ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 607/4488/24Головуючий у 1-й інстанції Кунець Н.Р.
Провадження № 22-ц/817/947/24 Доповідач - Гірський Б.О.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 грудня 2024 року м. Тернопіль

Тернопільський апеляційний суд в складі:

головуючого -Гірського Б.О.

суддів - Хоми М.В., Костіва О.З.

за участю секретаря - Панькевич Т.І.

відповідачки ОСОБА_1 , представника позивача

розглянув у відкритому судовому засіданні цивільну справу № 607/4488/24 за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 16 липня 2024 року (ухвалене суддею Кунець Н.Р., повний текст рішення складено 29 липня 2024 року) в справі за позовом Тернопільського відділу державної виконавчої служби Тернопільської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції до ОСОБА_1 , третя особа, яка не заявляє самосійних вимог щодо предмета спору: ОСОБА_2 про стягнення грошових коштів, -

ВСТАНОВИВ:

В лютому 2024 року Тернопільський відділ державної виконавчої служби Тернопільської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (далі ТВ ДВС Тернопільської області) звернувся до суду із вказаним позовом.

Обґрунтовуючи позовні вимоги посилались на те, що на виконанні у ТВ ДВС Тернопільської області перебувало виконавче провадження № 59499183 від 10.07.2019 з примусового виконання ухвали Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 03.10.2018 у справі № 607/14899/18, якою затверджено мирову угоду, згідно умов якої в порядку грошової компенсації різниці у вартості часток виділеного майна, ОСОБА_2 зобов`язувався до 03.07.2019 добровільно сплатити ОСОБА_1 кошти у сумі 8628 доларів США в гривневому еквіваленті за офіційним обмінним курсом НБУ на момент оплати, що на момент виконання становило суму 244000 грн..

Вказували на те, що у даному виконавчому провадженні 17.12.2019, з поміж іншого, було проведено електронні торги ДП «Сетам», а саме здійснено реалізацію лоту № 392289 1/4 частки квартири, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 .

Переможцем даних торгів було визнано ОСОБА_1 , яка являється стягувачем у виконавчому провадженні та яка відповідно до акту про проведені електронні торги від 26.12.2019 стала власником придбаного майна.

Стягнуті кошти в порядку реалізації арештованого майна у розмірі 198920,78 грн. були перераховані державною виконавчою службою на рахунок стягувача ОСОБА_1 , а 2314,36 грн. перераховані на її поштову адресу.

Таким чином за рахунок коштів переможця торгів ОСОБА_1 виконано зобов`язання боржника ОСОБА_2 перед стягувачем ОСОБА_1 (переможець торгів та стягувач одна й та сама особа).

Разом з тим, рішенням Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 14.12.2021 у справі № 607/81/20 (набрало законної сили 25.04.2022) визнано недійсним розпорядження органу приватизації за № 47542 від 21.05.2018, виданого міським бюро технічної інвентаризації Тернопільської міської ради, а також свідоцтво про право власності на житло, видане 21.05.2018 Тернопільським міським бюро технічної інвентаризації про право спільної часткової власності на квартиру за адресою: АДРЕСА_2 , що призвело до визнання недійсними електронних торгів з реалізації арештованого нерухомого майна - частини трикімнатної квартири, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , результати яких оформлено протоколом № 454113 проведення електронних торгів від 17.12.2019, реєстраційний номер лота 392289.

При цьому як на момент визнання електронних торгів недійсними так і на момент подання до суду даного позову відсутні будь-які судові рішення про неправомірність дій чи бездіяльності державного виконавця при примусовому виконанні ухвали Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 03.10.2018 у справі № 607/14899/18.

Вказували на те, що 26.07.2022 та 26.08.2022 на адресу стягувача ОСОБА_1 надсилались вимоги про повернення коштів у сумі 201 235,14 грн, у зв`язку із скасуванням електронних торгів, проте на рахунок Відділу ДВС кошти від стягувача ОСОБА_1 не надходили.

03.01.2023 на адресу Відділу державної виконавчої служби у м. Тернополі Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції надійшла заява ОСОБА_1 , як переможця електронних торгів, щодо повернення коштів у зв`язку із визнанням електронних торгів недійсними та припиненням речового права спільної часткової власності на квартиру АДРЕСА_3 .

На вказану заяву державним виконавцем надано відповідь про неможливість повернення коштів покупцю ОСОБА_1 , оскільки стягувач ОСОБА_1 (одна й та сама особа) не повернула кошти отримані від реалізації майна.

Водночас ОСОБА_1 , як переможцем електронних торгів, було подано до Тернопільського міськрайонного суду позов до ТВ ДВС Тернопільської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції про стягнення грошових коштів та рішенням Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 06.12.2023 у справі № 607/1346/23 стягнуто з Тернопільського відділу державної виконавчої служби Тернопільської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції на користь ОСОБА_1 , грошові кошти у сумі 218 998,75 грн, а також інфляційні втрати у сумі 31 040,60 грн та три проценти річних від простроченої суми у розмірі 4679,97 грн.

Вказували на те, що з моменту набрання - 25.04.2022 року законної сили рішенням Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 01.12.2021 року у справі 607/81/20 про визнання недійсними електронних торгів, ОСОБА_1 , як стягувач, набула обов`язок щодо повернення на рахунок органу ДВС отриманих внаслідок реалізації арештованого майна коштів у розмірі 201 235,14 грн., оскільки підстава на якій вони були набуті відпала, проте зазначені грошові кошти нею не повернуті.

Виходячи з вищенаведеного, просили стягнути з ОСОБА_1 в користь ТВ ДВС Тернопільської області грошові кошти у розмірі 201 235,14 грн., а також судовий збір у розмірі 3028 грн.

Рішенням Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 16 липня 2024 року позов задоволено.

Стягнуто із ОСОБА_1 в користь Тернопільського відділу державної виконавчої служби Тернопільської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції грошові кошти у сумі 201 235, 14 грн. та 3028 грн. судового збору.

Не погоджуючись із вказаним судовим рішенням, ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, в якій просить рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позову у повному обсязі.

Вважає, що рішення суду першої інстанції ухвалене з грубим порушенням процесуального права.

Вказує на те, що в рішенні суду зазначено ряд тверджень, які не стосуються предмету позову, зокрема щодо процесу реалізації майна державним виконавцем, який під сумнів не ставився, а також зазначено норми права, що регулюють договір купівлі-продажу, проте між сторонами відсутні договірні відносини та стягувач не є стороною договору купівлі-продажу майна у виконавчому провадженні.

Також, вважає безпідставними твердження суду першої інстанції про те, що позивач не може іншим способом забезпечити обов`язок з повернення покупцю отриманої суми в порядку реституції після визнання недійсними електронних торгів ніж як вимагати повернення коштів від стягувача, який отримав і зберігає ці кошти без правових підстав, які відпали внаслідок судового рішення, яким визнано торги недійсними, оскільки позивач міг стягнути борг із третьої особи (боржника у виконавчому провадженні).

Зазначає, що грошові кошти були перераховані їй позивачем на підставі виконавчого документа, виданого згідно ухвали Тернопільського міськрайонного суду у справі №607/14899/18 від 03.10.2018 року і ця підстава не відпала.

Вказує, що суд не взяв до уваги те, що на час розгляду позову виконавче провадження №59499183 було закрито, а підставою для винесення постанови про закінчення виконавчого провадження від 22.01.2021 року було перерахування коштів відповідачці.

Звертає увагу на те, що позивач самостійно відкрив виконавче провадження, арештував частку квартири, описав її, самостійно виставив на торги і продав вказану частку квартири, хоча звернення стягнення на житло проводиться в останню чергу.

Вказує на те, що позивач у цій справі був відповідачем у справі про скасування прилюдних торгів, проте судове рішення не оскаржував.

Зазначає, що в ході судового розгляду справи №607/81/20, в якій предметом спору були дії ДВС і результати цих дій, 22.01.2021 року не чекаючи на рішення суду державним виконавцем було незаконно та таємно винесено постанову про закінчення виконавчого провадження.

Після того як суд у справі №607/81/20 виніс рішення про фактичне визнання дій ДВС незаконними, останніми не оскаржувалось це рішення.

Вказує на те, що ДВС після набрання рішенням суду законної сили не тільки самостійно відмовилась скасувати постанову про закінчення виконавчого провадження, а й відмовилась виконувати її законну вимогу про скасування зазначеної постанови.

Вважала, що на підставі вказаних дій позивача і виданих ним документів вона програла спір з третьою особою, тому жодних підстав для задоволення позову не було.

Від представника Тернопільського відділу державної виконавчої служби Тернопільської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Декайло-Смакули І.П. надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому вона просить відмовити у її задоволенні.

Вказує на те, що у даному випадку мають застосовуватись положення ст. 1212 ЦК України щодо повернення безпідставно набутого майна, оскільки наявний відповідний склад правовідносин, передбачених вказаною статтею, а саме: ОСОБА_1 набула грошові кошти (як стягнення заборгованості) від реалізації арештованого майна з електронних торгів, які були визнані судом недійсними, тобто відпала підстава набуття грошових коштів.

В судовому засіданні ОСОБА_1 підтримала вимоги апеляційної скарги з мотивів викладених у ній.

В судовому засіданні представник ТВ ДВС в Тернопільській області Шевчук А.О. заперечила проти задоволення апеляційної скарги з мотивів викладених у відзиві.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення учасників судового процесу, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, відзиву на апеляційну скаргу, колегія суддів приходить до наступних висновків.

За ч.1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Судом встановлено наступні обставини справи.

10.07.2019 державним виконавцем Тернопільського міського ВДВС Савчук А.О. відкрито виконавче провадження № 59499183 з примусового виконання ухвали Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області № 607/14898/18 від 03.10.2018, якою затверджено мирову угоду згідно умов якої постановлено, що в порядку грошової компенсації різниці у вартості часток виділеного майна, ОСОБА_2 зобов`язується до 03.07.2019 добровільно сплатити ОСОБА_1 кошти у сумі 8628 доларів США в гривневому еквіваленті за офіційним обмінним курсом НБУ на момент оплати, що на момент виконання становило суму 244000 грн..

Постановою старшого державного виконавця Тернопільського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області Савчук А.О. від 10.07.2019 у ВП № 59499183, накладено арешт на майно, що належить боржнику ОСОБА_2 ..

В ході здійснення примусового виконання у ВП № 59499183 державним виконавцем встановлено, що боржнику ОСОБА_2 на праві спільної часткової власності належить 1/4 частка квартири, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта № 173269277 від 10.07.2019 та свідоцтвом про право власності на житло від 21.05.2018.

21.08.2019 старшим державним виконавцем Тернопільського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області Савчук А.О. винесено постанова про опис та арешт майна (коштів) боржника, якою описано та накладено арешт на 1/4 частки квартири АДРЕСА_4 .

Постановою старшого державного виконавця Тернопільського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області Савчук А.О. від 22.08.2019 призначено суб`єкта оціночної діяльності суб`єкта господарювання ТОВ «Експертно консультаційна фірма «Орієнтир оцінка» у виконавчому провадженні № 59499183, якому доручено надати письмовий висновок, звіт про оцінку майна (акт оцінки майна). Надати ринкову оцінку майна, а саме частини трьохкімнатної квартири за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідно до листа Тернопільського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області, ОСОБА_2 та ОСОБА_1 повідомлено, що вартість арештованого майна, а саме частини трьохкімнатної квартири за адресою: АДРЕСА_1 становить 230 525 грн та надіслано висновок про вартість майна.

20.11.2019 старшим державним виконавцем Тернопільського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області Савчук А.О. до Тернопільської філії ДП «Сетам» направлено заявку на реалізацію арештованого майна, а саме 1/4 частки квартири, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 .

Як вбачається з протоколу проведення електронних торгів № 454113 від 17.12.2019 ДП «Сетам» проведено електронні торги, а саме здійснено реалізацію лоту № 392289 1/4 частки квартири, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 . Переможцем торгів визнано Учасника 1 ОСОБА_1 . Ціна продажу реалізованого арештованого майна становить 230 525 грн. Сума сплаченого гарантійного внеску становить 11 526,25 грн, а сума, яку необхідно перерахувати на рахунок продавця, - 218 998,75 грн.

26.12.2019 старшим державним виконавцем Тернопільського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області Савчук А.О. складений акт про проведені електронні торги від 26.12.2019, який затверджений начальником Тернопільського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області Банахом В.Д.

Згідно з квитанцією від 20.12.2019 ОСОБА_1 сплатила на користь Тернопільського міського відділу ДВС ГТУЮ у Тернопільські області кошти у сумі 218 998,75 грн. Призначення платежу: кошти за придбання на Сетам, протокол № 454113 від 17.12.2019, лот № 392289, ЄДРВП 59499183, переможець ОСОБА_1 .

Відповідно до реєстру платіжних доручень, за платіжним дорученням № 9802 від 23.12.2019 Тернопільським міським ВДВС ГТУЮ у ТО здійснено перерахунок стягувачу ОСОБА_1 коштів на суму 198 920,78 грн.

Згідно Виписки Держказначейської служби України, клієнта Тернопільський міський ВДВС Південно західного МУМЮ м. Івано Франківськ, за платіжним дорученням № 5861 на рахунок ОСОБА_1 в Тернопільському облас. АТОЩАД м. Тернопіль перераховано кошти у сумі 2 314,36 грн.

Постановою старшого державного виконавця Тернопільського міського відділу державної виконавчої служби Південно західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано Франківськ) Савчук А.О. від 22.01.2021, закінчено виконавче провадження № 59499183 у зв`язку зі стягненням з боржника заборгованості у повному обсязі.

Рішенням Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 01.12.2021 у справі № 607/81/20, яке набрало законної сили 15.04.2022, визнано недійсним розпорядження органу приватизації за № 47542 від 21.05.2018, видане міським бюро технічної інвентаризації Тернопільської міської ради, а також свідоцтво про право власності на житло, видане 21.05.2018 Тернопільським міським бюро технічної інвентаризації про право спільної часткової власності на квартиру за адресою: АДРЕСА_1 . Визнано недійсними електронні торги з реалізації арештованого нерухомого майна 1/4 частки трикімнатної квартири, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , результати яких оформлено протоколом проведення електронних торгів № 454113 від 17.12.2019, реєстраційний номер лота 392289. Припинено речове право спільної часткової власності ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_2 на квартиру, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 .

Постановою Тернопільського апеляційного суду від 15.04.2022 у справі № 607/81/20, апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишено без задоволення, а рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 01.12.2021 залишено без змін. Вказана постанова набрала законної сили 15.04.2022.

Ухвалою Верховного суду від 25 листопада 2022 року у справі № 607/81/20, касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 01.12.2021 та постанову Тернопільського апеляційного суду від 15.04.2022 повернуто заявнику.

29.07.2022 та 31.08.2022 Відділом державної виконавчої служби у м. Тернополі Південно західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано Франківськ) на адресу ОСОБА_1 були надіслані вимоги № 39527 від 26.07.2022 та № 58814 від 26.08.2022 про повернення коштів у сумі 201 235,14 грн, які їй були перераховані як стягувачу у ВП №59499183, у зв`язку із скасуванням електронних торгів з реалізації арештованого нерухомого майна 1/4 частки трикімнатної квартири, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , результати яких оформлено протоколом проведення електронних торгів № 454113 віл 17.12.2019, реєстраційний номер лота 392289.

27.12.2022 ОСОБА_1 подала до Тернопільського МВ ДВС Південно західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано Франківськ) заяву, у якій просила повернути їй кошти в сумі 218 998,75 грн, які вона перерахувала на рахунок Відділу за придбання на електронних торгах 1/4 частини квартири АДРЕСА_4 , у зв`язку із визнанням недійсними електронних торгів.

Відповідно до листа Відділу державної виконавчої служби у м. Тернополі Південно західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано Франківськ) № 304 від 06.01.2023 надісланого на адресу ОСОБА_1 у відповідь на її заяву, останню повідомлено, що 26.07.2022 та 26.08.2022 на її поштову адресу, як стягувачу направлено вимогу про повернення коштів у зв`язку із скасуванням електронних торгів. Також, Відділ повідомив ОСОБА_1 , що з моменту надходження коштів від ОСОБА_1 , як стягувача, кошти будуть повернуті ОСОБА_1 , як переможцю електронних торгів.

Рішенням Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 06.12.2023 у справі № 607/1346/23, яке набрало законної сили 11.01.2024, позов ОСОБА_1 до Тернопільського відділу державної виконавчої служби Тернопільської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції про стягнення грошових коштів задоволено частково та стягнуто з Тернопільського відділу державної виконавчої служби Тернопільської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції на користь ОСОБА_1 грошові кошти у сумі 218 998 грн 75 коп., а також інфляційні втрати у сумі 31 040 грн 60 коп. та три проценти річних від простроченої суми у розмірі 4 679 грн 97 коп. У іншій частині позову відмовлено.

Ухвалою Тернопільського апеляційного суду від 18.03.2024 у справі № 607/1346/23, постановлено апеляційну скаргу представника Тернопільського відділу ДВС Тернопільської області Західного управління Міністерства юстиції Шевчук А.О. на рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 06.12.2023 року вважати неподаною та повернути апелянту.

Рішенням Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 15.07.2024 у справі № 607/24183/23, позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , приватного нотаріуса Тернопільського міського нотаріального округу Ломакіної (Бадер) Л.В. про скасування та визнання недійсним свідоцтва про право власності на нерухоме майно, скасування рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, припинення та скасування державної реєстрації права спільної часткової власності, задоволено частково. Визнано недійсним та скасовано свідоцтво, яке видане приватним нотаріусом Тернопільського міського нотаріального округу Тернопільської області Бадер (Ломакіною) Л.В. 27.12.2019 та зареєстровано в реєстрі за № 1607, про те, що ОСОБА_1 належить на праві власності майно, що складається з частки трикімнатної квартири, загальною площею 81,0 кв. м., житловою площею 49,2 кв. м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 . Скасовано рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер 50518932 від 27.12.2019 року, яке прийняте приватним нотаріусом Тернопільського міського нотаріального округу Тернопільської області Бадер (Ломакіною) Л.В. про державну реєстрацію за ОСОБА_1 права приватної спільної часткової власності на частки у квартирі за адресою: АДРЕСА_2 . У задоволенні інших позовних вимог відмовлено. Вказане рішення суду не набрало законної сили.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з їх обґрунтованості та вважав, що в результаті визнання прилюдних торгів недійсними, всі учасники правовідносин, які склалися в процесі здійснення виконавчих дій в межах виконавчого провадження, мають бути повернуті у стан, який передував проведенню прилюдних торгів.

Також суд першої інстанції вважав, що позовні вимоги заявлені в межах строку позовної давності, а тому підстави для застосування позовної давності відсутні.

Колегія суддів погоджується із такими висновками суду першої інстанції.

Відповідно до статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Вказаним вимогам рішення суду першої інстанції відповідає в повній мірі.

При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

У постанові від 25 вересня 2024 року (справа №201/9127/21) Велика Палата Верховного Суду щодо правової природи кондикційних зобов`язань зазначила наступне.

За змістом частини першої статті 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала.

Зобов`язання з повернення безпідставно набутого (збереженого) майна випливає із загальної для права заборони безпідставного збагачення: той, хто збагатився за рахунок іншого, без належної на те правової підстави зобов`язаний повернути предмет власного збагачення.

Традиційно в доктрині цивільного права зобов`язання, які є наслідком безпідставного збагачення, іменуються кондикційними (з лат. «condictio sine causa» - повернення збагачення, одержаного без правової (справедливої) підстави).

Приписи глави 83 ЦК України застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача такого майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події (частина друга статті 1212 ЦК України).

Характерною особливістю кондикційних зобов`язань є те, що підстави їх виникнення мають широкий спектр: зобов`язання можуть виникати як із дій, так і з подій, причому з дій як сторін зобов`язання, так і третіх осіб, із дій як запланованих, так і випадкових, як правомірних, так і неправомірних.

Кондикційні зобов`язання виникають тоді, коли дії особи або події призводять до неправового результату у виді юридично безпідставного майнового блага, що перейшло до набувача та сприяло його безпідставному збагаченню.

Безпідставне збагачення може полягати як у так званому «фактичному» збагаченні, коли набувач, не отримуючи права на річ, фактично володіє і користується нею, так і в «юридичному» збагаченні, коли набувач отримує суб`єктивне право на предмет збагачення.

Кондикційне зобов`язання виникає за наявності таких умов: 1) набуття чи збереження майна однією особою (набувачем) за рахунок іншої (потерпілого); 2) набуття чи збереження майна відбулося без правової підстави або підстава, на якій майно набувалося, згодом відпала (постанова Верховного Суду України від 02 березня 2016 року у справі № 6-3090цс15).

Конструкція частини першої статті 1212 ЦК України свідчить про необхідність установлення так званої «абсолютної» безпідставності набуття (збереження) майна не лише в момент його набуття (збереження), а й станом на час розгляду спору.

Сутність зобов`язання з набуття, збереження майна без достатньої правової підстави полягає у вилученні в особи - набувача частини її майна, що набута поза межами правової підстави, у випадку якщо правова підстава переходу відпала згодом, або взагалі без неї - якщо майновий перехід не ґрунтувався на правовій підставі від самого початку правовідносин, та передання майна тій потерпілій особі, яка має належний правовий титул на нього (постанова Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 06 березня 2019 року у справі № 910/1531/18).

Під відсутністю правової підстави розуміють такий перехід майна від однієї особи до іншої, який або не ґрунтується прямо на законі, або суперечить меті правовідносин і їх юридичному змісту. Отже, відсутність правової підстави означає, що набувач збагатився за рахунок потерпілого поза підставою, передбаченою законом, іншими правовими актами чи правочином (постанови Верховного Суду у складі колегій суддів Касаційного господарського суду від 01 квітня 2019 року у справі № 904/2444/18, від 23 квітня 2019 року у справі № 918/47/18, від 23 січня 2020 року у справі № 910/3395/19).

Договір чи інший правочин є достатньою та належною правовою підставою набуття майна (отримання коштів). Якщо майно набуте на підставі правочину, статтю 1212 ЦК України можна застосовувати тільки після того, як така правова підстава в установленому порядку скасована, визнана недійсною, змінена, припинена або її не було взагалі. Винятком є випадки, коли майно безпідставно набуте у зв`язку із зобов`язанням (правочином), але не відповідно до його умов.

Підсумовуючи, Велика Палата Верховного Суду зазначила, що, за загальним правилом, кондикція у її класичному розумінні є самостійним позадоговірним зобов`язальним способом захисту права власності або іншого майнового права, спрямованим на повернення майна, набутого без достатньої правової підстави, тому учаснику цивільних відносин, за чий рахунок відбулося таке неправомірне збагачення.

Так, з встановлених обставин справи слідує, що між позивачем та відповідачем були відсутні договірні зобов`язання, а спірна сума коштів, перерахована позивачем на користь відповідача, була отримана в результаті реалізації майна боржника ОСОБА_2 на електронних торгах 17.12.2019 в межах виконавчого провадження № 59499183 і відповідач виступає у статусі стягувача у вказаному виконавчому провадженні.

Разом з тим, в подальшому вказані електронні торги з реалізації арештованого нерухомого майна були визнані недійсними в судовому порядку (справа 607/81/20), і як наслідок у Тернопільського МВ ДВС Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області виник обов`язок повернути отримані від покупця кошти.

В подальшому, рішенням Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 06.12.2023 у справі № 607/1346/23, яке набрало законної сили 11.01.2024, позов ОСОБА_1 до Тернопільського відділу державної виконавчої служби Тернопільської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції про стягнення грошових коштів задоволено частково та стягнуто з Тернопільського відділу державної виконавчої служби Тернопільської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції на користь ОСОБА_1 грошові кошти у сумі 218 998 грн 75 коп., а також інфляційні втрати у сумі 31 040 грн 60 коп. та три проценти річних від простроченої суми у розмірі 4 679 грн 97 коп. У іншій частині позову відмовлено.

Виходячи із змісту даного рішення, суд прийшов до висновку, що зважаючи на визнання електронних торгів недійсними в судовому порядку, причина для збереження коштів, одержаних внаслідок їх проведення, у відповідача відпала, відтак сплачені позивачем ОСОБА_1 на користь відповідача Тернопільського відділу державної виконавчої служби Тернопільської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції кошти за придбане на електронних торгах нерухоме майно у сумі 218 998,75 грн, підлягають поверненню позивачеві за умови визнання таких електронних торгів недійсними. Судом встановлено, що продавцем за договором купівлі-продажу 1/4 частки квартири, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , з прилюдних торгів є саме Тернопільський відділ ДВС як правонаступник Тернопільського міського ВДВС. Відтак саме на відповідача покладається обов`язок повернути покупцю за скасованими електронними торгами, тобто ОСОБА_1 , сплачену суму внеску у розмірі 218 998,75 грн. При цьому такий обов`язок виникає у відповідача у будь-якому випадку, не зважаючи на те, чи такі кошти були перераховані стягувачу у виконавчому провадженні чи ні.

Разом з тим, судом встановлено, що Тернопільський міський відділ ДВС Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області отримавши кошти від реалізації майна боржника, які були сплачені покупцем ОСОБА_1 , перерахував на рахунок стягувача ОСОБА_1 , суму в загальному розмірі 201 235,14 грн., з якої: 198 920 грн. 78 коп. в порядку реалізації арештованого майна з електронних торгів (згідно платіжного доручення №9802 від 24.12.2019 року) та 2314 грн. 36 коп. особистих коштів боржника (згідно платіжного доручення №5861 від 09.07.2020 року), в рахунок погашення заборгованості за виконавчим листом № 607/14899/18 від 03.10.2018 (ВП № 59499183).

Врахувавши наведені обставини в їх сукупності, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанцій про те, що оскільки електронні торги з продажу майна ОСОБА_2 визнані недійсними, а рішенням суду стягнуто з позивача вартість майна на користь переможця торгів ( ОСОБА_1 як покупця), правова підстава для утримання відповідачем грошових коштів у розмірі 201 235,14 грн. відпала.

З урахуванням викладеного, суд першої інстанції інстанцій дійшов вірного висновку про те, що у зв`язку з визнанням прилюдних (електронних) торгів недійсними всі учасники правовідносин, які склалися в процесі здійснення виконавчих дій в межах виконавчого провадження №59499183, мають бути повернуті у стан, який передував проведенню прилюдних (електронних) торгів.

Такий висновок кореспондується із правовим висновком Верховного Суду, який міститься у постанові від 06.12.2022 року в справі № 910/14177/21.

Також суд першої інстанції прийшов до правильного висновку, що строк позовної давності в даній справі позивачем не був пропущений, оскільки останній дізнався про визнання недійсними електронних торгів, результати яких оформлено протоколом проведення електронних торгів № 454113 від 17.12.2019, реєстраційний номер лота 392289 з моменту набрання законної сили рішенням Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 01.12.2021 у справі № 607/81/20, а саме 15.04.2022, в той час як позов у даній справі було подано 27.02.2024, тобто в межах строку позовної давності.

Доводи апеляційної скарги, які зводяться до того, що відповідачка є стягувачем у виконавчому провадженні та не була стороною недійсних електронних торгів і у неї не виникли реституційні обов`язки, колегія суддів відхиляє як такі, що ґрунтуються на помилковому тлумаченні статті 1212 ЦК України.

Колегія суддів також відхиляє доводи скаржника про те, що судом першої інстанції не враховано того, що на час розгляду справи виконавче провадження №59499183 в якому вона є стягувачем закрите, оскільки вказана обставина не має правового значення для вирішення даної справи.

Разом з тим, з урахуванням пояснень представника ДВС в суді апеляційної інстанції та матеріалів справи, колегія суддів приходить до переконання про необхідність зменшення суми стягнутих судом першої інстанції коштів, оскільки в порядку виконання ухвали Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 03.10.2018 у справі № 607/14899/18 та за результатами реалізації арештованого майна з електронних торгів, на рахунок стягувача ОСОБА_1 були перераховані державною виконавчою службою кошти лише у розмірі 198 920,78 грн., а не в сумі 201 235 грн. 14 коп., яку просив стягнути позивач - ТВ ДВС Тернопільської області.

Виходячи з вищенаведеного та вимог ст. 376 ЦПК України, рішення суду першої інстанції в цій частині підлягає зміні, а в іншій частині відповідно до вимог ст. 375 ЦПК України рішення суду слід залишити без змін, оскільки ухвалене судом першої інстанції з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Європейський суд з прав людини вказав, що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).

Щодо судових витрат.

Відповідно до частини тринадцятої статті 141 ЦПК України якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Ураховуючи, що за результатами апеляційного перегляду справи розмір судового збору не змінився, оскільки сплачений позивачем за подання до суду позову, а відповідачем за подання до суду апеляційної скарги на рішення суду у мінімальному розмірі, який визначений ч.2 ст.4 Закону України Про судовий збір, тому підстав для нового розподілу судових витрат, понесених у зв`язку з розглядом справи у суді першої, а також розподілу судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції, немає.

Керуючись ст.ст. 374, 376, 381, 382, 383, 384, 389, 390 ЦПК України, апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 16 липня 2024 року змінити, зменшивши суму стягнення з 201 235 грн. 14 коп. до 198 920 грн. 78 коп..

Врешті рішення суду залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня її проголошення.

Повний текст постанови складено 20 грудня 2024 року.

Головуючий Гірський Б.О.

Судді: Хома М.В.

Костів О.З.