Справа № 496/20/24
Провадження № 2-о/496/5/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 листопада 2024 року м. Біляївка

Біляївський районний суд Одеської області у складі:

головуючого судді - Пасечник М.Л.

за участю секретаря - Черних Т.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа: Біляївська міська рада Одеського району Одеської області про встановлення факту, що має юридичне значення,

В С Т А Н О В И В:

Заявник звернулась до суду із заявою і просить встановити факт, що ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , дійсно являється матір`ю ОСОБА_1 , з якою постійно проживали на день смерті матері, за адресою: АДРЕСА_1 .

Свої вимоги мотивує тим, що вона звернулась до нотаріуса з питання оформлення спадщини після смерті ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , з якою вона до дня смерті проживала разом за адресою: АДРЕСА_1 , але їй було відмовлено і рекомендовано звернутися до суду з питання встановлення факту проживання однією сім`єю із спадкодавцем на час відкриття спадщини.

Вказує, що її мати на день смерті була зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , а вона була зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 , хоча протягом останнього часу до дня смерті матері вони проживали за місцем її реєстрації, оскільки вона потребувала постійного стороннього догляду та допомоги.

Обставини її проживання з матір`ю по день її смерті - ІНФОРМАЦІЯ_1 , підтверджуються актом, складеним 27.06.2023 року депутатом Біляївської міської ради Одеського району Одеської області, підписаним сусідами та скріпленим печаткою міськради, які також можуть підтвердити свідки. Крім того, однією з підстав відмови у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом стала відсутність підтвердженого родинного зв`язку з покійною матір`ю, оскільки в її свідоцтві про народження її прізвище записане як « ОСОБА_3 », натомість як свідоцтві про смерть, прізвище матері записане як « ОСОБА_4 ».

Таким чином, єдиною можливістю довести своє право на спадщину є звернення до суду із заявою про встановлення факту, що має юридичне значення, оскільки від цього залежить прийняття або неприйняття нею спадщини після смерті матері ОСОБА_2 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Заявник ОСОБА_1 та її представник адвокат Осадча Н.В. до судового засідання не з`явились, але адвокат Осадча Н.В. подала до суду заяву в якій на задоволенні заяви наполягала, просила розглянути справу за відсутності сторони заявника.

Представник заінтересованої особи Біляївської міської ради Одеського району Одеської області в судове засідання не з`явився, але надіслав на адресу суду заяву, в якій вказав, що не заперечує проти задоволення заяви ОСОБА_1 та просить справу розглянути без участі представника Біляївської міської ради Одеського району Одеської області.

У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу, у відповідності з вимогами ч.2 ст. 247 ЦПК України, не здійснюється.

Вивчивши матеріали справи, вислухавши пояснення свідків, приймаючи до уваги заяву заінтересованої особи, оцінивши надані докази, суд вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як встановлено у судовому засіданні, ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_2 , про що свідчить свідоцтво про смерть Серія НОМЕР_1 , видане Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Біляївського міськрайонного управління юстиції в Одеській області 11.09.2014 року.

Після смерті ОСОБА_2 відкрилася спадщина, з метою прийняття якої заявниця звернулася до державного нотаріуса Біляївської державної нотаріальної контори Одеської області з відповідною заявою 26.05.2023 року, на підставі якої була заведена спадкова справа №305/2023. Однак, листом від 26.05.2023 року № 1380/02-14 Біляївською державною нотаріальною конторою Одеської області ОСОБА_1 відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину після смерті ОСОБА_2 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 , у зв`язку з тим, що вона пропустила строк для прийняття спадщини, не надала докази про фактичне прийняття спадщини, а також нотаріусом встановлені розбіжності в документах, які підтверджують родинні відносини через написання її прізвища та прізвища померлого спадкодавця. Роз`яснено право звернутись до суду з питання спадкування.

Згідно свідоцтва про народження ОСОБА_1 , яка народилась ІНФОРМАЦІЯ_2 , серія НОМЕР_2 , яке видане Біляївською селищною радою Одеської області 12.06.1965 року її прізвище вказано « ОСОБА_3 ». Батьками вказані « ОСОБА_5 » та « ОСОБА_6 ». Свідоцтво про народження було складено російською мовою.

Згідно свідоцтва про укладення шлюбу заявниці, серія НОМЕР_3 , видане Біляївським районним РАЦС Одеської області 16.10.1993 року її прізвище вказано « ОСОБА_3 », дата народження ІНФОРМАЦІЯ_2 . Після укладення шлюбу її прізвище зазначено « ОСОБА_7 ». Свідоцтво про укладення шлюбу також було складено російською мовою.

Копією довідки Біляївської міської ради Одеського району Одеської області від 22.05.2023 року №729 встановлено, що на день смерті ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , разом з нею за адресою: АДРЕСА_1 , згідно домової книги, зареєстрованих не було.

З акту депутата Біляївської міської ради Косенко О.О. від 27.06.2023 року встановлено, що в будинку АДРЕСА_1 , дійсно до дня смерті своєї матері ОСОБА_2 . ОСОБА_1 здійснювала за нею догляд, лікування, та після смерті організувала поховання матері за власні кошти.

В паспорті заявниці ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 на стор.11 мається штамп про реєстрацію місця проживання в АДРЕСА_3 , тобто фактично заявниця та її мати мали зареєстроване місце проживання на одній вулиці в м. Біляївка. Дата реєстрації 29.10.2007 року.

Крім того, в судовому засіданні були допитані свідки - ОСОБА_8 та ОСОБА_9 .

Свідок ОСОБА_9 пояснила, що заявниця ОСОБА_1 і її мати ОСОБА_2 проживали разом по АДРЕСА_1 та вели спільне господарство по день смерті останньої, оскільки мати була лежачою. Інших спадкоємців не має.

Свідок ОСОБА_8 пояснив, що заявниця ОСОБА_1 і її мати ОСОБА_2 проживали однією сім`єю в будинку АДРЕСА_1 , вели спільне господарство, були пов`язані спільним побутом.

Статтею 55 Конституції України гарантовано, що права і свободи людини і громадянина захищаються судом.

Також ст. 3 Сімейного кодексу України встановлено, що сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки.

В ст. 11 ЦПК України зазначено, що суд розглядає цивільні справи не інакше, як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Відповідно до ч.1 ст.76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

За ч.1 ст. 89 ЦПК України - суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Згідно з ч. 1 ст. 293 ЦПК України - окреме провадження, це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Пунктом 5 ч.2 ст. 293 ЦПК України передбачено, що суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Згідно з п.1 ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами.

Пленум Верховного Суду України у п.1 Постанови № 5 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» вказав на те, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право.

За ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Згідно зі ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять всі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинялися внаслідок його смерті.

Нормою ст. 1258 ЦК України передбачено, що спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово.

У першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, той з подружжя, який його пережив та батьки (ст.1261 ЦК України).

Частина 3 ст. 1268 ЦК України визначає, що спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст.1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

З урахуванням зазначеного, ч.3 ст. 1268 ЦК України вимагає наявність фактичного проживання спадкоємця разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, а не саму реєстрацію місця проживання за адресою спадкодавця, що можуть бути відмінними один від одного.

Стосовно розбіжностей у написанні прізвища заявника та її померлої матері, слід зауважити, що це є результатом лише документальної фіксації некоректного українського запису прізвища під впливом їх російської вимови або під впливом відповідних графічних записів українською мовою, транслітерації при перекладі прізвища з російської мови на українську, оскільки на російській мові написання прізвищ є ідентичним.

Надані заявницею докази, суд визнає належними і допустимими, оскільки ці докази містять у собі фактичні дані, які логічно пов`язані з тими обставинами, які підтверджують факт родинних відносин між нею та її померлою матір`ю та їх спільного проживання до дня смерті останньої.

За таких обставин, суд доходить до висновку, що факт родинних відносин, як матері та доньки, та їх спільного проживання на час смерті спадкодавця, підтверджується матеріалами справи та свідченнями свідків, а відтак підлягає встановленню. Спору про право під-час розгляду справи судом не встановлено.

Керуючись ст.ст. 76-81, 263-265, 293, 294, 315, 319, 353 ЦПК України, суд -

У Х В А Л И В:

Заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа: Біляївська міська рада Одеського району Одеської області про встановлення факту, що має юридичне значення - задовольнити.

Встановити факт, що ОСОБА_2 , померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , дійсно є матір`ю ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , з якою вона постійно проживала на день її смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 за адресою: АДРЕСА_1 .

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Одеського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення, через Біляївський районний суд Одеської області.

Повне судове рішення складено 20.11.2024 року.

Суддя М.Л. Пасечник