Справа №443/942/24
Провадження №2/443/453/24
РІШЕННЯ

іменем України

18 грудня 2024 року місто Жидачів

Жидачівський районний суд Львівської області в складі:

головуючого судді Павліва А.І.,

секретар судового засідання Стасів С.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, -

встановив:

Стислий виклад позиції сторін.

ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» (позивач) подало до суду позов до ОСОБА_1 (відповідач), в якому просить стягнути з відповідача на його користь заборгованість за Договором про надання позики, в тому числі і на умовах фінансового кредиту № від 31.08.2020 в сумі 36 576,00 грн, понесені витрати на сплату судового збору в розмірі 3 028,00 грн та витрати на правову допомогу у розмірі 13 000,00 грн.

В обґрунтування позовних вимог щодо предмета спору покликається на те, що 31.08.2020 між ТОВ «ІНФІНАНС» та позичальником ОСОБА_1 було укладено Договір позики, в тому числі і на умовах фінансового кредиту № та отримання кредиту згідно Заявки-анкети на умовах Пропозиції (оферти) на укладення електронного Договору позики №3243442 від 31.08.2020, що акцептована Відповідачем 31.08.2020 шляхом підписання електронним підписом Відповідача. Відповідно до умов Договору позики Кредит надається у вигляді відновлювальної кредитної лінії окремими частинами (траншами) з максимальним лімітом 20 000,00 грн, в межах строку дії Договору - 36 календарних місяців з дня підписання Договору з остаточним терміном повернення кожного траншу кредиту, не пізніше строку користування траншем, визначеного Сторонами. Строк та умови користування кожним траншем є окремим та визначається Сторонами відповідно до умов Договору. Всі інші умови, які визначають порядок і умови надання ТОВ «ІНФІНАНС» грошових коштів у позику на умовах фінансового кредиту, права та обов`язки сторін, іншу інформацію, необхідну для укладання та належного виконання умов Договору та Електронного договору, а також регулюють відносини, що виникають між Товариством і Позичальником викладені у правилах, з якими ознайомився Позичальник до укладення Договору, та які є невід`ємною частиною Договору (Оферти та Акцепту Оферти). Ці правила є публічною пропозицією (офертою) у розумінні ст. ст. 641, 644 ЦК України на укладення договору кредиту та визначають порядок і умови кредитування, права і обов`язки сторін, іншу інформацію, необхідну для укладення договору. Пропозиція (Оферта) на отримання 1 траншу згідно Заявки-анкети № 3243442 від 31.08.2020 в рамках Договору про надання позики № від 31.08.2020 підписано Позичальником 31.08.2020 електронним цифровим підписом, який було надіслано за допомогою СМС-повідомлення на телефонний номер, зазначений Позичальником в особистому кабінеті на сайті Кредитодавця. Підписанням Договору позики Відповідач також підтвердив, що він повністю ознайомився з усіма його умовами, в тому числі з Правилами та йому було надана інформація, передбачена вимогами чинного законодавства. Таким чином, сторони узгодили розмір кредиту, грошову одиницю, в якій надано кредит, строк та умови кредитування, що свідчить про наявність волі Відповідача для укладення такого Договору на таких умовах шляхом підписання Договору за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором. Кредитодавець зі своєї сторони належним чином виконав свої зобов`язання за договором позики, надавши позичальнику кредитні кошти в порядку, передбаченому умовами договору позики. Станом на сьогоднішній день строк повернення грошових коштів за договором позики наступив, але відповідач не виконує свої зобов`язання, грошові кошти не повертає, проценти за користування коштами не сплачує. 18.10.2021 між ТОВ «ІНФІНАНС» та ТОВ «Вердикт Капітал» було укладено Договір факторингу № 18-10/21, відповідно до якого ТОВ «ІНФІНАНС» відступило на користь ТОВ «Вердикт Капітал» права грошової вимоги до Боржників за Договорами позики, у т.ч. за Договором позики № від 31.08.2020, що укладений між ТОВ «ІНФІНАНС» та ОСОБА_1 . У свою чергу, ТОВ «Вердикт Капітал» відступило право вимоги до Боржників ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» відповідно до Договору відступлення права вимоги № 10-01/2023 від 10.01.2023, в тому числі за Договором позики № від 31.08.2020, що укладений між ТОВ «ІНФІНАНС» та ОСОБА_1 . Загальний розмір заборгованості по поверненню кредитних коштів та сплаті процентів за користування кредитом, що підлягає стягненню з Позичальника станом на 10.05.2024, відповідно до розрахунку заборгованості, становить 67 124,40 грн, з яких: заборгованість за кредитом (за тілом кредиту) - 3 030,00 грн; заборгованість за відсотками на дату відступлення права вимоги - 64 094,40 грн. Проте, враховуючи принцип розумності, співмірності і пропорційності позивач просить стягнути заборгованість у розмірі 36 576,00 грн, з яких: заборгованість за кредитом (за тілом кредиту) - 3 030,00 грн; заборгованість за відсотками на дату відступлення права вимоги - 33 546,00 грн.

Представник відповідача подав до суду письмові пояснення (а.с.96-99), в яких зазначив, що ним визнається заборгованість ОСОБА_1 за тілом кредиту у розмірі 3 030,00 грн. Щодо розміру нарахованих відсотків звернув увагу на те, що з відповідача ОСОБА_1 підлягає стягненню на користь ТзОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» також відсотки у сумі 1 325,63 (3 030 грн * 1,75% * 25 днів) як заборгованість за відсотками за період з 31.08.2020 по 24.09.2020 в межах строку кредитування. При цьому, жодних доказів на спростування строку надання позики тривалістю більше 25 днів відповідачем не надано.

Представник позивача подав до суду відповідь на відзив (а.с.108-112), в обґрунтування якого покликаючись на те, що відповідач в письмових поясненнях на позовну заяву не заперечує факт укладання договору та отримання кредитних коштів. При підписанні договору позичальнику було надано всі можливості для ознайомлення з умовами договору, в тому числі правила та розміщена інформація на сайті товариства. Крім того, зважаючи на дистанційний порядок укладення договору, позичальник мав необмежений час для вибору строку та суми позики, а також для ознайомлення з умовами які він сам обрав та прийняття зваженого рішення. При цьому зазначаємо, що ІКС Товариства не дозволяє перейти до наступного кроку у випадку невиконання умов попереднього. Тому позичальник мав ознайомитися послідовно з умовами договору та правилами, які містять всі істотні умови, передбачені законодавством та погоджені сторонами договору. Проте, відповідач правом споживача відмовитись в односторонньому порядку від укладеного кредитного договору, тобто користування кредитними коштами протягом чотирнадцяти днів з моменту отримання копії примірника договору не скористався. Відповідно до пропозиції укласти договір, акцепту оферти, Правил, строк дії кредитного договору - 3 роки. Відповідно до умов Договору, а саме Правил надання грошових коштів у позики, в тому числі і на умовах фінансового кредиту за умовами програми «Pozichka Lоyal», Кредит надається у вигляді відновлювальної кредитної лінії окремими частинами (траншами) з максимальним лімітом 20 000,00 грн, в межах строку дії Договору 36 календарних місяців з дня укладання Договору фінансового кредиту. Протягом 36 календарних місяців з дня укладення Договору Позичальнику надається право користуватись кредитними коштами, які Позичальник зобов`язаний повернути Товариству в рамках надання кредиту на умовах Договору та Правил. З системного аналізу умов Договору та положень Правил надання коштів у позику вбачається, що зобов`язання позичальника за цим договором продовжуються на весь період фактичного користування кредитом (траншем) з відповідною відсотковою ставкою (1, 75 % чи 3,5 % в залежності від належного чи неналежного виконання умов договору) від суми кредиту (траншу) за кожен день користування кредитом (траншем), починаючи з дати першого дня прострочення строкового повернення кредиту (траншу) і до дня повного повернення кредиту. Як вбачається з долучених позивачем наявних у матеріалах справи розрахунків заборгованості відповідача, нарахування відсотків за Договором надання позики проведено за період з 31.08.2020 по 09.01.2023 включно, тобто виключно в межах строку користування кредитними коштами 36 календарних місяців з дати укладення Договору. Отже, нарахування процентів за Договором надання позики, в тому числі і на умовах фінансового кредиту № від 31.08.2020 р., укладеним з відповідачем, в сумі 67124,40 грн., а з урахуванням застосованого принципу розумності, співмірності і пропорційності позивач просить стягнути заборгованість у розмірі 36 576,00 грн, проведено виключно в межах строку. Відповідачем не було надано ніяких доказів виконання зобов`язань, в тому числі доказів невірного нарахування виниклої суми заборгованості по відсоткам, відповідно до умов Договору, які підлягають застосуванню у період прострочення, в тому числі шляхом проведення та надання власного контррозрахунку за встановленою відсотковою ставкою. Відповідачем не були зроблені арифметичні розрахунки суми заборгованості належним чином та у відповідності до всіх визначених та погоджених сторонами умов договору.

Представник позивача у судове засідання не з`явився, однак у поданій позовній заяві просить справу розглядати за його відсутності.

Відповідач та його представник у судове засідання повторно не з`явилися, хоч повідомлені про дату, час і місце його проведення належним чином, про причини неявки суд не повідомили, клопотань про розгляд справи за їх відсутності не подали.

Заяви, клопотання, подані учасниками справи.

Представником позивача подано клопотання про долучення доказів (а.с.75), клопотання про відкладення розгляду справи (а.с.100-101).

Представником відповідача подано клопотання про надання справи для ознайомлення (а.с.85), клопотання про відкладення розгляду справи (а.с.87).

Процесуальні дії у справі.

Ухвалою від 30.05.2024 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі та призначено справу до судового розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін (а.с.61-62).

Ухвалами судового засідання від 10.10.2024, 21.11.2024 відкладено розгляду справи (а.с.90, 103).

Ухвалою судового засідання від 18.12.2024 постановлено проводити розгляд справи за відсутності учасників справи та без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу (а.с.117).

Крім цього, судом розміщено (оприлюднено) на веб-порталі Судової влади України оголошення про виклик у судове засідання по справі №443/942/24 відповідача ОСОБА_1 (а.с.67).

Позиція суду.

Суд, з`ясувавши обставини, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог та заперечень, всебічно, повно, об`єктивно та безпосередньо дослідивши наявні у справі докази, надавши оцінку кожному доказу окремо та зібраним у справі доказам в цілому, доходить висновку, що позов підлягає задоволенню частково виходячи з такого.

Фактичні обставини, встановлені судом, з посиланням на докази, на підставі яких встановлені відповідні обставини.

Згідно з пропозицією укласти Договір надання позики, в тому числі і на умовах фінансового кредиту № /1 від 31.08.2020 (оферта) та надання кредиту згідно Заявки-анкети №3243442 від 31.08.2020 та акцепту оферти від 31.08.2020 на укладення Договору надання позики, в тому числі і на умовах фінансового кредиту № /1 від 31.08.2020 та отримання кредиту згідно Заявки-анкети №3243442 від 31.08.2020, ОСОБА_1 та ТОВ «ІНФІНАНС» узгодили такі основні умови кредиту (траншу):

розмір кредиту 3 030 грн;

строк користування кредитом 25 днів;

строк дії Договору 3 роки.

відсоткова ставка 1,75% за один день користування кредитом, застосовується за умови належного виконання умов Договору та відсутності Пролонгації;

річна відсоткова ставка 638,75%, застосовується за умови належного виконання умов Договору та відсутності Пролонгації;

загальна вартість кредиту у грошовому вираженні становить: 1 325,63 грн., за умови належного виконання умов Поговору та відсутності Пролонгації;

реальна річна процентна ставка за кредитом становить 638,75%, за умови належного виконання умов Договору та відсутності Пролонгації;

номінальна відсоткова ставка 1,75% за один день користування кредитом, застосовується у випадках передбаченими Правилами;

номінальна річна відсоткова ставка 638,75%, застосовується у випадках передбаченими Правилами;

загальна вартість кредиту у грошовому вираженні становить: 1 325,63 грн., при використанні Номінальної відсоткової ставки;

реальна річна процентна ставка за кредитом становить 638,75%, при використанні Номінальної відсоткової ставки.

максимальна відсоткова ставка 3,5% за один день користування кредитом, застосовується за умови неналежного виконання умов Договору;

максимальна річна відсоткова ставка 1277,5%, застосовується за умови неналежного виконання умов Договору;

загальна вартість кредиту у грошовому вираженні становить: 2 651,25 грн., за умови неналежного виконання умов Договору;

реальна річна процентна ставка за кредитом становить 1277,5%, за умови неналежного виконання умов Договору.

Окрім цього, ОСОБА_1 погодився з тим, що всі інші умови, викладені у Правилах, з якими він ознайомився до укладення Договору, та які є невід`ємною частиною Договору (Оферти та Акцепту Оферти), у тому числі:

порядок укладення Договору фінансового кредиту, надання Фінансового кредиту Потенційному позичальнику (п.6 Правил);

порядок застосування та нарахування процентів, за користування кредитом (п. 7 Правил);

умови взаєморозрахунків (п. 7 Правил);

порядок зміни і припинення дії Договору (п.8. Правил);

права та обов`язки сторін (п.9. Правил);

відповідальність сторін за невиконання або неналежне виконання умов Договору (п.10 Правил);

умови ініціювання здійснення переказу з банківської платіжної картки в рахунок погашення заборгованості за Договором (п.7.14 Правил) (а.с.7).

Відповідно до умов Заяви-Анкети на отримання кредиту №3243442 ОСОБА_1 попросив надати кредит на наступних умовах: сума кредиту - 3 030,00 грн, термін кредиту - 25 днів. Окрім цього, у Заяві-Анкеті ОСОБА_1 вказав реквізити банківської платіжної картки та іншу ідентифікуючу його інформацію, зокрема паспортні та особисті дані (а.с.8).

Згідно з умовами Правил надання грошових коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту за умовами програми «Pozichka Loyal», затверджених наказом № 14/2 від 18.08.2020 директора ТОВ «ІНФІНАНС», такими передбачені, зокрема, умови Фінансового кредиту (п.2 Правил), порядок нарахування процентів, повернення (погашення) кредиту (п.6 Правил), порядок зміни/продовження строку дії Фінансового кредиту. Порядок зміни (п.7 Правил), відповідальність (п.9 Правил). У цих правилах відсутній підпис ОСОБА_1 (а.с.9-22).

За змістом довідки про ідентифікацію ОСОБА_1 ідентифікований ТОВ «ІНФІНАНС» та йому надано 31.08.2020 на номер мобільного телефону НОМЕР_1 одноразовий ідентифікатор НОМЕР_4 (а.с.22).

З квитанції за сплату №64898267 ТОВ «ІНФІНАНС» вбачається перерахування на картку НОМЕР_2 грошових коштів у сумі 3 030,00 грн (а.с.23).

Відповідно до розрахунків заборгованості ОСОБА_1 за договором № /1 від 31.08.2020 за період з 31.08.2020 по 18.10.2021 суму заборгованості 43 316,18 грн, станом на дату розрахунку 10.01.2023 - 67 124,40 грн, станом на 10.05.2024 - 67 124,40 грн (а.с.24-29).

18.10.2021 між ТОВ «ІНФІНАНС» та ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» було укладено Договір факторингу № 18-10/21, відповідно до якого ТОВ «ІНФІНАНС» відступило на користь ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» права грошової вимоги до Боржників за Договорами позики, у т.ч. за Договором позики № від 31.08.2020, що укладений між ТОВ «ІНФІНАНС» та ОСОБА_1 .

За змістом пунктів 2.1, 2.3, 2.5 договору факторингу №18-10/21 клієнт - первісний кредитор зобов`язується відступити за плату право грошової вимоги, а фактор зобов`язується, здійснивши фінансування в порядку передбаченому цим договором, прийняти право грошової вимоги до боржників, що належить клієнту, і стає новим кредитором за договорами про надання фінансових послуг, укладеними між клієнтом і боржником. За цим договором фактор одержує право (замість клієнта) вимагати від боржників належного виконання всіх грошових зобов`язань за договорами про надання фінансових послуг, право вимоги за яким передається. Фактор має право здійснити наступне відступлення прав вимоги будь-якій третій особі (а.с.30-32).

Згідно з реєстром боржників від 18.10.2021 до договору факторингу №18-10/21 від 18.10.2021 та витягом з Додатку №3 до цього договору ТОВ «ІНФІНАНС» відступило ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» право вимоги заборгованості до боржника ОСОБА_1 за Договором позики № від 31.08.2020 на загальну суму 43 316,18 грн (а.с.33-34, 35).

10.01.2023 між ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» та ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» було укладено договір №10-01/2023 про відступлення (купівлю-продаж) права вимоги.

Відповідно до пункту 2.1 Договору №10-01/2023 про відступлення (купівлю-продаж) права вимоги за цим договором в порядку та на умовах, визначених цим договором, первісний кредитор відступає шляхом продажу новому кредитору належні первісному кредитору, а новий кредитор набуває в обсязі та на умовах, визначених цим договором, права вимоги первісного кредитора до боржників, зазначених у додатках №1 та №3 до цього договору (а.с.36-38).

З реєстру боржників до договору №10-01/2023 від 10.01.2023 (додаток №3) наявний відповідач у справі ОСОБА_1 , заборгованість якого за Договором позики № від 31.08.2020 становить 67 124,40 грн (а.с.39-40, 41).

Зміст спірних правовідносин.

Спірні правовідносини між сторонами виникли у зв`язку з неналежним виконанням позичальником ( ОСОБА_1 ) взятих на себе зобов`язань перед кредитодавцем (ТОВ «ІНФІНАНС», правонаступником якого був ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ», правонаступником якого є ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР») за кредитним договором, внаслідок чого утворилась заборгованість.

Норми права, які застосував суд.

До спірних правовідносин, які виникли між сторонами, підлягають застосуванню норми Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) та Закону України «Про електронну комерцію» (далі - Закон №675-VIII).

Так, приписами пункту 1 частини 2 статті 11 ЦК України передбачено, що підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Відповідно до положень частин 1, 3 та 4 статті 203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має вчинятися у формі, встановленій законом.

Нормою частини 1 статті 205 ЦК України встановлено, що правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом.

Згідно з приписами частин 1-3 статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони, або надсилалися ними до інформаційно-телекомунікаційної системи, що використовується сторонами. У разі якщо зміст правочину зафіксований у кількох документах, зміст такого правочину також може бути зафіксовано шляхом посилання в одному з цих документів на інші документи, якщо інше не передбачено законом. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Використання при вчиненні правочинів факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного, електронного або іншого копіювання, електронного підпису або іншого аналога власноручного підпису допускається у випадках, встановлених законом, іншими актами цивільного законодавства, або за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідного аналога їхніх власноручних підписів, або іншим чином врегульовується порядок його використання сторонами.

Відповідно до положень частини 1 статті 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

За змістом норми статті 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною.

Договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлено законом; якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для такого виду договорів не вимагалася. Якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі (частини 1, 2 статті 639 ЦК України).

Згідно із частиною 1 статті 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги.

Нормою статті 634 ЦК України передбачено, що договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Закон №675-VIII визначає організаційно-правові засади діяльності у сфері електронної комерції в Україні, встановлює порядок вчинення електронних правочинів із застосуванням інформаційно-телекомунікаційних систем та визначає права і обов`язки учасників відносин у сфері електронної комерції

Так, положеннями статті 3 Закону №675-VIII визначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі; електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору; одноразовий ідентифікатор - алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію. Одноразовий ідентифікатор може передаватися суб`єктом електронної комерції, що пропонує укласти договір, іншій стороні електронного правочину засобом зв`язку, вказаним під час реєстрації у його системі, та додається (приєднується) до електронного повідомлення від особи, яка прийняла пропозицію укласти договір.

Відповідно до приписів частин 3-5 статті 11 Закону №675-VIII електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього.

Згідно з вимогами частин 6-7 статті 11 Закону №675-VIII відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства.

Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа (частина 12 статті 11 Закону №675-VIII).

Відповідно до приписів статті 12 Закону №675-VIII якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

Згідно з положеннями статті 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом (частина 1 статті 598 ЦК України).

Нормою статті 599 ЦК України передбачено, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) (стаття 610 ЦК України).

Згідно з положеннями частини 1 статті 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: 1) припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; 2) зміна умов зобов`язання; 3) сплата неустойки; 4) відшкодування збитків та моральної шкоди.

Позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором (частина 1 статті 1049 ЦК України).

За кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору (частина 1, 2 статті 1054 ЦК України).

Відповідно до приписів частини 1, 2 статті 1056-1 ЦК України процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором. Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору.

Відповідно до приписів частини 4 статті 263 ЦПК України суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Так, у постанові Великої Палати Верховного Суду від 28 березня 2018 року у справі № 444/9519/12-ц (провадження №14-10цс18) відступлено від висновку Верховного Суду України, викладеного у постанові від 02 грудня 2015 року у справі № 6-249цс15, та зроблено висновок, що «за змістом статті 526, частини першої статті 530, статті 610 та частини першої статті 612 ЦК України для належного виконання зобов`язання необхідно дотримувати визначені у договорі строки (терміни), зокрема щодо сплати процентів, а прострочення виконання зобов`язання є його порушенням. Відповідно до частини першої статті 1048 та частини першої статті 1054 ЦК України кредитодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми кредиту, розмір і порядок одержання яких встановлюються договором. Отже, припис абзацу 2 частини першої статті 1048 ЦК України про щомісячну виплату процентів до дня повернення позики у разі відсутності іншої домовленості сторін може бути застосований лише у межах погодженого сторонами строку кредитування. Після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється. Права та інтереси кредитодавця в охоронних правовідносинах забезпечуються частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання».

У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 18 травня 2022 року у справі № 613/1436/17 (провадження № 61-17583св20) вказано, що: «у постанові Верховного Суду в складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 18 квітня 2018 року у справі № 753/11000/14-ц (провадження № 61-11сво17) зроблено висновок, що «у разі, якщо з`ясувати справжній зміст відповідної умови договору неможливо за допомогою загальних підходів до тлумачення змісту правочину, передбачених у частинах третій та четвертій статті 213 ЦК України, слід застосовувати тлумачення contra proferentem. Contra proferentem (лат. verba chartarum fortius accipiuntur contra proferentem - слова договору повинні тлумачитися проти того, хто їх написав). Особа, яка включила ту або іншу умову в договір, повинна нести ризик, пов`язаний з неясністю такої умови. При цьому це правило застосовується не тільки в тому випадку, коли сторона самостійно розробила відповідну умову, але й тоді, коли сторона скористалася стандартною умовою, що була розроблена третьою особою. Це правило підлягає застосуванню не тільки щодо умов, які «не були індивідуально узгоджені» (no individually negotiated), але також щодо умов, які хоча і були індивідуально узгоджені, проте були включені в договір «під переважним впливом однієї зі сторін» (under the diminant sinfluence of the party)».

Узагальнені фактичні обставини, встановлені судом.

Судом встановлено на підставі безпосередньо досліджених та оцінених наявних у справі доказів, що 31.08.2020 між ТОВ «ІНФІНАНС» та ОСОБА_1 укладено Договір надання позики, в тому числі і на умовах фінансового кредиту № /1 (далі - Кредитний договір) в електронній формі, згідно з яким Товариство надало позичальнику ОСОБА_1 кредит на суму 3 030,00 грн.

Відповідно до Договору факторингу 18.10.2021 було укладено Договір факторингу № 18-10/21 від 18.10.2021 та Договору №10-01/2023 про відступлення (купівлю-продаж) права вимоги від 10.01.2023 право вимоги до ОСОБА_1 за Договором надання позики, в тому числі і на умовах фінансового кредиту № /1 від 31.08.2020 від первісних кредиторів ТОВ «ІНФІНАНС» та ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» перейшло до Нового кредитора ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР».

Відповідачу нарахована заборгованість за Кредитним договором з врахуванням принципу розумності, співмірності і пропорційності у розмірі 36 576,00 грн, з яких 3 030,00 грн - заборгованість за кредитом (за тілом кредиту), 33 546,00 грн - заборгованість за відсотками на дату відступлення права вимоги.

Відповідач визнає заборгованість за тілом кредиту у сумі 3 030,00 грн та проценти у межах строку кредитування (25 днів) у сумі 1 325,63 грн.

Мотивована оцінка наведених сторонами аргументів щодо наявності підстав для задоволення позову.

Надавши оцінку аргументам сторін, суд зазначає, що стороною відповідача, по суті, визнається обставина укладення з ТОВ «ІНФІНАНС» Кредитного договору, отримання кредитних коштів у сумі 3 030,00 грн та невиконання умов згаданого договору, а також визнається заборгованість за тілом кредиту у сумі 3 030,00 грн, відтак в силу приписів частини 1 статті 82 ЦПК України ці обставини не підлягають доказуванню.

Окрім цього, сторона відповідача частково визнає розмір нарахованих позивачем відсотків за користування кредиту, в частині нарахованих відсотків за користування кредитом у строк 25 днів, який був узгоджений між сторонами, у сумі 1 325,63 грн, з тих підстав, що умови Кредитного договору щодо іншого строку користування кредитом та порядок сплати відсотків у цей строк ним не погоджувалися.

Проаналізувавши Кредитний договір та Правила надання грошових коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту за умовами програми «Pozichka Loyal», суд погоджується з такою позицією відповідача виходячи з такого.

Суд звертає увагу на те, що умови Кредитного договору щодо порядку сплати відсотків за користування кредитом носять узагальнений характер, не є чіткими та зрозумілими щодо порядку їх застосування.

Сам Кредитний договір мітить покликання на Правила, з якими ОСОБА_1 ознайомився до його укладення, твердження про що міститься у згаданому Кредитному договорі.

До позовної заяви позивачем додано роздруківку Правил надання грошових коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту за умовами програми «Pozichka Loyal». Однак, суд зазначає, що матеріали справи не містять в собі підтверджень, що саме додані до позовної заяви Правила розумів відповідач та ознайомився і погодився з ними, підписуючи заявку-анкету та акцепт оферти, а також підтверджень того, що вказані документи на момент отримання відповідачем кредитних коштів взагалі містили умови, зокрема, і щодо нарахування відсотків за користування поточною сумою фінансового кредиту з дня отримання, включно та по день фактичного повернення, включно, виходячи із максимальної відсоткової ставки.

Крім того, роздруківка із сайту позивача не може бути належним доказом у справі, оскільки даний доказ повністю залежить від волевиявлення і дій однієї сторони - позикодавця, яка може вносити і вносить відповідні зміни у зазначені Правила.

У зв`язку із наведеним, Правила надання грошових коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту за умовами програми «Pozichka Loyal», які наявні у матеріалах справи та не містять підпису відповідача, не можна розцінювати, як частину Кредитного договору. За цих обставин, відсутні підстави вважати, що сторони обумовили у письмовому вигляді обов`язок нарахування відсотків поза межами строку користування кредитом.

Такі висновки суду повністю узгоджуються з висновками Великої Палати Верховного Суду, наведеними в постанові від 03.07.2019 у справі №342/180/17.

Разом з тим, суд зауважує, що сторона відповідача визнає наявність заборгованості по відсотках за користування кредитом у межах строку кредитування 25 днів у сумі 1 325,63 грн, яка випливає з урахуванням передбачених Кредитним договором складових (строк кредитування 25 днів та відсоткова ставка за один день користування кредитом 1,75%).

Підсумовуючи наведене, суд зазначає, що ОСОБА_1 належним чином не виконав взяті на себе зобов`язання з повернення кредиту (позики) та сплати процентів, внаслідок чого виникла заборгованість за кредитним договором (договором позики), право вимоги за якими набув позивач.

Водночас, позивач не довів належними та допустимими доказами розмір заборгованості за процентами, адже додані до позовної заяви Правила не містять підпису відповідача, відтак їх не можна розцінювати, як частину Кредитного договору, а доданий до позовної заяви розрахунок заборгованості не містить усіх складових такої, зокрема не зазначено бази нарахування процентів, періоду нарахування процентів, розмір процентів, застосованого за період прострочення.

Враховуючи вищевикладене у своїй сукупності, суд вважає, що позов слід задовольнити частково, стягнувши з відповідача ОСОБА_1 на користь позивача ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» заборгованість за кредитом (тілом кредиту) у сумі 3 030,00 грн та заборгованість за відсотками за користування кредитом у сумі 1 325,63 грн, а всього 4 355,63 грн.

Розподіл між сторонами судових витрат.

Судовий збір.

Відповідно до вимог статті 141 ЦПК України судовий збір підлягає стягненню з відповідачів на користь позивача пропорційно розміру задоволених позовних вимог у сумі 360,63 грн (4 355,63 х 100% : 36 576,00 = 11,91%; 3 028 : 100% х 11,91% = 360,63).

Витрат на професійну правничу допомогу.

Згідно з приписами частин 1 і 3 статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу (пункт 1 частини 3 статті 133 ЦПК України).

Відповідно до вимог частини 2 статті 137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

За змістом частини 3 статті 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися.

Згідно з частинами 3, 4 статті 137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

На підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 13 000,00 грн сторона позивача надала суду:

договір №02-01/2023 про надання правової допомоги від 02.01.2023 (а.с.52-53);

прайслист АО «Лігал Ассістант» (а.с.54);

платіжну інструкцію № від 10.10.2024 про сплату ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» АО «Лігал Ассістант» за надання правової допомоги згідно договору №02-01/2023 від 02.01.2023 суми у розмірі 65 000,00 грн (а.с.55);

заявку на надання юридичної допомоги №213 від 26.04.2024 (а.с.56);

акт №2 про надання юридичної допомоги від 03.04.2024 (а.с.57).

Сторона відповідача у письмових поясненнях зазначила, що при вирішенні питання стягнення з неї на користь позивача витрат на професійну правничу допомогу, слід врахувати предмет та складність справи, а також засади розумності, справедливості та співмірності.

Суд зауважує, що за загальним правилом розподілу судових витрат, передбаченим у частині 2 статті 141 ЦПК України, витрати на професійну правничу допомогу, з огляду на повне задоволення позову, покладається на відповідача. Водночас, суд звертає увагу на те, що у частині 3 наведеної норми цього Кодексу визначено критерії, керуючись якими суд (за клопотанням сторони або з власної ініціативи) може відступити від вказаного загального правила при вирішенні питання про розподіл витрат на професійну правничу допомогу та не розподіляти такі витрати повністю або частково на сторону, не на користь якої ухвалено рішення, а натомість покласти їх на сторону, на користь якої ухвалено рішення.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.

Оцінивши аргументи сторони позивача, суд зазначає, що сума витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 13 000,00 грн, з огляду на: не складність справи; відсутність необхідності затрати вказаного у акті часу, зважаючи на зміст та обсяг виконаних адвокатом робіт (наданих послуг), усталеність судової практики при розгляді справ цієї категорії, ціну позову, з урахуванням задоволених позовних вимог, - не відповідає критеріям розумності та співмірності і є надмірною.

За наведених обставин, суд вважає обґрунтованими витратами на професійну правничу допомогу у цій справі суму у розмірі 2 000,00 грн, яка в силу положень частини 2 статті 141 ЦПК України покладається на відповідача пропорційно розміру задоволених позовних вимог у сумі 238,20 грн (2 000,00 : 100% * 11,91% = 238,20)

На підставі статей 11, 526, 598, 599, 610, 611, 626, 628, 638, 639, 1046, 1047, 1048, 1049, 1056-1 Цивільного кодексу України, статей 3, 11, 12 Закону України «Про електронну комерцію» та керуючись статтями 10, 19, 81, 89, 141, 259, 263-265, 268 Цивільного процесуального кодексу України, суд -

ухвалив:

Позов ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» (місцезнаходження: м.Київ, вул. Мечнікова, 3, офіс 306, ідентифікаційний код юридичної особи 44276926) до ОСОБА_1 (останнє відоме зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3 ) про стягнення заборгованості задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» заборгованість за Договором надання позики, в тому числі і на умовах фінансового кредиту № /1 від 31.08.2020 у сумі 4 355,63 грн, сплачений судовий збір у сумі 360,63 грн, витрати на професійну правничу допомогу у сумі 238,20 грн, а всього 4 954 (чотири тисячі дев`ятсот п`ятдесят чотири) грн 46 коп.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Дата складення повного судового рішення - 20 грудня 2024 року.

Головуючий суддя А.І. Павлів