ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Єдиний унікальний номер 646/2703/15-ц
Номер провадження 22-ц/818/3160/24
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 грудня 2024 року м. Харків

Харківський апеляційний суд у складі:

головуючого судді Мальованого Ю.М.,

суддів: Пилипчук Н.П., Тичкової О.Ю.,

за участю:

секретаря судового засідання Супрун Я.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» на ухвалу Червонозаводського районного суду м. Харкова від 01 липня 2024 року в складі судді Білінської О.В. у справі за заявою Акціонерного товариства Комерційний Банк «ПриватБанк» про видачу дублікату виконавчого листа по справі № 646/2703/15-ц за позовом Акціонерного товариства Комерційний Банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

В С Т А Н О В И В:

У червні 2024 року Акціонерне товариство Комерційний Банк «ПриватБанк» (далі АТ КБ «ПриватБанк») звернулась до суду з заявою про видачу дублікату виконавчого листа у справі № 646/2703/15-ц за позовом АТ КБ «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Заява мотивована тим, що рішенням Червонозаводського районного суду м. Харкова від 15 червня 2015 року з ОСОБА_1 на користь АТ КБ «ПриватБанк» стягнуто заборгованість за кредитним договором в розмірі 305 540,60 грн.

На підставі вказаного рішення видано виконавчий лист, який пред`явлено до виконання.

23 квітня 2019 року державним виконавцем Основ?янсько-Слобідського ВДВС у місті Харкові СМУ МЮ винесено постанову про повернення виконавчого документа № 646/2703/15-ц стягувачу на підставі статті 37 Закону України «Про виконавче провадження».

24 травня 2024 року на звернення Банку Основ?янсько-Слобідського ВДВС у місті Харкові СМУ МЮ надано довідку, відповідно до якої оригінал виконавчого листа № 646/2703/15-ц виданого 16 листопада 2015 року Червонозаводським районним судом м. Харкова про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості на користь ПАТ КБ "ПриватБанк" у сумі 305 540,60 грн - втрачено.

У програмних комплексах та в архіві АТ КБ «ПриватБанк» відомості про вказаний виконавчий лист відсутні.

Вказувало, що наразі відповідачем заборгованість не погашено, а внаслідок втрати виконавчого листа позбавлено АТ КБ «ПриватБанк» можливості отримати виконання по судовому рішенню.

Посилаючись на вказані обставини, АТ КБ «ПриватБанк» просило видати дублікат виконавчого листа № 646/2703/15-ц про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості на користь ПАТ КБ "ПриватБанк" у сумі 305 540,60 грн.

Ухвалою Червонозаводського районного суду м. Харкова від 01 липня 2024 року у задоволенні заяви АТ КБ «ПриватБанк» про видачу дублікату виконавчого листа по справі № 646/2703/15-ц відмовлено.

Ухвала суду першої інстанції мотивована тим, що заявником не надано належних та достатніх доказів втрати оригіналу виконавчого документа, а також наявності невиконаних зобов`язань між учасниками справи. Також, зважаючи, що з часу видачі виконавчого листа минуло вже більше восьми років та більше чотирьох років з повернення виконавчого документу до виконання, суд першої інстанції вважав, що позивачем не доведено, що строк пред`явлення виконавчого документа до виконання не сплинув.

15 липня 2024 засобами поштового зв`язку АТ КБ «ПриватБанк» на вказане судове рішення подано апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення норм процесуального права, неповне з`ясування обставин по справі, просило ухвалу суд скасувати та постановити нову, якою задовольнити заяву.

Апеляційна скарга мотивована тим, що виконавчий лист не перебуває на виконанні та відсутній у стягувача, що свідчить про його втрату.

Зважаючи, що виконавчий лист було повернуто 23 квітня 2019 року, строк його пред`явлення до виконання становить три роки, тобто до 23 квітня 2023 року.

За пунктом 10-2 розділу XIII прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про виконавче провадження», котрим передбачено, що тимчасово, на період до припинення або скасування воєнного стану на території України визначені цим Законом строки перериваються та встановлюються з дня припинення або скасування воєнного стану. Тобто на даний час, строк пред`явлення виконавчого листа не пропущено.

У судове засідання апеляційного суду сторони-учасники судового розгляду не з`явилися.

Судові повістки-повідомлення про розгляд справи 19 грудня 2024 року, надіслані апеляційним судом на адреси сторін-учасників:

АТ КБ «Приватбанк» отримано 29 жовтня 2024 року в електронному кабінеті (а.с.42);

ОСОБА_1 повернуто з відміткою від 05 грудня 2024 року «адресат відсутній за вказаною адресою» (а.с.50-51), ), крім того про день, час та місце судового засідання ОСОБА_1 повідомлявся відповідно до частини 11 статті 128 ЦПК України, через оголошення на офіційному веб-сайті Судової влади України. З опублікуванням оголошення про виклик особа вважається повідомленою про дату, час і місце розгляду справи (а.с.41).

13 грудня 2024 року надійшла заява представника АТ КБ «Пиватбанк» - Панченко А.С. про розгляд справи за відсутності представника АТ КБ «Приватбанк» (а.с.54-56).

Апеляційний суд вважає можливим розглянути справу у відсутність осіб, що не з`явилися, явка яких у судове засідання обов`язковою не визнавалась, оскільки відповідно до частини 2 статті 372 ЦПК України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час та місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги і вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, виходячи з такого.

Згідно з частиною 3 статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Згідно з частинами 1, 2 та 5 статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Оскаржувана ухвала суду першої інстанції не відповідає зазначеним вище вимогам цивільного процесуального законодавства України.

Судом встановлено, що заочним рішенням Червонозаводського районного суду м. Харкова від 15 червня 2015 року по справі № 646/2703/15-ц з ОСОБА_1 на користь АТ КБ «ПриватБанк» стягнуто заборгованість за кредитним договором станом на 31 грудня 2014 року на загальну суму 305540,62 грн, з яких 60174,91 грн - заборгованість за кредитом; 40010,68 грн - заборгованість по процентам за користування кредитом; 20827,17 грн - заборгованість з комісії за користування кредитом; 184527,86 грн - пеня за несвоєчасне виконання зобов`язань за договором, а також судові витрати у розмірі 3055, 41 грн (а.с. 8, 1011).

24 травня 2024 року Основ?янсько-Слобідським ВДВС у місті Харкові СМУ МЮ повідомлено стягувача ПАТ КБ «ПриватБанк», що на примусовому виконанні у відділі перебувало виконавче провадження № 500770099 з примусового виконання виконавчого листа № 646/2703/15-ц, виданого 16 листопада 2015 року Червонозаводським районним у судом м. Харкова про стягнення з ОСОБА_1 заборгованість на АТ КБ «ПриватБанк» у сумі 305540,60 грн. 23 квітня 2019 року державним виконавцем відділу на підставі статті 37 Закону України «Про виконавче провадження» винесена постанова про повернення виконавчого документа № 646/2703/15-ц стягувачу. Перевіркою відомостей АСВП по м. Харкову та Харківській області, відповідно до викладених даних за параметрами пошуку встановлено, що наразі на виконанні у відділу виконавчий лист № 646/2703/15-ц, виданий 16 листопада 2015 року Червонозаводським районним у судом м. Харкова про стягнення з ОСОБА_1 заборгованість на АТ КБ «ПриватБанк» у сумі 305540,60 грн, не перебуває.

Згідно заяви стягувача ПАТ КБ «ПриватБанк» вказаний виконавчий лист на адресу банку не надходив. Станом на теперішній час встановлено, що оригінал виконавчого листа, виданого 16 листопада 2015 року Червонозаводським районним у судом м. Харкова про стягнення з ОСОБА_1 заборгованість на АТ КБ «ПриватБанк» у сумі 305540,60 грн, втрачений (а.с. 9).

У пункті 9 статті 129 Конституції України до основних засад судочинства віднесено обов`язковість рішень суду.

Відповідно до статті 129-1 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України, і судове рішення є обов`язковим до виконання.

У пункті 9 частини 2 статті 129 Конституції України до основних засад судочинства віднесено обов`язковість рішень суду.

Відповідно до статті 129-1 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковими до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Згідно з частинами 1, 2 статті 18 ЦПК України судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами. Невиконання судового рішення є підставою для відповідальності встановленої законом.

У частинах 1, 3 статті 431 ЦПК України закріплено, що виконання судового рішення здійснюється на підставі виконавчого листа, виданого судом, який розглядав справу як суд першої інстанції. Виконавчий лист, судовий наказ, а у випадках, встановлених цим Кодексом, - ухвала суду є виконавчими документами.

На час видачі виконавчих листів діяли норми Закону України від 21 квітня 1999 року № 606-XIV «Про виконавче провадження», у статті 22 якого було передбачено, що виконавчий документ може бути пред`явлено до виконання протягом року, якщо інше не передбачено законом.

05 жовтня 2016 року набрав чинності Закон України від 02 червня 2016 року №1404-VIII «Про виконавче провадження», згідно з пунктом 5 Розділу XIII «Прикінцеві та перехідні положення» якого виконавчі документи, видані до набрання чинності цим Законом, пред`являються до виконання у строки, встановлені цим Законом.

У Рішенні Конституційного Суду України від 26 червня 2013 року № 5-рп/2013 у справі № 1-7/2013 за конституційним зверненням Акціонерної компанії «Харківобленерго» щодо офіційного тлумачення положень пункту 2 частини 2 статті17, пункту 8 частини 1 статті 26, частини 1 статті 50 Закону України «Про виконавче провадження» зазначено, що виконання судового рішення є невід`ємною складовою права кожного на судовий захист і охоплює, зокрема, законодавчо визначений комплекс дій, спрямованих на захист і відновлення порушених прав, свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави; невиконання судового рішення загрожує сутності права на справедливий розгляд судом.

Конституційний Суд України у Рішенні від 27 січня 2010 року № 3-рп/2010 у справі № 1-7/2010 за конституційним зверненням громадянина ОСОБА_4 щодо офіційного тлумачення положення пункту 18 частини 1статті 293 ЦПК України у взаємозв`язку зі статтею 129 Конституції України (про апеляційне оскарження ухвал суду) зробив висновок, що необґрунтована відмова у видачі дубліката виконавчого листа фактично унеможливлює виконання прийнятого судового рішення, яке набрало законної сили.

У частині 4 статті 10 ЦПК України і статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» на суд покладено обов`язок під час розгляду справ застосовувати Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і Протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України (далі - Конвенція), та практику Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ) як джерело права.

Виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду та ефективного захисту сторони у справі, що передбачено статтями 6, 13 Конвенції.

Відповідно до § 51-53 рішення ЄСПЛ від 15 жовтня 2009 року у справі «Іванов проти України» (заява № 40450/04) право на суд, захищене статтею 6 Конвенції, було б ілюзорним, якби національна правова система Високої Договірної Сторони дозволяла, щоб остаточне, обов`язкове для виконання судове рішення залишалося невиконаним на шкоду будь-якій зі сторін. Ефективний доступ до суду включає право на виконання судового рішення без невиправданих затримок. У такому самому контексті відсутність у заявника можливості домогтися виконання судового рішення, винесеного на його користь, становить втручання у право на мирне володіння майном, як це передбачено першим реченням першого пункту статті 1 Першого протоколу до Конвенції. Відповідно необґрунтовано тривала затримка у виконанні обов`язкового для виконання судового рішення може становити порушення Конвенції. Обґрунтованість такої затримки має оцінюватися з урахуванням, зокрема, складності виконавчого провадження, поведінки самого заявника та компетентних органів, а також суми і характеру присудженого судом відшкодування.

Відповідно до пункту 17.4 Перехідних положень ЦПК України у разі втрати виконавчого документа суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, незалежно від того, суд якої інстанції видав виконавчий документ, може видати його дублікат, якщо стягувач або державний виконавець, приватний виконавець звернувся із заявою про це до закінчення строку, встановленого для пред`явлення виконавчого документа до виконання.

Дублікат - це документ, що видається замість втраченого оригіналу та має силу первісного документу. Оригінал виконавчого листа вважається втраченим, коли його загублено, вкрадено, знищено або істотно пошкоджено, що унеможливлює його виконання. Дублікат виконавчого листа видається на підставі матеріалів справи та судового рішення, за яким був виданий втрачений виконавчий лист. Заявник, у свою чергу, повинен повідомити суду обставини, за яких виконавчий лист було втрачено, надавши відповідні докази.

При вирішенні питання про видачу дубліката виконавчого листа у зв`язку з його втратою заявник повинен подати докази на підтвердження втрати виконавчого листа, а суд має обов`язково перевірити, чи не було виконано рішення суду, на підставі якого його видано, та чи не втратило судове рішення законної сили.

Таким чином, єдиною підставою для видачі судом дубліката виконавчого листа є його втрата. Сам факт відсутності виконавчого документа у стягувача та в органі державної виконавчої служби свідчить про те, що його було втрачено.

Наведене узгоджується з висновком, викладеним у постанові Верховного Суду від 19 квітня 2019 року у справі № 2-1316/285/11.

В той же час, обов`язковою умовою видачі дубліката виконавчого документа є звернення до суду із такою заявою в межах встановленого законом строку для пред`явлення його до виконання або його поновлення за рішенням суду.

Відповідно до висновку Великої Палати Верховного Суду, викладеного у постанові від 21 серпня 2019 року у справі № 2-836/11 (провадження № 14-308цс19), якщо строк для пред`явлення виконавчого документа до виконання не сплив або суд його поновив, то заява про видачу дубліката цього документа, який втрачений, вважається поданою у межах встановленого для пред`явлення його до виконання строку. Натомість, коли строк для пред`явлення виконавчого документа до виконання сплив, і суд його не поновив, то за результатами розгляду заяви про видачу дубліката втраченого виконавчого документа суд відмовляє у задоволенні цієї заяви.

Відповідно до частини 5 статті 37 Закону № 1404-VIII повернення виконавчого документа стягувачу з підстав, передбачених цією статтею, не позбавляє його права повторно пред`явити виконавчий документ до виконання протягом строків, встановлених статтею 12 цього Закону, крім випадків, коли виконавчий документ не підлягає виконанню або покладені виконавчим документом на боржника зобов`язання підлягають припиненню відповідно до умов угоди про врегулювання спору (мирової угоди), укладеної між іноземним суб`єктом та державою Україна на будь-якій стадії урегулювання спору або розгляду справи, включаючи стадію визнання та виконання рішення, незалежно від дати укладення такої угоди.

У разі повернення виконавчого документа стягувачу у зв`язку з неможливістю в повному обсязі або частково виконати рішення строк пред`явлення такого документа до виконання після переривання встановлюється з дня його повернення, а в разі повернення виконавчого документа у зв`язку із встановленою законом забороною щодо звернення стягнення на майно чи кошти боржника, а також проведення інших виконавчих дій стосовно боржника - з дня закінчення строку дії відповідної заборони (частина 5 статті 12 Закону № 1404-VIII).

Отже, за загальним правилом, після повернення виконавчого документа стягувачу постановою державного виконавця від 23 квітня 2019 року він мав бути пред`явлений до виконання у строк до 23 квітня 2022 року.

Водночас 26 березня 2022 року набрав чинності Закон України від 15 березня 2022 року № 2129-IX «Про внесення зміни до розділу XIII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про виконавче провадження», яким розділ XIII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону № 1404-VIII доповнено пунктом 102, згідно з яким тимчасово, на період до припинення або скасування воєнного стану в Україні, введеного Указом Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24 лютого 2022 року № 64/2022, затвердженим Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24 лютого 2022 року № 2102-IX, визначені Законом № 1404-VIII строки перериваються та встановлюються з дня припинення або скасування воєнного стану.

Воєнний стан запроваджений в Україні 24 лютого 2024 року наразі не припинено та не скасовано.

Таким чином, з огляду на положення пункту 102 розділу ХІІІ Закону № 1404-VIII, заява АТ КБ «ПриватБанк» про видачу дубліката виконавчого листа подана у червні 2024 року є такою, що подана у межах строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання.

Наведене узгоджується з висновками Верховного Суду, викладеними у постанові від 09 листопада 2023 року у справі № 440/5997/18.

Стягувач стверджував, що оригінал виконавчого листа в нього відсутній, як і не перебуває він на примусовому виконанні у відповідних органах.

Отже, виконавчий лист відсутній як у стягувача, так і у виконавця, а також відсутні відомості про належне виконання рішення суду, яке набрало законної сили.

Зважаючи, що рішення Червонозаводського районним у судом м. Харкова від 16 листопада 2015 року у добровільному порядку боржником не виконується, виконавчий документ втрачено, а також, враховуючи те, що заява АТ КБ «ПриватБанк» про видачу дубліката виконавчого листа подана в межах строку його пред`явлення до виконання, суд апеляційної інстанції вважає, що наявні підстави для задоволення заяви та видачі дубліката виконавчого листа №646/2703/15-ц.

Відповідно до частини 1 статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат (частина 13 статті 141 ЦПК України).

Під час звернення з заявою про видачу дублікату виконавчого листа заявником сплачено 90,84 грн (а.с. 6) судового збору, при подачі апеляційної скарги заявником сплачено 3028 грн (а. с. 23), а всього 3118,84 грн.

Отже, вказані витрати підлягають стягненню з ОСОБА_1 на користь АТ КБ «ПриватБанк».

Керуючись ст. ст. 367, 368, 369, 374, 376, 381 - 384 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» задовольнити.

Ухвалу Червонозаводського районного суду м. Харкова від 01 липня 2024 року скасувати та ухвалити нове судове рішення.

Заяву Акціонерного товариства Комерційний Банк «ПриватБанк» про видачу дублікату виконавчого листа по справі № 646/2703/15-ц за позовом Акціонерного товариства Комерційний Банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити .

Видати дублікат виконавчого листа на виконання заочного рішення Червонозаводського районним у судом м. Харкова від 16 листопада 2015 року по справі № 646/2703/15-ц про стягнення з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства Комерційний Банк «ПриватБанк» заборгованості за кредитним договором у розмірі 305540 (триста п`ять тисяч п`ятсот сорок) грн 62 коп. та судового збору у розмірі 3055 (три тисячі п`ятдесят п`ять) грн 41 коп.

Стягнути з ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ) на користь Акціонерного товариства Комерційний Банк «ПриватБанк» (, місцезнаходження: м. Київ. вул. Грушевського, 1Д) 3118 (три тисячі сто вісімнадцять) грн 84 коп. судового збору за подання заяви про видачу дубліката виконавчого листа та апеляційної скарги.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення безпосередньо до Верховного Суду.

Повний текст постанови складено 23 грудня 2024 року.

Головуючий Ю.М. Мальований

Судді Н.П. Пилипчук

О.Ю. Тичкова