ОСОБА_1 звернувся до приватного нотаріуса Ізмаїльського міського нотаріального округу Одеської області Єфіменко М.Д. з заявою про прийняття спадщини після смерті матері ОСОБА_3 .

У заяві № 253 від 12.10.2022 року ОСОБА_1 повідомим приватного нотаріуса Ізмаїльського міського нотаріального округу Одеської області Єфіменко М.Д., що після смерті ОСОБА_3 залишилось спадкове майно, яке складається з земельної ділянки та житлового будинку під АДРЕСА_1 , у зв`язку з чим просив видати на його ім`я свідоцтво про право на спадщину за законом.

Приватний нотаріус Ізмаїльського міського нотаріального округу Одеської області Єфіменко М.Д. листом № 520/02-14 від 14.10.2022 року повідомив ОСОБА_1 , що лише за наявності у спадковій справі усіх необхідних документів, нотаріус видає спадкоємцю свідоцтво про право на спадщину. У разі відсутності у спадкоємця необхідних для видачі свідоцтва про право на спадщину документів, для вирішення вказаного питання, він має право звернутись до суду в порядку, встановленому ст. 3 ЦПК України.

Статтею 40 Закону Української РСР "Про державний нотаріат" (діючий на момент виникнення правовідносин) також зазначається, що договори, заповіти, довіреності та інші документи, в яких викладено зміст угод, що посвідчуються в нотаріальному порядку, подаються державному нотаріусу або службовій особі виконавчого комітету міської, селищної, сільської Ради народних депутатів, яка вчиняє нотаріальні дії, не менш ніж у двох примірниках, один з яких залишається в справах державної нотаріальної контори або виконавчого комітету міської, селищної, сільської Ради народних депутатів.

Відповідно до п. 30 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій державними нотаріальними конторами Української РСР, затвердженої наказом Міністерства юстиції Української РСР від 31.10.1975 року № 45/5 (діюча на момент виникнення правовідносин) договори, заповіти, довіреності та інші документи, в яких викладено зміст угод, що посвідчуються в нотаріальному порядку, подаються державному нотаріусу не менше, ніж у двох примірниках, один з яких залишається в справах державної нотаріальної контори. Всі примірники підписуються учасниками угоди. Посвідчувальний напис також вчиняється на всіх примірниках. За бажанням учасників угоди кожному з них видається по одному примірнику.

Відповідно до довідки № 1190 від 07.09.2017 року, наданої комунальним підприємством «Ізмаїльське міжміське бюро технічної інвентаризації», на підставі матеріалів інвентарної справи КП «Ізмаїльське МБТІ» на об`єкт нерухомості за адресою: АДРЕСА_1 станом на 31.12.2012 року власниками житлового будинку з надвірними спорудами є ОСОБА_4 (1/2 частка) та ОСОБА_3 (1/2 частка) на підставі договору про надання у безстрокове користування земельної ділянки для будівництва індивідуального житлового будинку від 15.09.1979 року, посвідченого державним нотаріусом Ізмаїльської державної нотаріальної контори Одеської області Богдан О.М., в реєстрі за № 2-5994.

Договором від 15.10.1979 року Відділ комунального господарства виконкому Ізмаїльської міської ради депутатів трудящих відповідно до рішення виконкому Ізмаїльської міської ради депутатів трудящих від 20 січня 1978 року надав забудовникам ОСОБА_4 та ОСОБА_3 у безстрокове користування земельну ділянку під будівництва індивідуального житлового будинку, за адресою: АДРЕСА_1 , який посвідчено державним нотаріусом Ізмаїльської державної нотаріальної контори Одеської області Богдан О.М., перший примірник зареєстрований в реєстрі за № 2-5993. На фотокопії зазначеного договору у правому верхньому куті на першому аркуші міститься штамп «перший екземпляр».

В матеріалах справи міститься договір від 15.10.1979 року в якому зазначено, що Відділ комунального господарства виконкому Ізмаїльської міської ради депутатів трудящих відповідно до рішення виконкому Ізмаїльської міської ради депутатів трудящих від 20 січня 1978 року надав забудовникам ОСОБА_4 та ОСОБА_3 у безстрокове користування земельну ділянку під будівництва індивідуального житлового будинку, за адресою: АДРЕСА_1 . Вказаний договір нотаріально не посвідчено, про те зазначено, що зареєстрований в реєстрі за № 2-5994, та в у правому верхньому куті на першому аркуші міститься штамп «копія».

В листі державного нотаріуса Ізмаїльської державної нотаріальної контори Одеської області Горючкіної О.М. № 523/01-16 від 19.04.2024 року зазначається, що 15.10.1979 року за реєстровим № 2-5994 договір забудови, стороною якого є ОСОБА_4 та ОСОБА_3 не посвідчувався.

Зазначені обставини свідчать про те, що 15.10.1979 року державним нотаріусом Ізмаїльської державної нотаріальної контори Одеської області Богдан О.М. посвідчувався лише один договір про надання забудовникам ОСОБА_4 та ОСОБА_3 у безстрокове користування земельну ділянку під будівництва індивідуального житлового будинку, за адресою: АДРЕСА_1 , який зареєстрований за № 2-5993.

Договір від 15.10.1979 року про надання забудовникам ОСОБА_4 та ОСОБА_3 у безстрокове користування земельну ділянку під будівництва індивідуального житлового будинку, за адресою: АДРЕСА_1 , в якому зазначено реєстр № 2-5994, на який посилається позивач, є копією договору від 15.10.1979 року, посвідченого державним нотаріусом Ізмаїльської державної нотаріальної контори Одеської області Богдан О.М., реєстр 2-5993.

Рішенням Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 02 жовтня 2017 року по справі № 500/3512/17, визнано за ОСОБА_2 , як спадкоємицею за законом першої черги після смерті батька ОСОБА_4 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 , право власності на 1/2 частину житлового будинку з надвірними спорудами, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 .

Згідно договору дарування частки житлового будинку, укладеного 24 квітня 2018 року між ОСОБА_3 та ОСОБА_2 , посвідченого приватним нотаріусом Ізмаїльського міського нотаріального округу Гіренко М.М., зареєстрованого в реєстрі за № 613, ОСОБА_3 передала безоплатно у власність, а ОСОБА_2 прийняла у власність 1/2 частку житлового будинку, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 .

В пункті 2 договору дарування зазначено, що відчужувана 1/2 частка житлового будинку належить дарувальнику на праві приватної власності. Державну реєстрацію права власності проведено за дарувальником в державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 19.12.2017 року Комунальним підприємством Департамент державної реєстрації Одеської області, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 106, номер запису про право власності: 24471677, що підтверджується витягом з зазначеного реєстру про реєстрацію права власності № 116366300 від 06.03.2018 року.

Відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна №366518485 від 20.02.2024 року, житловий будинок, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 належить ОСОБА_2 , а саме: 1/2 частка на підставі рішення суду по справі № 500/3512/17 від 02 жовтня 2017 року та 1/2 частка на підставі договору дарування від 24 квітня 2018 року, посвідченого приватним нотаріусом Ізмаїльського міського нотаріального округу Гіренко М.М., зареєстрований в реєстрі за № 613.

Колегія суддів вважає, що суд першої інстанції, дослідивши наявні докази, повно встановивши обставини, що мають істотне значення для розгляду справи, дійшов обґрунтованого висновку, що на час відкриття спадщини ОСОБА_3 на праві власності не належала 1/2 частину житлового будинку з надвірними спорудами та господарськими будівлями, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 .

Враховуючи зазначені обставини справи, колегія суддів вважає, що твердження скаржника в апеляційній скарзі стосовно того, що частка спадкодавця за договором № 2-5994 залишилася для спадкування є помилковим, оскільки житловий будинок з надвірними спорудами та господарськими будівлями, розташований за адресою: АДРЕСА_1 на час відкриття спадщини спадкодавцю ОСОБА_3 не належав.

Щодо суті апеляційної скарги

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням вимог матеріального та процесуального права.

З урахуванням викладеного, колегія суддів вважає, що рішення суду ухвалено з дотриманням норм матеріального та процесуального права, тому відповідно до ст. 375 ЦПК України апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.

Щодо судових витрат

Оскільки апеляційна скарга залишена без задоволення, то судові витрати понесені у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції, покладаються на позивача.

Керуючись ст. 367, п. 1 ч. 1 ст. 374, 375, ст. 384 ЦПК України, Одеський апеляційний суд у складі колегії суддів,

Керуючись ст.ст. 367, п. 1 ч. 1 ст. 374, ст. 375, 384 ЦПК України, Одеський апеляційний суд у складі колегії суддів,

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 04 липня 2024 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена у касаційному порядку шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту постанови.

Повний текст постанови складено 20 грудня 2024 року.

Головуючий В.А. Коновалова

Судді Ю.П. Лозко

О.Ю. Карташов