Справа №756/2180/24
Апеляційне провадження №22-з/824/1691/2024
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 листопада 2024 року місто Київ

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді Журби С.О.,

суддів Писаної Т.О., Приходька К.П.,

за участю секретаря Миголь А.А.,

розглянувши заяву ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення у справі за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Оболонського районного суду міста Києва від 14 травня 2024 року у справі за позовом ОСОБА_1 до товариства з обмеженою відповідальністю «Букмекерська компанія «Фавбет» про зобов`язання розблокувати профіль (акаунт) споживача послуг,

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача - товариства з обмеженою відповідальністю «Букмекерська компанія «Фавбет» про зобов`язання розблокувати профіль (акаунт) споживача послуг.

Рішенням Оболонського районного суду м. Києва від 14 травня 2024 року позовні вимоги ОСОБА_1 залишено без задоволення.

Не погоджуючись з рішенням суду, 13 серпня 2024 року позивач направив апеляційну скаргу, в якій зазначив, що оскаржуване рішення вважає незаконним та таким, що ухвалене з порушенням норм процесуального права. У зв`язку з цим апелянт просив апеляційний суд оскаржуване рішення скасувати та ухвалити нове рішення, яким позовні вимоги позивача задовольнити в повному обсязі.

Постановою Київського апеляційного суду від 10 жовтня 2024 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено; зобов`язано ТОВ «Букмекерська компанія «Фавбет» розблокувати акаунт (профіль) ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 - « ІНФОРМАЦІЯ_2 », стягнуто з ТОВ «Букмекерська компанія «Фавбет» на користь Держави судовий збір у розмірі 2 422, 40 грн.

08 листопада 2024 року на адресу суду від позивача надійшла заява про ухвалення додаткового рішення у справі.

В обґрунтування вказаної заяви позивач зазначив, що апеляційним судом не вирішено питання про відшкодування судових витрат на правничу допомогу, яку поніс позивач відповідно до вимог ст. 270 ЦПК України. На підставі викладеного, просив суд ухвалити додаткове рішення, яким стягнути з відповідача на користь позивача понесені ним витрати на надану професійну правничу допомогу у розмірі 28 000, 00 грн., що була заявлена в суді першої інстанції.

У судове засідання, призначене на 21 листопада 2024 року, з`явився представник відповідача.

Згідно вимог ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими (за умови дотримання відповідної процедури та наявності передбачених законом підстав) доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Положеннями ст. 263 ЦПК України встановлено, що судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Дослідивши матеріали справи та вищевказану заяву, колегія суддів апеляційного суду дійшла висновку, що дана заява не підлягає до задоволення з огляду на наступне.

Згідно з положеннями ст. 133 ЦПК України витрати на правничу допомогу відносяться до витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розподіл таких витрат, згідно ст. 141 ЦПК України здійснюється за результатом розгляду позовних вимог по суті.

Відповідно до ч. 1 та ч. 2 ст. 134 ЦПК України разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести в зв`язку із розглядом справи. У разі неподання стороною попереднього розрахунку суми судових витрат суд відмовляє їй у відшкодуванні відповідних судових витрат, за винятком суми сплаченого нею судового збору.

Як убачається із заяви про ухвалення додаткового рішення, предметом розгляду є стягнення судових витрат на правничу допомогу, що була заявлена у суді першої інстанції, а отже докази на підтвердження вказаної надання такої допомоги мали бути подані до суду першої інстанції.

Щодо отримання правової допомоги в суді першої інстанції позивачем було надано до суду договір про надання правової допомоги №14 від 21 липня 2023 року та додаток №1 до договору про надання правової допомоги №14 від 21 липня 2023 року «Розрахунок вартості послуг», відповідно до якого встановлено вартість однієї години надання послуг.

Вказаний договір є бланковим, не передбачає надання правничої допомоги в конкретній справі, не передбачає загальної вартості наданих послуг, як і переліку самих послуг, які можуть бути надані за ним.

Згідно з умовами договору, узгоджене з адвокатом волевиявлення замовника на отримання правової допомоги надається у заявці.

Жодного документу як з приводу фактичних обставин правничої допомоги, наданої у даній справі, так і з приводу її вартості, до суду першої інстанції надано не було.

Не може бути прийнято у якості такого доказу і долучений до заяви про ухвалення такого рішення акт приймання передачі наданих послуг за договором про надання правової допомоги від 10.10.2024 року.

По-перше, такий документ стосується послуг, наданих як в суді першої інстанції, так і в суді апеляційної інстанції, зокрема складання апеляційної скарги на рішення суду, підбір судової практики, аналіз законодавства. Водночас в апеляційні скарзі не було анонсовано жодних витрат даного виду, та й взагалі не містилося відповідної вимоги про відшкодування таких витрат.

По-друге, такий документ було надано до суду лише 08.11.2024 року, в той час як апеляційна скарга розглянута 10.10.2024 року. При цьому положення ч.8 ст.141 ЦПК України встановлюють термін надання до суду документів щодо понесення судових витрат саме від дати ухвалення рішення по справі, а не отримання стороною його копії.

Крім того, вказана норма надає стороні право надати докази судових витрат протягом 5-ти днів після ухвалення рішення суду лише за умови, що до закінчення судових дебатів в справі сторона зробила про це відповідну заяву, чого в даному випадку зроблено не було.

За таких умов, зважаючи на принцип диспозитивності, колегія суддів дійшла висновку про відсутність підстав для задоволення заяви про стягнення судових витрат.

Відповідно до положень ст.270 ЦПК України про відмову в прийнятті додаткового рішення суд постановляє ухвалу.

Керуючись ст.ст. 12, 81, 83, 141, 270, 367 ЦПК України, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В :

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення про стягнення судових витрат на правничу допомогу в суді першої інстанції - відмовити.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Головуючий С.О. Журба

Судді Т.О. Писана

К.П. Приходько