Справа № 341/1978/24
Провадження № 22-ц/4808/1633/24
Головуючий у 1 інстанції ВАСИЛЬЦОВА Г. А.
Суддя-доповідач Пнівчук
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 грудня 2024 року м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючої (судді-доповідача) Пнівчук О.В.,

суддів: Бойчука І.В., Томин О.О.,

розглянувши в письмовому провадженні апеляційну скарг у представника ОСОБА_1 адвоката Калініна Сергія Костянтиновича на додаткову ухвалу Галицького районного суду від 25 листопада 2024 року, у складі судді Васильцової Г.А., у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитними договорами,

в с т а н о в и в:

У вересні 2024 року представник позивача ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» - Москаленко М.С. звернулася до суду з позовом до ОСОБА_1 , в якому просила стягнути з відповідача

заборгованість за кредитним договором № в розмірі 36488,58 грн, з яких: 23097,67 грн загальна заборгованість за тілом кредиту, 3,74 грн загальна заборгованість по відсоткам, 13387,17 грн загальна заборгованість по комісії;

за договором позики № 77875585 в розмірі 6776,00 грн, з яких: 2000,00 грн сума заборгованості за основною сумою боргу, 4776, 00 грн сума заборгованості за відсотками;

за кредитним договором № 20890-09/2021 в розмірі 14000,00 грн, з яких: 3500, 00 грн сума заборгованості за основною сумою боргу, 10500,00 грн сума заборгованості за відсотками, а всього 57264, 58 грн. Крім того, представник позивача просить стягнути з відповідача судові витрати у розмірі 3028,00 грн.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що 30 червня 2021 року між ТОВ «ФК «Центр Фінансових рішень» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір № , 24 жовтня 2021року між ТОВ «1БЕЗПЕЧНЕ АГЕНТСТВОНЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» та відповідачем укладено договір позики №77875585, також, 29 вересня 2021 року між ТОВ «ФК «ІНВЕСТРУМ» та ОСОБА_1 укладено кредитний договір № 20890-09-2021. Кредитні договори підписано електронним підписом позичальника ОСОБА_1 .

Відповідач зобов`язання за договорами належним чином не виконав, не надав своєчасно фактору грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов договору, у зв`язку з чим виникла заборгованість перед позивачем, згідно розрахунку заборгованості за договорами в розмірі 57264,58 грн.

Рішенням Галицького районного суду Івано-Франківської області від 20 листопада 2024 року позов представника позивача ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» - Москаленко Маргарити Станіславівни до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитними договорами задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» заборгованість у загальному розмірі 32 420 в тому числі: суму заборгованості за кредитним договором № від 30 червня 2021 року в розмірі 23 101 грн з яких: 23 097,67 грн - сума заборгованості за основною сумою боргу, 3, 74 грн - сума заборгованості за відсотками; суму заборгованості за договором позики № 77875585 від 24 жовтня 2021 року в розмірі 3 194 грн з яких: 2 000,00 грн - сума заборгованості за основною сумою боргу, 1 194,00 грн - сума заборгованості за відсотками; суму заборгованості за кредитним договором № 20890-09/2021 від 29 вересня 2021 року в розмірі 6 125 грн з яких: 3 500,00 грн - сума заборгованості за основною сумою боргу; 2 625,00 грн - сума заборгованості за відсотками.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» витрати по сплаті судового збору в розмірі 1714 гривень 30коп.

В іншій частині позовних вимог відмовлено.

22 листопада 2024 року до суду надійшла заява від представника відповідача - адвоката Калініна С.К. про ухвалення додаткового рішення про відшкодування відповідачу ОСОБА_1 судових витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 3 036, 94 грн.

Додатковою ухвалою Галицького районного суду від 25 листопада 2024 року у задоволенні заяви представника заявника ОСОБА_1 адвоката Калініна С.К. про ухвалення додаткового рішення по цивільній справі за позовною заявою представника позивача Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» - Москаленко М.С. до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитними договорами відмовлено.

Представник ОСОБА_1 адвокат Калінін С.К. подав апеляційну скаргу на додаткову ухвалу.

Вважає ухвалу суду незаконною та необґрунтованою, постановленою з порушенням норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права, вважає, що суд не повно з`ясував усі фактичні обставини справи та не дослідив і не надав належної оцінки наявним в матеріалах справи доказам та обставинам.

Посилається на те, що сторона позивача безпідставно, зловживаючи своїм правом на отримання правомірного розміру заборгованості, подала позов за трьома кредитними договорами на загальну суму 57 264,58 грн. У зв`язку з цим, відповідач був вимушений звернутися за правовою допомогою до Адвокатського бюро «Калінін і Партнери». Різниця між заявленою сумою та стягнутою з відповідача сумою за рішенням суду становить 24 844,17 грн (57 264,58 грн - 32 420,41 грн). Таким чином, неправильні дії позивача полягали у безпідставному завищенні предмету позову на 24 844,17 грн, що перебувають в причинно наслідковому зв`язку із судовими витратами які поніс відповідача.

Суд відмовляючи в задоволенні заяви про ухвалення додаткового судового рішення про відшкодування судових витрат на професійну правничу допомогу, помилково зробив висновок, що спір між позивачем та відповідачем виник внаслідок лише неправильних дій саме відповідача, при цьому не звернувши увагу на розмір предмету позову, який був визначений в позовній заяві, та, що позов був задоволений частково.

Понесені витрати на професійну правничу допомогу підтверджуються копією договору про надання професійної правничої (правової) допомоги; додатком № 1 до вказаного договору, яким визначено розмір гонорару; рекомендованими (мінімальними) ставками адвокатського гонорару (винагороди); банківськими документами на оплату послуг на суму 7 000,00 грн, актом виконаних робіт.

Вважає, що пропорційно до задоволених позовних вимог підлягає стягненню з позивача ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» на користь ОСОБА_1 судові витрати по оплаті послуг Адвокатського бюро «Калінін і Партнери» за надання професійної правничої (правової) допомоги в розмірі в розмірі 3 036,94 грн.

Просить скасувати ухвалу суду та стягнути з позивача судові витрати за надання професійної правничої (правової) допомоги.

Представник позивача ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» Канак М.С. подала відзив на апеляційну скаргу.

Вважає, що ухвала суду законна та обґрунтована, в процесі розгляду цивільної справи суд першої інстанції не припустився порушень норм ні матеріального, ні процесуального права, тому апеляційна скарга є безпідставною та необгрунтованою.

Однією з основних засад (принципів) цивільного судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (пункт 12 частини третьої статті 2 ЦПК України). Метою впровадження цього принципу є забезпечення особі можливості ефективно захистити свої права в суді, ефективно захиститись у разі подання до неї необґрунтованого позову, а також стимулювання сторін до досудового вирішення спору.

Верховний Суд у постанові від 19.05.2021 року у справі №206/1293/19 дійшов висновку, що у випадку зловживання стороною чи її представником процесуальними правами, або якщо спір виник внаслідок неправильних дій сторони, суд має право покласти на таку сторону судові витрати повністю або частково незалежно від результатів вирішення спору.

Зазначає, що судом першої інстанції було правильно встановлено, що спір між позивачем та відповідачем виник внаслідок неправильних дій саме відповідача, який не виконав взяті на себе зобов`язання за кредитними договорами, у зв`язку із чим, позивач був вимушений звернутися до суду за захистом свого порушеного права. Отже, саме за цих підстав, суд першої інстанції ухвалив рішення про відмову в задоволенні вимог відповідача про відшкодування судових витрат, надавши обґрунтоване рішення щодо мотивів з яких виходив суд.

Просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а ухвалу суду - без змін.

Відповідно до частини 13 статті 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними в справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Частиною 3 статті 270 ЦПК України передбачено, що суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів із дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення.

Спрощене позовне провадження призначене для розгляду малозначних справ (п.1 ч. 4 ст. 19 ЦПК України).

Малозначними є справи, у яких ціна позову не перевищує тридцяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (п. 1 ч. 6 ст. 19 ЦПК України).

Згідно із частиною першою статті 368 ЦПК України справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими цією главою.

Частиною першою статті 369 ЦПК України визначено, що апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше тридцяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Враховуючи категорію справи та ціну позову, її апеляційний розгляд здійснюється в порядку письмового провадження.

Вислухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, суд приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Частиною 1 статті 367 ЦПК України передбачено, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Відповідно до статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватись на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені у судовому засіданні.

Судове рішення, ухвалене судом першої інстанції, вищезазначеним вимогам не відповідає.

Відмовляючи у стягненні витрат на правничу допомогу, суд першої інстанції виходив з того, що спір між позивачем та відповідачем виник внаслідок неправильних дій саме відповідача, який не виконав взяті на себе зобов`язання за кредитними договорами.

З таким висновком суду колегія суддів не погоджується з огляду на наступне.

Відповідно до статті 59 Конституції України кожен має право на професійну правничу допомогу. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав.

За змістом статті 15 ЦПК України учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді як вид правничої допомоги здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом.

Повноваження адвоката як представника підтверджуються довіреністю або ордером, виданим відповідно до Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», про що зазначено в частині четвертій статті 62 ЦПК України.

Відповідно до пункту 4 статті 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» договір про надання правової допомоги - це домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Пунктом 9 частини першої статті 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» встановлено, що представництво - це вид адвокатської діяльності, що полягає в забезпеченні реалізації прав і обов`язків клієнта в цивільному, господарському, адміністративному та конституційному судочинстві, в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами, прав і обов`язків потерпілого під час розгляду справ про адміністративні правопорушення, а також прав і обов`язків потерпілого, цивільного відповідача у кримінальному провадженні.

Інші види правової допомоги - види адвокатської діяльності з надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правового супроводу діяльності клієнта, складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру, спрямованих на забезпечення реалізації прав, свобод і законних інтересів клієнта, недопущення їх порушень, а також на сприяння їх відновленню в разі порушення (пункт 6 частини першої статті 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»).

Види адвокатської діяльності визначені у статті 19 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність».

Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (стаття 30 зазначеного Закону).

Однією з основних засад (принципів) цивільного судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (пункт 12 частини третьої статті 2 ЦПК України).

Метою впровадження цього принципу є забезпечення особі можливості ефективно захистити свої права в суді, відшкодування витрат, понесених у зв`язку із реалізацією права на судовий захист або у разі подання до особи необґрунтованого позову, а також стимулювання сторін до досудового вирішення спору.

Практична реалізація згаданого принципу щодо відшкодування витрат на професійну правничу допомогу відбувається у такі етапи:

1) попереднє визначення суми судових витрат (стаття 134 ЦПК України);

2) визначення розміру судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу між сторонами (стаття 137 ЦПК України)

3) розподіл судових витрат між сторонами (стаття 141 ЦПК України).

Відповідно до частин першої та другої статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Частиною восьмою статті 141 ЦПК України визначено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Згідно з частиною третьою статті 137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Водночас зі змісту частини четвертої статті 137 ЦПК України слідує, що розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та обсягом виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Відповідно до частини третьої статті 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися.

Велика Палата Верховного Суду вказувала на те, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (пункт 21 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц).

У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами (частина п`ята статті 137 ЦПК України).

Склад витрат, пов`язаних з оплатою за надання професійної правничої допомоги, входить до предмета доказування у справі, що свідчить про те, що такі витрати повинні бути обґрунтовані належними та допустимими доказами.

При цьому для суду не є обов`язковими зобов`язання, які склалися між адвокатом та клієнтом, зокрема у випадку укладення ними договору у контексті вирішення питання про розподіл судових витрат. Вирішуючи останнє, суд повинен оцінювати витрати, що мають бути компенсовані за рахунок іншої сторони, ураховуючи як те, чи були вони фактично понесені, так і оцінювати їх необхідність (пункт 5.44 постанови Великої Палати Верховного Суду від 12 травня 2020 року у справі № 904/4507/18 (провадження № 12-171гс19)).

Суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час, та неспіврозмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції. Зокрема заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі «East/West Alliance Limited» проти України, заява № 19336/04, п. 269).

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Лавентс проти Латвії» від 28 листопада 2002 року зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Крім того, розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним зі: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

З матеріалів справи вбачається, що в відзиві на позовну заяву, який був поданий адвокатом Калініним С.К., останній просив стягнути з позивача ТОВ «фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» судові витрати по оплаті послуг Адвокатсьаого бюро «Калінін і партнери» за надання професійної правничої (правової) допомоги в розмірі 7000 грн. до відзиву додано ордер №1237381, договір про надання професійної правничої (правової) допомоги №б/н/24 від 04.10.2024, додаток №1 до договору про надання професійної правничої (правової) допомоги №б/н/24 від 04.10.2024, в якому передбачено розмір гонорару 7000 грн, платіжну інструкцію №@PL968175 від 07.102024 на суму 3500 грн в призначенні платежу зазначено сплата за договір б/н/24 від 04.10.24 та акт виконаних робіт від 12.10.2024 (а.с. 73-99 т.1).

У відповіді на відзив представник ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» Канак М.С. зазначала, що розмір судових витрат у сумі 7000 грн є неспівмірним із складністю справи, наданим адвокатом обсягом послуг, затраченим часом на надання таких послуг та не відповідає критерію реальності та розумності таких витрат (а.с. 194-203 т. 1).

Крім того, 14.10.2024 адвокат Калінін С.К. подав суду заяву про розгляд справи без участі сторони відповідача (а.с. 191-192 т.1).

Суд першої інстанції, відмовляючи ОСОБА_1 у розподілі судових витрат, необґрунтованого виходив з того, що спір виник внаслідок неправильних дій самого відповідача, тому судові витрати покладаються на нього.

Разом з тим, колегія суддів, встановивши, що гонорар адвоката в розмірі 7 000 грн, встановлений Додатком №1 до Договору про надання професійної правничої (правової) допомоги №б/н/24 від 04.10.2024 є непропорційним до предмета спору та неспівмірним зі складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи, приходить висновку про часткове задоволення заяви про стягнення витрат на правову допомогу.

Оцінивши наявні у матеріалах справи докази, перевіривши відповідність заявленої до стягнення суми наданому обсягу адвокатських послуг у категорії справи відносно якої усталена судова практика, заяву про заперечення щодо розміру пред`явлених до стягнення витрат, колегія суддів дійшла обґрунтованого висновку, що час витрачений адвокатом на підготовку відзиву на позовну заяву є надто завищеним, а отже стягненню підлягають витрати на правову професійну допомогу у розмірі 1 500,00 грн.

Зазначений розмір витрат на професійну правничу допомогу відповідатиме критерію реальності наданих адвокатських послуг, обґрунтованості, розумності їхнього розміру, конкретним обставинам справи, з урахуванням її складності, необхідних процесуальних дій сторони.

Таким чином, колегія суддів приходить до висновку, що додаткова ухвала суду постановлена з порушенням норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права, що відповідно до положень ст. 376 ЦПК України є підставою для скасування судового рішення та ухвалення додаткового рішення про часткове задоволення заяви про стягнення судових витрат на професійну правничу допомогу.

Керуючись ст.ст. 374, 376, 381-384, 389 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 адвоката Калініна Сергія Костянтиновича задовольнити частково.

Додаткову ухвалу Галицького районного суду від 25 листопада 2024 року скасувати.

Ухвалити додаткове рішення по цивільній справі за позовною заявою представника позивача Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» - Москаленко Маргарити Станіславівни до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитними договорами.

Заяву представника заявника ОСОБА_1 - адвоката Калінін Сергія Костянтиновича про ухвалення додаткового рішення задовольнити частково.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» () на користь ОСОБА_1 , ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ) витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 1 500 гривень.

Постанова суду набирає законної сили з дня її прийняття і у випадках, передбачених п. 2 ч. 3 ст. 389 ЦПК України, може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуюча О.В. Пнівчук

Судді: І.В. Бойчук

О.О. Томин