Провадження № 2/686/5680/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 грудня 2024 року м. Хмельницький

Хмельницький міськрайонний суд Хмельницької області

у складі: головуючого судді - Дем`янова Ю.М.,

за участі секретаря судового засідання - Ткаченко Л.Г.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Хмельницький цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

встановив:

Стислий виклад позицій учасників справи.

У липні 2024 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу.

В обґрунтування позову позивач зазначає, що перебуває у шлюбі із відповідачем з 05.11.2005. Шлюб був зареєстрований Міським відділом реєстрації актів цивільного стану Хмельницького міськрайонного управління юстиції, про що зроблено відповідний актовий запис № 2145. Указані обставини підтверджуються копією свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_1 від 05.11.2005.

Від даного шлюбу у подружжя є син ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Позивач, посилаючись на ст. 105, 110, 112 Сімейного кодексу України, просить розірвати шлюб з відповідачем, оскільки в сторін втрачено почуття любові один до одного, що у свою чергу призвело до небажання підтримувати подальші сімейні відносини.

На переконання позивача, подальше спільне життя і збереження шлюбу є неможливим, бажання примиритися у нього відсутнє, протягом тривалого часу сторони не підтримують подружніх стосунків та проживають окремо. Фактично подружні відносини позивача із відповідачем припинились.

Відповідач 19.09.2024 подала до суду клопотання про надання строку для примирення. В обґрунтування указаного клопотання остання зазначила про те, що непорозуміння із чоловіком у неї виникли внаслідок її виїзду разом із сином закордон. Чоловік був проти такого виїзду, однак ОСОБА_2 все рівно виїхала за межі країни 07.08.2024.

Саме указані події стали причиною, на думку відповідача, що позивач звернувся із позовом про розірвання шлюбу.

На даний час ОСОБА_2 повернулась в Україну і має намір примиритися із позивачем, а тому просила суд надати строк для примирення. Розгляд указаного клопотання у судовому засіданні відповідачка просила здійснити за її відсутності.

Ухвалою суду клопотання відповідача задоволено, надано строк на примирення подружжю до 19.12.20.24. Заяви щодо примирення від сторін після закінчення строку для примирення до суду не надходили.

Заяви, клопотання, процесуальні дії у справі.

Суд ухвалою від 02.08.2024 прийняв указану вище позовну заяву до розгляду та відкрив провадження у справі, справу вирішено розглядати в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін.

Позивач в судове засідання не з`явився. До суду 05.08.2024 та 09.09.2024 подав заяви про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримав у повному обсязі, зазначив, що наміру вирішити спір шляхом примирення немає, строк на примирення просив не надавати.

Відповідач 19.09.2024 подала до суду клопотання про надання строку для примирення.

Ухвалою суду від 19.09.2024 надано строк для примирення подружжю три місяці до 19.12.2024 включно. Провадження у справі зупинено.

Ухвалою суду від 06.12.2024 провадження у справі відновлено та призначено до судового розгляду по суті.

У судове засідання 23.12.2024 сторони повторно не з`явилися, про дату та час судового засідання повідомлені належним чином.

Будь-яких інших заяв та клопотань від учасників справи не надходило.

За указаних обставин суд вважає за можливе справу розглядати по суті за відсутності сторін, які були належним чином повідомлені про дату та час судового засідання, на підставі наявних у справі доказів.

Згідно положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Встановлені судом фактичні обставини та відповідні їм правовідносини, норми права, які застосовував суд, мотиви суду.

Суд, з`ясувавши фактичні обставини у справі, на які позивач посилається, як на підставу своїх вимог, дослідивши та оцінивши докази у справі, проаналізувавши норми матеріального права, які регулюють спірні правовідносини, вважає, що позов належить задовольнити зважаючи на наступне.

Судом встановлено, що 05.11.2005 ОСОБА_1 та ОСОБА_4 зареєстрували шлюб. Шлюб був зареєстрований Міським відділом реєстрації актів цивільного стану Хмельницького міськрайонного управління юстиції, про що зроблено відповідний актовий запис № 2145. Указані обставини підтверджуються копією свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_1 від 05.11.2005.

Після державної реєстрації шлюбу чоловіку та дружині присвоєно прізвище « ОСОБА_5 ».

Від даного шлюбу сторони мають спільну дитину ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Указані обставини підтверджуються копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 від 24.07.2007.

Відповідно до положень ст.51 Конституції України та ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка, примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

Дружина та чоловік за змістом ст.55 СК України зобов`язані спільно піклуватись про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Чоловік зобов`язаний утверджувати в сім`ї повагу до матері. Дружина зобов`язана утверджувати в сім`ї повагу до батька. Дружина та чоловік відповідальні один перед одним, перед іншими членами сім`ї за свою поведінку в ній.

Кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносини, примушування до їх збереження, є порушенням прав жінки, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом (ч. ч. 3, 4 ст. 56 СК України).

Згідно із ч. 1 ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя.

Відповідно до ст.112 СК України суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

У п.10 Постанови Пленуму Верховного Суду України N 11 від 21.12.2007р. «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», здійснено роз`яснення про те, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Із цією метою суди повинні уникати формалізму при вирішенні позовів про розірвання шлюбу, повно та всебічно з`ясовувати фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, враховувати наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя, забезпечувати участь у судовому засіданні, як правило, обох сторін, вживати заходів до примирення подружжя.

Згідно зі ст.114 СК України, у разі розірвання шлюбу органом державної реєстрації актів цивільного стану шлюб припиняється у день реєстрації розірвання шлюбу. У разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу.

Виходячи з аналізу наведених норм закону та встановлених судом обставин - факту припинення між сторонами шлюбних стосунків, суд вважає, що сім`я сторін існує формально та подальше спільне проживання лише суперечитиме інтересам останніх, що має істотне значення.

При цьому судом враховуються аргументи позивача, наведені ним в позові на підтвердження підстав для його задоволення, зокрема щодо фактичного припинення подружніх відносин через відсутність взаєморозуміння та різні погляди на сімейні відносини та сімейні обов`язки, втрату фізичних та духовних зв`язків, а також почуття любові, оскільки такі знайшли своє підтвердження в ході дослідження зібраних у справі доказів.

З`ясувавши фактичні взаємини подружжя та дійсні причини позову про розірвання шлюбу, суд не вбачає підстав для зупинення провадження у справі, у зв`язку з наданням сторонам строку на примирення, а даний позов є таким, що підлягає до задоволення, оскільки подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, зокрема позивача.

За вказаних обставин, суд вважає, що порушене право позивача підлягає захисту шляхом задоволення позову повністю.

Позивач у позовній заяві просить судові витрати залишити за позивачем.

Керуючись статтями 24, 55, 110, 112 СК України, статтями 12, 81, 263-265, 280, 282 ЦПК України, суд

ухвалив:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу - задовольнити.

Шлюб між ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_3 ) та ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_4 ), який зареєстрований 05.11.2005 Міським відділом реєстрації актів цивільного стану Хмельницького міськрайонного управління юстиції, актовий запис № 2145, свідоцтво про шлюб серії НОМЕР_1 від 05.11.2005, - розірвати.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається учасниками справи до Хмельницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Позивач: ОСОБА_1 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 .

Відповідач: ОСОБА_2 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_4 .

Суддя Юрій ДЕМ`ЯНОВ