Справа № 350/1591/24
Номер провадження 2/350/573/2024
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 грудня 2024 року селище Рожнятів

Рожнятівський районний суд Івано-Франківської області

в складі:

головуючого судді Бейка А.М.,

секретаря судового засідання Маєвської С.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судового засідання Рожнятівського районного суду Івано-Франківської області у порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

з участю сторін цивільної справи:

позивача ОСОБА_1

відповідачки ОСОБА_2 ,

суд, -

в с т а н о в и в:

І. Стислий виклад позицій сторін:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до Рожнятівського районного суду Івано-Франківської області із позовною заявою до відповідачки, у якій просив розірвати шлюб зареєстрований між ним та відповідачкою 06.11.2008 у виконкомі Перегінської селищної ради Рожнятівського району Івано-Франківської області за актовим записом №98; дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 залишити на проживанні з матір`ю - відповідачкою по справі.

В основу своїх позовних вимог позивач зіслався на те, що з відповідачкою по справі він перебуває у зареєстрованому шлюбі. Від спільного подружнього життя у них народилися двоє дітей. Спільне сімейне життя з відповідачем не склалося і їхній шлюб має формальний характер з причин відсутності взаєморозуміння між ними, відсутності спільних поглядів на життя, шлюб та сім`ю, тощо. На даний час вони разом не проживають, спільне господарство не ведуть, спору про майно немає. Подальше проживання та збереження шлюбу є неможливим.

У судовому засіданні позивач ОСОБА_1 позов підтримав повністю, вказав, що з відповідачкою по справі не спілкується, разом не проживає, стосунків не підтримує та просить позов задоволити. Щодо заявленого клопотання про надання строку на примирення то пояснив, що їм уже надавався строк для примирення, однак вони не помирились і він не бажає миритися з відповідачкою по справі. Щодо дітей то він з ними спілкується, і збирається спілкуватись і надалі.

У судовому засіданні відповідачка ОСОБА_2 позовні вимоги не визнала, вказала що з позивачем по справі разом не проживає, не спілкується, однак вважає що їхню сім`ю можна зберегти в інтересах неповнолітніх дітей. Вона не хоче розривати шлюб з позивачем та бажає зберегти сім`ю.

ІІ. Заяви та клопотання сторін, процесуальні дії у справі:

Ухвалою Рожнятівського районного суду Івано-Франківської області від 18.09.2024 суд прийняв позовну заяву до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, відкрив провадження у справі та призначив відкрите судове засідання з повідомленням учасників справи.

26.09.2024 до Рожнятівського районного суду Івано-Франківської області від позивача поступила заява про розгляд справи у його відсутності, у якій він також зазначив, що позовні вимоги підтримує у повному обсязі.

Ухвалою Рожнятівського районного суду Івано-Франківської області від 26.09.2024 суд постановив надати сторонам у цивільній справі №350/1591/24 термін на примирення строком до 31 жовтня 2024 року.

31.10.2024 до Рожнятівського районного суду Івано-Франківської області від позивача поступила заява про розгляд справи у його відсутності, у якій він також зазначила, що позовні вимоги підтримує, примирення не можливе.

31.10.2024 до Рожнятівського районного суду Івано-Франківської області від відповідачки поступило клопотання про відкладення.

Ухвалою Рожнятівського районного суду Івано-Франківської області від 31.10.2024 суд поновив провадження у справі.

14.11.2024 до Рожнятівського районного суду Івано-Франківської області від представника відповідачки поступило клопотання про ознайомлення, у якому він просить надати йому можливість ознайовитися з матеріалами справи та відкласти розгляд справи на інший день.

19.11.2024 до Рожнятівського районного суду Івано-Франківської області від представника відповідачки поступило клопотання про відкладення.

28.11.2024 до Рожнятівського районного суду Івано-Франківської області від представника відповідачки поступило клопотання про відкладення, у якому представник просить надати сторонам строк на примирення.

20.12.2024 до Рожнятівського районного суду Івано-Франківської області від відповідачки поступило клопотання про відкладення.

20.12.2024 у судовому засіданні відповідачка подала заяву про надання строку на примирення подружжя.

Ухвалою Рожнятівського районного суду Івано-Франківської області від 20.12.2024 суд відмовив у задоволенні повторного клопотання відповідачки про надання строку для примирення.

20.12.2024 у судовому засіданні відповідачка в усній формі заявила відвід головуючого у справі судді.

Ухвалою Рожнятівського районного суду Івано-Франківської області від 20.12.2024 суд відмовив у задоволенні відводу головуючому судді.

ІІІ. Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин:

Відповідно до копії Свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_1 (а.с.7), сторони по справі зареєстрували шлюб 06.11.2008 у виконкомі Перегінської селищної ради Рожнятівського району Івано-Франківської області, про що зроблено відповідний актовий запис №98. Після реєстрації шлюбу дошлюбне прізвище відповідачки « ОСОБА_2 » змінено на « ОСОБА_2 ».

Копіями свідоцтв про народження серії НОМЕР_2 від 19.08.2011 (а.с.8) та серії НОМЕР_3 від 26.10.2016 підтверджено, що від спільного подружнього життя у сторін діти: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Між сторонами виник спір з приводу розірвання шлюбу, який вони, враховуючи наявність малолітніх дітей, не можуть розірвати в позасудовому порядку.

ІV. Норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування:

Проаналізувавши матеріали цивільної справи, дослідивши та оцінивши в судовому засіданні письмові докази в їх сукупності, встановивши таким чином фактичні обставини справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги слід задоволити з таких підстав.

Частиною першою ст.15, частиною 1 ст.16 ЦК України передбачено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Згідно зі ч.1 ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

Статтею 5 Протоколу №7 «Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод» встановлено, що кожен із подружжя у відносинах між собою і в їхніх відносинах зі своїми дітьми користується рівними правами та обов`язками цивільного характеру, що виникають зі вступу в шлюб, перебування в шлюбі та щодо його розірвання.

Частиною 3 статті 56 СК України передбачено, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини.

Згідно з ч.3 ст.105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу.

Частиною 1 статті 110 СК України встановлено, що позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя.

Стаття 112 СК України передбачає, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Як визначено ч.2 ст.114 СК України, у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу.

З матеріалів справи встановлено, що між сторонами по справі склалися такі стосунки, які призвели до припинення між ними сімейних відносин, розпаду їх сім`ї. Позивач не бажає зберегти сім`ю, оскільки він та відповідачка не підтримують шлюбні відносини, не ведуть спільного побуту, їх сім`я розпалася, шлюб існує формально. Збереження шлюбу суперечило б його інтересам, у зв`язку з чим він просить розірвати шлюб із відповідачкою. Відповідачка ж просить зберегти сюм`ю в інтересах неповнолітніх дітей.

Суд вважає, що оскільки позивач наполягає на розірванні шлюбу, то відповідно відмова в задоволенні такої вимоги буде примушенням до шлюбу та шлюбних відносин, що є неприпустимим.

Враховуючи вищевикладене, суд прийшов до переконання, що збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін у цій справі, а тому шлюб між ними необхідно розірвати.

Вирішуючи вимогу позивача про залишення дітей на проживанні із відповідачкою, суд враховує таке.

Від спільного подружнього життя у сторін є двоє неповнолітніх дітей.

Місцем проживання фізичної особи, яка не досягла десяти років є місце проживання її батьків (усиновлювачів) або одного з них, з ким вона проживає (ч.4 ст.29 ЦК України).

У разі спору місце проживання фізичної особи у віці від десяти до чотирнадцяти років визначається органом опіки та піклування або судом (ч.3 ст.29 ЦК України).

Фізична особа, яка досягла чотирнадцяти років, вільно обирає собі місце проживання, за винятком обмежень, які встановлюються законом (ч.2 ст.29 ЦК України).

Відповідно до ч.1 ст.141 СК України, мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дітей.

Згідно із ч.2 ст.160 СК України, місце проживання дитини, яка досягла десяти років, визначається за спільною згодою батьків та самої дитини. Крім цього, за правилом ч.1 ст.161 Сімейного кодексу України, якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися судом. Під час вирішення спору щодо місця проживання неповнолітніх дітей беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, особиста прихильність дітей до кожного з них, вік дітей, стан їх здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення.

Відповідно до ч.1 ст.3 Конвенції про права дитини в усіх діях щодо дітей першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Позивач наполягає на залишенні неповнолітніх дітей на проживанні із їх матір`ю - відповідачкою у справі, яка в свою чергу не висловила жодних заперечень щодо такої вимоги позивача.

У постанові від 15 січня 2020 року у справі № 200/952/18 (провадження №61-14859св19) Верховний Суд зазначив, що за загальним правилом за відсутності спору щодо того, з ким із батьків будуть проживати неповнолітні діти, суд може вирішити питання про залишення проживання дитини разом із матір`ю чи батьком одночасно з вимогою про розірвання шлюбу. У разі наявності такого спору між батьками суд повинен роз`яснити сторонам порядок вирішення питання про визначення місця проживання дитини.

З огляду на вищенаведене, керуючись принципом рівності прав та обов`язків батька й матері щодо своєї дитини, при цьому враховуючи інтереси дітей, а також те, позивач просив залишити дітей на проживанні з відповідачкою, яка не заявила про інше, суд приходить до переконання, що найбільш доцільним буде визначити місце проживання малолітніх дітей сторін із їх матір`ю - відповідачкою ОСОБА_2 .

Таке рішення суду не позбавляє можливості та обов`язку кожного з батьків брати участь у вихованні, спілкуванні та матеріальному утриманні дитини.

Водночас, суд звертає увагу на те, що зазначення у резолютивній частині рішення суду про залишення на проживанні дитини з одним з батьків не свідчить, що суд вирішив позов про визначення місця проживання дітей, оскільки у такому разі суд лише констатує, з ким залишається проживати дитина після розірвання шлюбу, не змінюючи при цьому її місце проживання.

На підставі викладеного, ст.ст.24, 56, 105, 110, 112, 114, 141, 160 СК України та керуючись ст.ст.258, 259, 263, 265, 268 ЦПК України, суд, -

у х в а л и в:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу - задоволити.

Шлюб, зареєстрований 06.11.2008 у виконкомі Перегінської селищної ради Рожнятівського району Івано-Франківської області за актовим записом №98 між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 - розірвати.

Неповнолітніх дітей ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 - залишити проживати з матір`ю ОСОБА_2 .

Копію рішення направити в Рожнятівський районний відділ ДРАЦС Південно-західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Івано-Франківськ) для проставлення відмітки в актовому записі про шлюб.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Івано-Франківського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було проголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи без повідомлення учасників справи, апеляційна скарга може бути подана протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , житель АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_4 .

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , жителька АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_5 .

Суддя А.М.Бейко