Справа № 644/ 4432 /24
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

17 грудня 2024 року м. Харків

Орджонікідзевський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого - судді Сітало А.К.,

за участю секретаря Трач М.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Орджонікідзевського районного суду м. Харкова, в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін, цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування шкоди завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та стягнення моральної шкоди,

В С Т А Н О В И В:

Представник позивача адвокат Гафич І.І. звернувся до суду з позовною заявою в інтересах позивача в якій просить стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 матеріальну шкоду завдану внаслідок дорожньо-транспортної пригоди в розмірі 22 326,60 грн., вартість евакуації авто в розмірі 1700,00 грн. та моральну шкоду в розмірі 10000,00 грн.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що 15 серпня 2023 р. о 18 год. 20 хв. по вул. вул. Миру біля будинку № 10 в м. Харкові сталася дорожньо-транспортна пригода за участю водіїв транспортних засобів: ЗАЗ TF698K, державний номерний знак НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_2 , Mazda 626 державний номерний знак НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_3 , Hyundai і30 державний номерний знак НОМЕР_3 , під керуванням ОСОБА_4 , в результаті чого автомобілі отримали механічні пошкодження.

В наслідок вказаної дорожньо-транспортної пригоди було пошкоджено транспортний засіб Mazda 626, державний номерний знак НОМЕР_2 , чим завдано матеріальних збитків його власнику ОСОБА_1 .

Постановою Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 11.09.2023 року у справі №644/6440/23, ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні дорожньо-транспортної пригоди та притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП.

Оскільки цивільно-правова відповідальність власника автомобіля ЗАЗ TF698K, д.н.з. НОМЕР_1 , на момент ДТП була забезпечена в ТДВ "СК "ГАРДІАН" за Договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № 211309787 ОСОБА_1 звернувся до ТДВ "СК "ГАРДІАН" за отриманням страхового відшкодування.

20 жовтня 2023 р. на рахунок ОСОБА_1 було зараховано страхове відшкодування у розмірі 34 950,00 грн.

Відповідно до Звіту про оцінку вартості матеріального збитку заподіяного власнику колісного транспортного засобу № 563/09-23-(01) від 06 травня 2024 року складеного СОД ФОП ОСОБА_5 , вартість матеріального збитку завданого власнику пошкодженням автомобіля Mazda 626, д.н.з. НОМЕР_2 , становить 66 776,60 грн. (шістдесят шість тисяч сімсот сімдесят шість гривень 60 коп.), а вартість відновлювального ремонту, без врахування зносу пошкоджених деталей, становить 502 685,62 грн. (п`ятсот дві тисячі шістсот вісімдесят п`ять гривень 62 коп.), вартість КТЗ з урахуванням пошкоджень 9 500,00 грн (дев`ять тисяч п`ятсот гривень 00 копійок). Крім того, на перевезення транспортного засобу були понесені витрати у розмірі 1700,00 (одна тисяча сімсот гривень 00 коп.), що підтверджується фіскальним чеком №.

Таким чином, представник позивача вважає, що з відповідача на користь позивача підлягає стягненню матеріальна шкода завдана пошкодженням автомобіля внаслідок дорожньо-транспортної пригоди в розмірі 22 326,60 грн. та витрати на перевезення транспортного засобу в розмірі 1700,00 грн.

Також, представник позивача зазначає, що неправомірними діями з боку відповідача, позивачу була завдана моральна шкода, що виражена в моральних переживаннях у зв`язку із порушенням його права власності, що стало результатом його емоційно-вольових переживань. Моральна шкода оцінена позивачем в грошовому вирізі в розмірі 10000,00 грн.

Представник позивача зазначає, що в добровільному порядку завдана матеріальна та моральна шкода особисто відповідачем не була відшкодована позивачу, у зв`язку з чим підлягає стягненню в судовому порядку.

Ухвалою суду від 04.07.2024 року відкрито провадження та призначено проводити розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Вказаною ухвалою визначено відповідачу п`ятнадцятиденний строк з дня вручення даної ухвали для подання відзиву на позовну заяву. У зазначений строк відповідач має право надіслати суду відзив на позовну заяву, який повинен відповідати вимогам ст. 178 ЦПК України, і всі письмові та електронні докази (які можливо доставити до суду), висновки експертів і заяви свідків, що підтверджують заперечення проти позову.

Відповідно до п. 5 ч. 6 ст. 272 ЦПК України днем вручення судового рішення є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

Оскільки ухвала суду про відкриття провадження у справі направлялась відповідачу на відому адресу місця його проживання як внутрішньо-переміщеної особи і повернулась до суду неврученою, суд вважає, що відповідач належним чином повідомлений про відкриття провадження у справі та встановлення строку для подання відзиву.

Крім того, інформація про час та дату судового розгляду справи також розміщена на сайті Орджонікідзевського районного суду м. Харкова, що дозволяє відповідачу самостійно її переглянути.

Сторони в судове засідання не з`явилися, про час, дату та місце розгляду справи повідомлялися своєчасно та належним чином, в установленому законом порядку, що підтверджується матеріалами справи, про причини неявки суду не повідомили. Клопотань про відкладення розгляду справи до суду не надходило. Відповідачем у встановлений судом строк відзив на позовну заяву не подавався.

Представник позивача - адвокат Гафич І.І. надав суду заяву з проханням проводити розгляд справи за його відсутності та відсутності позивача, позовні вимоги просив задовольнити у повному обсязі. Також у разі неявки відповідача, проти ухвалення заочного рішення не заперечував.

Відповідно до вимог ч. 8 ст. 178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.

На підставі викладеного, суд приходить до висновку про можливість розгляду справи за наявними у справі матеріалами, у зв`язку з відсутністю клопотання сторін про інше, відповідно до положень ст. ст. 274-279 ЦПК України.

Суд приходить до висновку про наявність підстав для ухвалення заочного рішення на підставі наявних у справі доказів відповідно до вимог ст. 280 ЦПК України.

Суд, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив наступні обставини та дійшов до наступних висновків.

Відповідно до частини 1 статті 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Відповідно до ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути, зокрема відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди.

Приписами статей 12, 81 ЦПК України передбачено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Судом встановлено, що 15 серпня 2023 року о 18 годині 20 по вул. Миру біля будинку № 10 в м. Харкові сталася дорожньо-транспортна пригода за участю водіїв транспортних засобів: ЗАЗ TF698K, державний номерний знак НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_2 , Mazda 626 державний номерний знак НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_3 , Hyundai і30 державний номерний знак НОМЕР_3 , під керуванням ОСОБА_4 , в результаті чого автомобілі отримали механічні пошкодження.

Постановою Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 11.09.2023 року у справі №644/6440/23, ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні дорожньо-транспортної пригоди та притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 850,00 грн. в дохід держави.

З вказаної постанови вбачається, що 15 серпня 2023 року о 18 годині 20 хвилин, водій ОСОБА_2 , керуючи транспортним засобом ЗАЗ TF698К, державний номерний знак НОМЕР_1 , рухаючись по вул. Миру біля будинку № 10 в м. Харкові, не вибрав безпечної швидкості руху, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним, не дотримався безпечної дистанції, в результаті чого здійснив зіткнення з транспортним засобом Mazda 626, державний номерний знак НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_3 , який рухався попереду, який за інерцією здійснив зіткнення з транспортним засобом Hyundai і30, державний номерний знак НОМЕР_3 , під керуванням ОСОБА_4 , яка рухалася попереду.

Своїми діями ОСОБА_2 порушив п. п. 12.1, 13.1 ПДР України за що передбачені відповідальність за ст. 124 КУпАП.

Постанова Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 11.09.2023 року набрала законної сили 22.09.2023 року.

Таким чином, суд вважає встановленим факт, що дорожньо-транспортна пригода, яка мала місце 15.08.2023 року за участю водіїв: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , відбулася з вини відповідача.

Згідно ч. 6 ст. 82 ЦПК України, вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

Відповідно до ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками зокрема є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки).

Частиною третьою ст. 22 ЦК України перебачено, що збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі.

Згідно ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Відповідно до ч. 1 ст. 1187 ЦК України джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів та іншим.

Згідно ч. 2 ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Відповідно до ст. 1192 ЦК України з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов`язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

Оскільки цивільно-правова відповідальність власника автомобіля ЗАЗ TF698K з номерним знаком НОМЕР_1 , на момент ДТП була забезпечена в ТДВ "СК "ГАРДІАН" за Договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № 211309787 ОСОБА_1 , як власник пошкодженого транспортного засобу, звернувся до ТДВ "СК "ГАРДІАН" за отриманням страхового відшкодування.

20 жовтня 2023 р. на рахунок ОСОБА_1 було зараховано страхове відшкодування у розмірі 34 950,00 грн.

Відповідно до Звіту про оцінку вартості матеріального збитку заподіяного власнику колісного транспортного засобу № 563/09-23-(01) від 06 травня 2024 року складеного СОД ФОП ОСОБА_5 , вартість матеріального збитку завданого власнику пошкодженням автомобіля Mazda 626, д.н.з. НОМЕР_2 , становить 66 776,60 грн. (шістдесят шість тисяч сімсот сімдесят шість гривень 60 коп.), а вартість відновлювального ремонту, без врахування зносу пошкоджених деталей, становить 502 685,62 грн. (п`ятсот дві тисячі шістсот вісімдесят п`ять гривень 62 коп.), вартість КТЗ з урахуванням пошкоджень 9 500,00 грн (дев`ять тисяч п`ятсот гривень 00 копійок). Крім того, на перевезення транспортного засобу були понесені витрати у розмірі 1700,00 (одна тисяча сімсот гривень 00 коп.), що підтверджується фіскальним чеком №.

Відповідно до п. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 6 від 27.03.92 р. «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» шкода, заподіяна особі і майну громадянина або заподіяна майну юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, незалежно від наявності вини. Під володільцем джерела підвищеної небезпеки розуміється юридична особа або громадянин, що здійснюють експлуатацію джерела підвищеної небезпеки в силу права власності, повного господарського відання, оперативного управління або з інших підстав (договору оренди, довіреності тощо).

Таким чином, цивільне законодавство в деліктних зобов`язаннях передбачає презумпцію вини, якщо у процесі розгляду справи зазначена презумпція не спростована, то вона є юридичною підставою для висновку про наявність вини заподіювача шкоди.

3 огляду на викладене та з урахуванням визначених цивільним процесуальним законом принципів змагальності та диспозитивності цивільного процесу, саме на відповідача покладено обов`язок доведення відсутності вини у завданні шкоди, а позивач доводить наявність шкоди та її розмір.

Згідно ст. 30 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» транспортний засіб вважається фізично знищеним, якщо його ремонт є технічно неможливим чи економічно необґрунтованим. Ремонт вважається економічно необґрунтованим, якщо передбачені згідно з звітом (актом) чи висновком про оцінку, виконаним оцінювачем або експертом відповідно до законодавства, витрати на відновлювальний ремонт транспортного засобу перевищують вартість транспортного засобу до дорожньо-транспортної пригоди. Якщо транспортний засіб вважається знищеним, його власнику відшкодовується різниця між вартістю транспортного засобу до та після дорожньо-транспортної пригоди, а також витрати на евакуацію транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди.

Таким чином, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню різниця між фактичним розміром шкоди (вартістю відновлювального ремонту) і страховим відшкодуванням, а саме: 66776,60 грн. (розмір збитку - ринкова вартість) 34950,00 грн. (розмір страхового відшкодування) 9500,00 грн. (вартість КТЗ з урахуванням пошкоджень), що складає 22326,60 грн. та витрати на перевезення транспортного засобу в розмірі 1700,00 грн.

Доказів того, що відповідачем в добровільному порядку відшкодовані завдані позивачу збитки, матеріали справи не містять.

В позовній заяві також міститься вимога про відшкодування завданої позивачу моральної шкоди в розмірі 10000 гривен.

Відповідно до ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Частиною другої вказаної статті передбачено, що моральна шкода полягає зокрема у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна.

Відповідно до ч. 3 ст. 23 ЦК України якщо інше не встановлено законом, моральна шкода відшкодовується грошовими коштами, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Частиною 4 ст. 23 ЦК України передбачено, що моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування.

Відповідно до абз. 1 п. З Постанови Пленуму ВСУ №4 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб.

Відповідно до п. 5 Постанови Пленуму ВСУ № 4 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про відшкодування маральної (немайнової) шкоди» відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювана, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювана та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з`ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору.

Згідно з Постановою Верховного суду по справі № 761/14285/16-ц від 22 квітня 2019 року; участь у ДТП, пошкодження власного майна безумовно негативно вплинуло на моральний стан позивача та призвело до душевних страждань, а тому посилання заявника у касаційній скарзі на те, що позивачем не надано будь-яких доказів на підтвердження заподіяння їй моральної шкоди є безпідставними».

З наведеної правової позиції слідує, що сам факт пошкодження майна позивача внаслідок ДТП (належного йому автомобіля) є вже достатньою підставою для висновку про заподіяння йому моральної шкоди, позаяк пошкодження такого власного майна, на думку Верховного Суду, є обставиною, що безумовно свідчить про наявність негативного впливу на моральний стан Позивача та спричинення душевних страждань.

Системний аналіз вищезазначених положень свідчить про те, що просто визнання самого факту заподіяння моральної шкоди не є достатньою сатисфакцією, відтак допускається відшкодування такої шкоди у грошовій формі. Моральна шкода апріорі не є такою, що може бути відшкодована у повному обсязі, так як немає (і не може бути) єдиних точних критеріїв майнового виразу душевного болю. Із зазначеного випливає, що будь-яка компенсація моральної шкоди не може бути адекватною дійсним стражданням, тому будь який її розмір може мати суто умовний вираз, який визначається і обґрунтовується потерпілим, виходячи із внутрішнього переконання.

Таким чином, моральна шкода, завдана не лише у зв`язку з пошкодженням майна Позивача, яке було єдиним сімейним засобом пересування та спричинило сильні душевні хвилювання через порушення звичайного порядку життя та обмеження у переміщенні, але й через протиправні дії відповідача, а саме порушення правил дорожнього руху, внаслідок яких було пошкоджено транспортний засіб який належить позивачу, за внутрішнім переконанням сторони позивача.

Вирішуючи питання про розмір відшкодування моральної шкоди, заподіяної позивачу діями відповідача, з урахуванням розумності і справедливості вимоги, суд вважає, що розмір заявленої до відшкодування моральної шкоди в розмірі 10000,00 грн., з урахуванням об`єму і характеру перенесених позивачем моральних страждань, які виникли внаслідок ДТП і негативно вплинули на його емоційний стан, змінили звичайний уклад життя і викликали незручності у повсякденному житті підлягає задоволенню.

За таких обставин, суд приходить до висновку що позов обґрунтований та підлягає задоволенню, у зв`язку з чим з відповідача необхідно стягнути на користь позивача матеріальну шкоду завдану пошкодженням автомобіля внаслідок дорожньо-транспортної пригоди в розмірі 22326,60 грн., 1700,00 грн. вартість евакуації авто та моральну шкоду в розмірі 10000,00 грн.

Розподіл судових витрат, суд вирішує в порядку ст. 141 ЦПК України та Закону України «Про судовий збір».

Відповідно до ч. 1, п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

За подання позовної заяви в 2024 році позивачем сплачено судовий збір в розмірі 2422,40 грн.

Таким чином, суд приходить до висновку, що з відповідача необхідно стягнути на користь позивача, документально підтверджені судові витрати по сплаті судового збору за подання позовної заяви в розмірі 2422,40 грн.

Частиною 8 ст. 141 ЦПК України передбачено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Керуючись ст. ст. 4, 10, 12, 82, 95, 133, 141, 247, 258-259, 263-265, 280-282 ЦПК України, ст. ст. 22, 23, 1166, 1187, 1191, 1192 ЦК України, суд,

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування шкоди завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та стягнення моральної шкоди задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (РНОКПП НОМЕР_4 ) на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (РНОКПП НОМЕР_5 ) матеріальну шкоду завдану внаслідок дорожньо-транспортної пригоди в розмірі 22326,60 грн. та 1700,00 грн. вартість евакуації авто.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (РНОКПП НОМЕР_4 ) на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (РНОКПП НОМЕР_5 ) в рахунок відшкодування спричиненої моральної шкоди грошові кошти в розмірі 10000,00 грн.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (РНОКПП НОМЕР_4 ) на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (РНОКПП НОМЕР_5 ) витрати по сплаті судового збору за подання позовної заяви в розмірі 2422,40 грн.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків встановлених ст.354 ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Апеляційна скарга на заочне рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня складання повного рішення до Харківського апеляційного суду.

Повний текст судового рішення складено 20.12.2024 року.

Суддя: А. К. Сітало