Провадження № 6/932/562/24
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 листопада 2024 року Бабушкінський районний суд м. Дніпропетровська

в складі: головуючого-судді: Цитульський В.І.

при секретарі: Дубовик К.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Дніпро подання державного виконавця Першого Правобережного відділу державної виконавчої служби у Шевченківському та Центральному районах міста Дніпра Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Данченка О.М. про тимчасове обмеження у праві виїзду за кордон боржника ОСОБА_1 , -

В С Т А Н О В И В:

Зміст подання.

19 листопада 2024 року до суду надійшло подання державного виконавця про обмеження у праві виїзду за кордон ОСОБА_1 . Подання ограноване тим, що на виконанні перебуває виконавче провадження щодо примусового виконання ухвали Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області з приводу забезпечення зустрічного позову шляхом визначення часу спілкування неповнолітньої дитини ОСОБА_2 з матір`ю ОСОБА_3 . Державний виконавець неодноразово здійснював вихід за адресою вказаною в ухвалі суду проте дитина кожного разу не виявляла бажання зустрічатися з матір`ю, при цьому боржник не перешкоджав виконанню вимог виконавчого листа. Внаслідок невиконання вимог ухвали суду державним виконавцем ухвалено постанову про накладення штрафу на боржника у розмірі 1700 грн. на користь держави. Постанова про накладення штрафу на боржника ухвалювалась тричі, таким чином виникли підстави для зверненням з поданням про тимчасове обмеження боржника у праві виїзду за межі України.

У судове засідання державний виконавець не з`явився, про дату час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, причини не явки не повідомив.

Фактичні обставини встановлені судом.

На виконанні Першого Правобережного відділу державної Шевченківському виконавчої служби у Центральному районах міста Дніпра Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) знаходиться виконавче провадження N?74022860 з примусового виконання ухвали N? 172/491/22, що видана 30.01.2024 Дніпровським апеляційним судом, про забезпечення зустрічного позову, а саме: визначити час спілкування неповнолітньої дитини ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з матір`ю ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (РНОКПП НОМЕР_1 ) у межах міста Дніпра кожної п`ятниці з 16:00 до 19:00 години, кожної неділі з 12:00 до 18:00 години; зобов`язати батька ОСОБА_1 передавати неповнолітню ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , матері ОСОБА_3 о 16:00 години кожної п`ятниці та о 12:00 годині кожної неділі біля в`їзду до житлового комплексу «Комфорт-Сіті» з боку АДРЕСА_1 ; Зобов`язати мати ОСОБА_3 повертати неповнолітню ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , батьку ОСОБА_1 о 19:00 годині кожної п`ятниці та о 18:00 годині кожної неділі біля в`їзду до житлового комплексу «Комфорт-Сіті» з боку АДРЕСА_1 ; Зустрічі матері ОСОБА_3 з неповнолітньою дочкою ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у п`ятницю 02 лютого 2024 року та у неділю 04 лютого 2024 року проводити у присутності батька ОСОБА_1 ; У подальшому зустрічі матері ОСОБА_3 з неповнолітньою дочкою ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проводити без участі батька ОСОБА_1 .

За вказаним виконавчим документом боржником є - ОСОБА_1 ; ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_2 .

Головним державним виконавцем Відділу Марченком О.Б. 01.02.2024 в рамках виконання виконавчого провадження N? 74022860 винесено постанову про відкриття виконавчого провадження.

02.02.2024, 04.02.2024, 09.02.2024 виходами державного виконавця за адресою: вул. Сергія Подолинського, 31, м. Дніпро, встановлено, що ОСОБА_1 , ОСОБА_2 і ОСОБА_3 з`являлись за адресою та у час визначений у виконавчому документі, проте дитина ОСОБА_2 виявила небажання зустрічатися з матір`ю ОСОБА_3 , боржник ОСОБА_1 не перешкоджав виконанню вимог виконавчого документа.

13.02.2024 державним виконавцем винесено постанову про закінчення виконавчого провадження №74022860.

15.05.2024 державним виконавцем на підставі заяви стягувача винесено постанову про відновлення виконавчого провадження №74022860.

23.05.2024державним виконавцем винесено постанову про залучення спеціаліста (психолога) для участі у проведенні виконавчих дій.

24.05.2024 здійснено вихід державного виконавця за адресою: АДРЕСА_1 , встановлено, що ОСОБА_1 , ОСОБА_2 і ОСОБА_3 з`являлись за адресою та у час визначений у виконавчому документі, проте дитина ОСОБА_2 виявила небажання зустрічатися з матір`ю ОСОБА_3 , боржник ОСОБА_1 не перешкоджав виконанню вимог виконавчого документа.

26.05.2024 на зустріч не з`явилася стягувач, у зв`язку з перебуванням на лікарняному.

29.05.2024 постановою державного виконавця залучено працівників органів внутрішніх справ, психолога, представника органу опіки та піклування для участі у проведенні виконавчих дій.

31.05.2024, 02.06.2024 боржник не з`явився з дитиною для побачення з матір`ю, повідомивши, що дитина відмовляється від побачень з матір`ю.

03.06.2024 державним виконавцем ухвалено постанову про накладення штрафу на боржника у зв`язку з невиконанням без поважних причин боржником рішення.

07.06.2024, 09.06.2024 виходами державного виконавця за адресою: АДРЕСА_1 , встановлено, що ОСОБА_1 , ОСОБА_2 і ОСОБА_3 з`являлись за адресою та у час визначений у виконавчому документі, проте дитина ОСОБА_2 виявила небажання зустрічатися з матір`ю ОСОБА_3 , боржник ОСОБА_1 не перешкоджав виконанню вимог виконавчого документа.

10.06.2024 державним виконавцем винесено постанову про закінчення виконавчого провадження №74022860.

15.07.2024 державним виконавцем на підставі заяви стягувача винесено постанову про відновлення виконавчого провадження №74022860.

01.08.2024державним виконавцем винесено постанову про залучення працівників органів внутрішніх справ для участі у проведенні виконавчих дій.

02.08.2024, 04.08.2024 виходами державного виконавця за адресою: АДРЕСА_1 , встановлено, що ОСОБА_1 , ОСОБА_2 і ОСОБА_3 з`являлись за адресою та у час визначений у виконавчому документі, проте дитина ОСОБА_2 виявила небажання зустрічатися з матір`ю ОСОБА_3 , боржник ОСОБА_1 не перешкоджав виконанню вимог виконавчого документа.

05.08.2024 року керуючись вимогами ч. 3 ст. 64-1, ст. 75 Закону України «Про, виконавче провадження» державним виконавцем Відділу Данченком О.М. винесено постанову про накладення штрафу у розмірі 1700 грн. на боржника, у зв`язку з невиконанням без поважних причин боржником ОСОБА_1 рішення 02.08.2024 року та 04.08.2024 року. 13 вересня 2024 року о 16.00 год та 15 вересня 2024 року о 12.00 годині державним виконавцем було здійснено виходи за адресою: м. Дніпро, вул. Сергія Подолинського, 31 де було встановлено, що виконавчий документ боржником не виконано, про що складено відповідні акти державного виконавця.

16.09.2024 року керуючись вимогами ч. 4 ст. 64-1, ст. 75 Закону України «Про виконавче провадження» державним виконавцем Відділу Данченком О.М. винесено постанову про накладення штрафу у розмірі 3400 грн. на боржника у зв`язку з повторним невиконанням без поважних причин боржником ОСОБА_1 рішення 13.09.2024 року та 15.09.2024 року.

Норми права застосовані судом.

Відповідно до ст. 33 Конституції України кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України за винятком обмежень, які встановлюються законом.

Відповідно до п. 5 ч. 1, ст. 6 Закону України «Про порядок виїзду і в`їзду в Україну громадян України», громадянинові який має паспорт, може бути тимчасово відмовлено у виїзді за кордон у випадках, якщо він ухиляється від виконання зобов`язань, покладених на нього судовим рішенням, - до виконання зобов`язань.

Відповідно до ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець зобов`язаний вживати заходів примусового виконання рішень, встановлених цим Законом, неупереджено, своєчасно, повно вчиняти виконавчі дії.

Відповідно до узагальнення судової практики щодо вирішення питання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України від 01.02.2013 року, проведеного Верховним Судом України роз`яснено, що з погляду значення словосполучення "ухилення від виконання зобов`язань, покладених судовим рішенням, рішенням іншого органу (посадової особи)", вжите у п. 5 ч. 1 ст. 6 Закону N 3857-XII та у п. 18 ч. 3 ст. 11 Закону N 606-XIV, позначає з об`єктивної сторони такі діяння (дії чи бездіяльність) особи боржника, які полягають у навмисному чи іншому свідомому невиконанні нею зазначених обов`язків. У зв`язку з цим і здійснюється примусове виконання. Це також є підставою для звернення з поданням до суду щодо вирішення питання про застосування до такої особи тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України. На думку ВСУ, особа, яка має невиконані зобов`язання, не може вважатися винною в ухиленні, поки не буде доведено протилежне. Відповідно до положення ч. 2 ст. 10 ЦПК наявність умислу та обставини, які є предметом посилання суб`єкта подання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України як на підставу його вимог, підлягають доведенню. Зокрема, задоволення такого подання можливе лише за умови "доведення факту ухилення боржника від виконання зобов`язання".

Ухилення боржника від виконання своїх зобов`язань є оціночним поняттям. Теоретично їх невиконання може бути зумовлене об`єктивними причинами, наприклад, внаслідок відсутності майна, роботи, незадовільного фінансового стану, тривалого відрядження, важкої хвороби тощо. Однак воно може мати й принципово інше походження, суб`єктивне, коли боржник свідомо ухиляється від виконання - має змогу виконати зобов`язання у повному обсязі або частково, але не робить цього без поважних причин.

Саме невиконання боржником самостійно зобов`язань протягом строку, який вказує приватний виконавець в постанові про відкриття виконавчого провадження, не може свідчити про ухилення боржника від виконання покладених на нього рішенням обов`язків.

Поняття «ухилення від виконання зобов`язань, покладених на боржника рішенням» варто розуміти як будь-які свідомі діяння (дії або бездіяльність) боржника, спрямовані на невиконання відповідного обов`язку у виконавчому провадженні, коли виконати цей обов`язок у нього є всі реальні можливості (наприклад, наявність майна, грошових коштів тощо) і цьому не заважають будь-які незалежні від нього об`єктивні обставини (непереборної сили, події тощо).

Пунктом 15 Правил перетинання державного кордону громадянами України Постановою Кабінету Міністрів України №57 від 27.01.1995 передбачено, що громадянину може бути відмовлено у виїзді з України, якщо він ухиляється від виконання зобов`язань, покладених на нього судовим рішенням.

Відповідно до п. 8 ст. 19 Закону України «Про Державну прикордонну службу України» на Державну прикордонну службу України відповідно до визначених законом завдань покладаються запобігання та недопущення перетинання державного кордону України особами, яким згідно із законодавством не дозволяється в`їзд в Україну або яких тимчасово обмежено у праві виїзду з України, у тому числі згідно з дорученнями правоохоронних органів; розшук у пунктах пропуску через державний кордон осіб, які переховуються від органів досудового розслідування та суду, ухиляються від відбуття кримінальних покарань; виконання в установленому порядку інших доручень правоохоронних органів.

Відповідно до роз`яснень Верховного суду України від 01.02.2013, викладених у судовій практиці щодо вирішення питання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України, Законом передбачено юридичні санкції у вигляді тимчасового обмеження у праві виїзду не за наявність факту невиконання зобов`язань, а за ухилення від їх виконання. У зв`язку з цим з метою всебічного і повного з`ясування всіх обставин справи, встановлення дійсних прав та обов`язків учасників спірних правовідносин, суду належить з`ясувати, чи дійсно особа свідомо не виконувала належні до виконання зобов`язання в повному обсязі або частково.

Подання державного виконавця повинно бути обґрунтованим, тобто містити зазначення обставин, що підтверджують необхідність обмежити право особи на виїзд за межі України.

Під час розгляду заяви про тимчасове обмеження боржника - фізичної особи або керівника боржника - юридичної особи у праві виїзду за межі України відповідно до ст. 441 ЦПК України доказуванню підлягають факти ухилення боржника від виконання рішення суду, можливість виїзду за межі України з метою ухилення від виконання рішення суду, в тому числі наявність закордонного паспорта громадянина України, вжиття державним виконавцем заходів примусового виконання рішення суду відповідно ст. 32 Закону України «Про виконавче провадження».

У порядку ст. 76 Закону України «Про виконавче провадження» передбачена відповідальність за невиконання законних вимог державного виконавця та порушення вимог цього Закону, а саме за невиконання законних вимог державного виконавця громадянами чи посадовими особами, неподання або подання неправдивих відомостей про доходи та майновий стан боржника, а також неповідомлення боржником про зміну місця роботи (знаходження), якщо ці дії не мають ознак злочину, а також за неявку без поважних причин за викликом державного виконавця на винних осіб за постановою начальника відповідного відділу державної виконавчої служби накладається штраф від десяти до тридцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян у порядку, передбаченому законом.

У разі наявності ознак злочину у діях особи, яка умисно перешкоджає виконанню рішення чи іншим чином порушує вимоги законодавства про виконавче провадження, державний виконавець складає акт про порушення і надсилає до відповідних правоохоронних органів подання про притягнення винної особи до кримінальної відповідальності.

Висновки суду.

Суд не вбачає підстав для задоволення подання виконавця про обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України, за відсутністю доказів, які б давали підстави вважати, що боржник саме ухиляється від виконання рішення суду. Подані до суду, документи на підтвердження того, що боржник ухиляється від виконання зобов`язань за виконавчим листом не може свідчити про те, що боржник саме умисно ухиляється від виконання рішення суду.

Як вбачається зі складених актів державного виконавця у дні встановлені рішенням суду боржник виводить дитину, проте дитина не бажає спілкуватися з матір`ю. Причину такого небажання державним виконавцем не встановлено. Не дивлячись на те, що державний виконавець зазначає, що боржник не чинить перешкод для виконання рішення суду, все рівно були складені постанови про накладення штрафу на боржника.

З огляду на складені акти державного виконавця не вбачається в діях боржника умисного ухилення від виконання рішення суду.

Крім того, слід зауважити, що звернення виконавця до суду з поданням про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України повинно бути як крайній захід, який застосовується до боржника, коли виконавцем вже виконані всі можливі дії щодо примусового виконання судового рішення, оскільки це веде до обмеження конституційного права громадянина на свободу пересування.

Аналогічної позиції дотримується Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ, зокрема у справі №6-55583ск13 (ухвала від 31.01.2014), у справі №6-51650ск13 (ухвала від 24.01.2014).

З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що подання виконавця є необґрунтованим та таким, що не підлягає задоволенню.

На підставі ст. 6 Закону України «Про порядок виїзду і в`їзду в Україну громадян України», ст. 19 Закону України «Про державну прикордонну службу України» та керуючись ст. ст. 260, 353, 354, 441 Цивільного процесуального кодексу України, суд,-

У Х В А Л И В:

В задоволенні подання державного виконавця Першого Правобережного відділу державної виконавчої служби у Шевченківському та Центральному районах міста Дніпра Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Данченка О.М. про тимчасове обмеження у праві виїзду за кордон боржника ОСОБА_1 - відмовити.

Ухвала набирає законної сили з дати її прийняття.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.

Ухвалу складено та підписано 21.11.2024.

Суддя В.І.Цитульський