Справа №351/1803/24
Номер провадження №2/351/765/24
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 грудня 2024 року м. Снятин

Снятинський районний суд Івано-Франківської області в складі:

головуючого судді Сегіна І.Р.,

за участі секретаря - Григоращук В.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Снятині справу за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 до Снятинської міської ради, про визнання права власності, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , інтереси яких представляє їх представник, адвокат Петричка О.Є., звернулися в суд із позовом до Снятинської міської ради про визнання права власності.

Позовні вимоги представник позивачів мотивув тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_5 , яка приходилася мамою ОСОБА_1 , свекрухою ОСОБА_2 та бабусею ОСОБА_3 та ОСОБА_4 .

Після її смерті залишилося спадкове майно - частка у житловому будинку АДРЕСА_1 , яку вона заповіла ОСОБА_1 .

09.05.2024 ОСОБА_1 звернувся до нотаріуса із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом, але отримала постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії, у зв`язку з відсутністю правовстановлюючого документу на вказаний житловий будинок.

Окрім того, нотаріус роз`яснила, що будинок належить до суспільної групи "колгоспний двір", а тому, кожному, хто станом на 15.04.1991р. був зареєстрований в цьому господарстві належить відповідна частка.

Так, станом на 15.04.1991р. у господарстві за адресою: АДРЕСА_1 , крім спадкодавиці, були зареєстровані та проживали: невістка ОСОБА_2 та онуки ОСОБА_4 і ОСОБА_4 .. Тому кожному із них належало по 1/4 частки вищевказаного житлового будинку.

Після смерті ОСОБА_5 ї частку відповідно до заповіту від 06.02.1989 р. успадкував її син ОСОБА_1 .. У решти учасників колгоспного двору залишається по 1/4 частині у спадковому майні.

У зв`язку з тим, що позивач ОСОБА_1 не може реалізувати своє право на спадщину шляхом отримання свідоцтва про право на спадщину за заповітом у нотаріальній конторі, у зв`язку з відмовою нотаріуса, він змушений звернутися до суду із даним позовом.

Просить визнати за позивачами право власності на житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами, що знаходиться по АДРЕСА_1 : за ОСОБА_1 - на 1/4 частину, за ОСОБА_2 - на 1/4 частину, за ОСОБА_3 - на 1/4 частину, за ОСОБА_4 - на 1/4 частину будинку.

Представник позивачів подав до суду заяву, в якій позовні вимоги підтримав, просив позов задоволити, справу розглядати у його відсутності.

Представниквідповідача Снятинської міської ради подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги визнає повністю.

Суд, дослідивши та перевіривши зібрані докази в їх сукупності, а саме: - довідку Старостинського округу № 1 с. Джурів Снятинської міської ради, відповідно до якої в житловому будинку, що по АДРЕСА_1 , станом на 15.04.1991р. були зареєстровані та проживали: ОСОБА_5 , ОСОБА_2 , ОСОБА_6 та ОСОБА_4 ; - свідоцтво про право особистої власності на будинковолодіння від 17.01.1989р., згідно якого вищевказаний житловий будинок належав колгоспному двору, головою якого була ОСОБА_5 ; - виписку з інвентаризаційних матеріалів Коломийського МБТІ від 10.06.2024, відповідно до якої вказаний житловий будинок на праві власності належав ОСОБА_5 ; - свідоцтво про смерть серії НОМЕР_1 , згідно якого ОСОБА_5 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 ; - заповіт, посвідчений 06.02.1998р. секретарем Джурівської сільської ради, згідно якого спадкоємцем всього належного на праві власності ОСОБА_5 майна є ОСОБА_1 ; постанову Приватного нотаріуса Коломийського районного нотаріального округу Івано-Франківської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Курилюк Л.М., відповідно до якої ОСОБА_1 відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, у зв`язку з відсутністю правовстановлючого документу на спірний житловий будинок; рішення Державного реєстратора від 29.10.2024 № 75805314, згідно якого ОСОБА_3 , ОСОБА_2 та ОСОБА_4 відмовлено у проведенні реєстраційних дій, у зв`язку з тим, що подані документи не дають змоги встановити набуття, зміну або припинення речових прав на нерухоме майно, - вважає, що позов підставний та підлягає до задоволення з наступних підстав.

Відповідно до постанови Пленуму Верховного Суду України "Про судову практику, у справах за позовами про захист права приватної власності" від 22.12.1995 року № 20 із змінами і доповненнями, щодо роз`яснення ст.ст. 17, 18 ЗУ «Про власність» вбачається, що право власності на майно, яке належало колгоспному двору збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні.

Колгоспний двір був припинений 15 квітня 1991 року, коли відповідно до Постанови Верховної Ради Української РСР від 26 березня 1991 року № 885-ХІІ був введений в дію Закон України "Про власність".

Відповідно до ч.1 ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Згідно ч. 1 ст. 1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Статтею 1218 ЦК України передбачено, що до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до ч. 1 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Відповідно до ч.5 ст.1268 ЦК України, незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Відповідно до ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Згідно із ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів, право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Згідно ч.1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Зібрані по справі докази вказують, що спірне господарство, яке розташоване по АДРЕСА_1 , відносилось до суспільної групи «колгоспний двір», у якому станом на 15.04.1991р. були зареєстровані та проживали: ОСОБА_5 , ОСОБА_2 , ОСОБА_6 та ОСОБА_4 , головою колгоспного двору була ОСОБА_5 , а отже, кожному з них належало по 1/4 частині спірного житлового будинку. Після смерті ОСОБА_5 спадкоємцем належної їй 1/4 частини житлового будинку за заповітом став позивач ОСОБА_1 , який у встановлений строк звернувся до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини. Постановою приватного нотаріуса позивачу ОСОБА_1 відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті ОСОБА_5 , у зв`язку із відсутністю правовстановлюючого документу.

За вказаних підстав, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення, а тому, за позивачами ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 слід визнати право власності по 1/4 частині за кожним на житловий будинок, який розташований по АДРЕСА_1 .

На підставі наведеного та ст.ст. 15, 16, 321, 328, 1217, 1218, 1268 ЦК України, керуючись ст.ст. 12, 13, 81, 141, 259, 263-265 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов задоволити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на 1/4 частину житлового будинку з відповідною частиною господарських будівель і споруди, що розташований по АДРЕСА_1 , в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_5 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Визнати за ОСОБА_2 право власності на 1/4 частину житлового будинку з відповідною частиною господарських будівель і споруди, що розташований по АДРЕСА_1 .

Визнати за ОСОБА_3 право власності на 1/4 частину житлового будинку з відповідною частиною господарських будівель і споруди, що розташований по АДРЕСА_1 .

Визнати за ОСОБА_4 право власності на 1/4 частину житлового будинку з відповідною частиною господарських будівель і споруди, що розташований по АДРЕСА_1 .

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів безпосередньо до суду апеляційної інстанції з дня його проголошення. У разі, якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Головуючий: Ігор СЕГІН