Справа № 308/9732/24
У Х В А Л А

про застосування заходів процесуального примусу

19 грудня 2024 року м. Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області у складі:

головуючого судді Данко В.Й.,

за участю:

секретаря судового засідання Павлюх Л.М.,

розглянувши у підготовчому засіданні питання про застосування заходів процесуального примусу відносно третьої особи у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 до ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , третя особа без самостійних вимог щодо предмета спору, Ужгородська районна державна нотаріальна контора про визнання права власності в порядку спадкування

в с т а н о в и в:

у провадженні Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області перебуває цивільна справа №308/9732/24 за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 до ОСОБА_4 , ОСОБА_5 про визнання права власності в порядку спадкування.

Ухвалою від 22.11.2024 суд витребував додаткові докази, а саме - матеріали спадкової справи ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ), який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Ухвалою від 10.12.2024 суд постановив внести виправлення в ухвалу суду від 22.11.2024 у цивільній справі №308/9732/24 за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 до ОСОБА_4 , ОСОБА_5 про визнання права власності в порядку спадкування, виклавши абзац перший резолютивної частини ухвали в такій редакції:

«Витребувати від Ужгородської районної державної нотаріальної контори (, місцезнаходження: 88000, Закарпатська обл., м. Ужгород, вул. Собранецька, 47) такі докази:

-матеріали спадкової справи ОСОБА_6 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 ».

Водночас на момент проведення підготовчого засідання матеріали спадкової справи не надано, що зумовило необхідність у вирішенні судом питання про застосування заходів процесуального примусу.

У підготовче засідання учасники процесу не з`явилися, належним чином повідомлені про час, дату і місце його проведення.

Згідно з частиною 8 статті 84 ЦПК України у разі неповідомлення суду про неможливість подати докази, витребувані судом, а також за неподання таких доказів з причин, визнаних судом неповажними, суд застосовує до відповідної особи заходи процесуального примусу, передбачені цим Кодексом.

Відповідно до положень статті 143 ЦПК України заходами процесуального примусу є процесуальні дії, що вчиняються судом у визначених цим Кодексом випадках з метою спонукання відповідних осіб до виконання встановлених у суді правил, добросовісного виконання процесуальних обов`язків, припинення зловживання правами та запобігання створенню протиправних перешкод у здійсненні судочинства. Заходи процесуального примусу застосовуються судом шляхом постановлення ухвали.

Частиною 1 статті 144 ЦПК України передбачено, що заходами процесуального примусу є:

1) попередження;

2) видалення із залу судового засідання;

3) тимчасове вилучення доказів для дослідження судом;

4) привід;

5) штраф.

За змістом частини 1 статті 148 ЦПК України суд може постановити ухвалу про стягнення в дохід державного бюджету з відповідної особи штрафу у сумі до від 0,3 до трьох розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб у випадках: 1) невиконання процесуальних обов`язків, зокрема ухилення від вчинення дій, покладених судом на учасника судового процесу; 2) зловживання процесуальними правами, вчинення дій або допущення бездіяльності з метою перешкоджання судочинству; 3) неповідомлення суду про неможливість подати докази, витребувані судом, або неподання таких доказів без поважних причин; 4) невиконання ухвали про забезпечення позову або доказів, ненадання копії відзиву на позов, апеляційну чи касаційну скаргу, відповіді на відзив, заперечення іншому учаснику справи у встановлений судом строк; 5) порушення заборон, встановлених частиною дев`ятою статті 203 цього Кодексу.

Ухвала про стягнення штрафу є виконавчим документом та має відповідати вимогам до виконавчого документа, встановленим законом. Стягувачем за таким виконавчим документом є Державна судова адміністрація України (частина 5 статті 148 ЦПК України).

Відповідно до частини 6 статті 148 ЦПК України суд може скасувати постановлену ним ухвалу про стягнення штрафу, якщо особа, стосовно якої її постановлено, виправила допущене порушення та (або) надала докази поважності причин невиконання відповідних вимог суду чи своїх процесуальних обов`язків.

Частиною 1 статті 12 Закону України «Про виконавче провадження» встановлено, що виконавчі документи можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох років, крім посвідчень комісій по трудових спорах та виконавчих документів, за якими стягувачем є держава або державний орган, які можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох місяців.

Ухвалою від 22.11.2024 суд витребував додаткові докази, а саме - матеріали спадкової справи ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ), який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Ухвалою від 10.12.2024 суд постановив внести виправлення в ухвалу суду від 22.11.2024 у цивільній справі №308/9732/24 за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 до ОСОБА_4 , ОСОБА_5 про визнання права власності в порядку спадкування, виклавши абзац перший резолютивної частини ухвали в такій редакції:

«Витребувати від Ужгородської районної державної нотаріальної контори (, місцезнаходження: 88000, Закарпатська обл., м. Ужгород, вул. Собранецька, 47) такі докази:

-матеріали спадкової справи ОСОБА_6 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 ».

Водночас на момент проведення підготовчого засідання матеріали спадкової справи не надано. Така бездіяльність третьої особи унеможливлює проведення підготовчого засідання, оскільки інформація, яка міститься у витребуваних доказах, має суттєве значення для вирішення спору по суті.

Статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2024 рік» установлено, що з 01 січня 2024 року розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб становить 3028 гривень.

Беручи до уваги той факт, що дії витребувані докази не подано вперше, а також враховуючи строк бездіяльність, суд доходить до переконання про наявність підстав для стягнення штрафу в розмірі 0,3 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Європейський суд з прав людини у своїй практиці виходить з ідеї про те, що саме до обов`язків національних органів влади належить недопущення неналежної та такої, що сприяє затягуванню розгляду справи поведінки сторони цивільного провадження (рішення від 03.03.2011р. у справі «Колесникова проти України», п. 30). При цьому, знайшовши у цій справі ознаки порушення пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо тривалості провадження поза межами розумного строку, ЄСПЛ також звернув увагу на те, що суди, маючи в своєму розпорядженні механізми протидії зловживанню процесуальними правами не вжили будь-яких заходів для покарання сторони, яка зловживає своїми правами з метою унеможливлення розгляду справи.

Аналогічні причини порушення пункту 1 статті 6 Конвенції щодо тривалості провадження поза межами розумного строку ЄСПЛ констатував під час розгляду справи «Смірнова проти України» (рішення від 08.11.2005, пункт 69).

Керуючись статтями 84, 143-148, 258-260, 353 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в:

застосувати до Ужгородської районної державної нотаріальної контори заходи процесуального примусу у виді штрафу.

Стягнути з Ужгородської районної державної нотаріальної контори (, місцезнаходження: 88000, Закарпатська обл., м. Ужгород, вул. Собранецька, 47) в дохід державного бюджету штраф у розмірі 0,3 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 908 (дев`ятсот вісім) грн. 40 коп.

Дані про стягувача: Державна судова адміністрація України місцезнаходження: 01021, м. Київ, вул. Липська, 18/5, .

Дані про боржника: Ужгородська районна державна нотаріальна контора , місцезнаходження: 88000, Закарпатська обл., м. Ужгород, вул. Собранецька, 47.

Встановити Ужгородській районній державній нотаріальній конторі, а саме - протягом 10 днів з моменту отримання ухвали суду, проте не пізніше 09.01.2025.

Роз`яснити, що особа, на яку накладено штраф, має право подати клопотання про скасування ухвали про накладення на неї заходів процесуального примусу. Застосування до особи заходів процесуального примусу не звільняє її від виконання обов`язків, встановлених цим Кодексом.

Ухвала суду про стягнення штрафу є виконавчим документом.

Строк пред`явлення до виконання ухвали суду про стягнення штрафу становить 3 (три) місяці з дня набрання нею законної сили.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Копію ухвали для виконання скерувати до Ужгородський відділ державної виконавчої служби в Ужгородському районі Закарпатської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Закарпатського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня складення повного тексту судового рішення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Повна ухвала суду складена та підписана 19 грудня 2024 року.

Суддя В.Й. Данко