Справа № 138/1764/24
Провадження № 22-ц/801/2534/2024
Головуючий у суді 1-ї інстанції Холодова Т. Ю.
Доповідач:Панасюк О. С.
УХВАЛА

19 грудня 2024 рокуСправа № 138/1764/24м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого Панасюка О. С. (суддя доповідач),

суддів Сала Т. Б., Шемети Т. М.,

вирішуючи питання про відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою Акціонерного товариства «Українська залізниця» на рішення Могилів-Подільського міськрайонного суду Вінницької області у складі судді Холодової Т. Ю. від 10 жовтня 2024 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 , яка діє в інтересах ОСОБА_2 , ОСОБА_3 до Акціонерного товариства «Українська залізниця» про відшкодування моральної шкоди,

в с т а н о в и в:

Ухвалою Вінницького апеляційного суду від 04 грудня 2024 року визнано неповажними підстави, зазначені Акціонерним товариством «Українська залізниця» (далі АТ «Українська залізниця») в заяві про поновлення строку на апеляційне оскарження рішення Могилів-Подільського міськрайонного суду Вінницької області від 10 жовтня 2024 року, зокрема те, що згідно з листом заступника директора департаменту начальника відділу опрацювання кореспонденції Департаменту адміністративного забезпечення АТ «Українська залізниця» № ЦА-15/551 від 29 серпня 2024 року було припинено централізовану реєстрацію вхідних судових документів, отриманих через офіційний e-mail товариства від Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи (далі ЄСІТС), у зв`язку з чим представник АТ «Українська залізниця» не мав можливості ознайомитися з повним текстом судового рішення до його опублікування в Єдиному державному реєстрі судових рішень.

Апеляційну скаргу залишено без руху і надано строк для зазначення нових підстав для поновлення строку на апеляційне оскарження рішення суду.

16 грудня 2024 року від АТ «Українська залізниця» надійшла заява про поновлення строку на апеляційне оскарження рішення суду першої інстанції, в якій щодо поважності причин пропуску строку для подання апеляційної скарги вказано про те, що відповідно до довідки про доставку електронного документу рішення Могилів-Подільського міськрайонного суду Вінницької області від 10 жовтня 2024 року доставлено до електронного кабінету товариства 11 жовтня 2024 року о 0:09:44 год, однак в період з 14 жовтня 2024 року (перший робочий день після вихідного) по 13 листопада 2024 року в АТ «Українська залізниця» відсутня реєстрація цього документу. Представник товариства в електронному кабінеті у справі не залучений та позбавлений своєчасного отримання документів. Про ухвалення оскаржуваного рішення представник дізнався з Єдиного державного реєстру судових рішень 13 листопада 2024 року.

Тобто поважність причин пропущення строку на апеляційне оскарження АТ «Українська залізниця» обґрунтовувало тими ж обставинами, що й у попередній його заяві про поновлення цього строку відсутністю реєстрації в товаристві направленого до електронного кабінету АТ «Українська залізниця» судового рішення.

Дослідивши матеріали апеляційної скарги та доводи, зазначені в клопотанні про поновлення строку на апеляційне оскарження, апеляційний суд прийшов до висновку про відмову у відкритті апеляційного провадження у справі з огляду на таке.

За змістом частини першої, пункту 1 частини другої статті 354 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України) апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на рішення суду якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу (частина третя стаття 354 ЦПК України).

Суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення (частина перша статті 127 ЦПК України).

Отже у випадку пропуску строку апеляційного оскарження підставами для його поновлення є лише поважні причини, тобто обставини, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи та пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення відповідних дій.

У справі «Устименко проти України» Європейський суд з прав людини (далі ЄСПЛ) зазначив, що сама концепція «поважних причин» не є чіткою, тому для національних судів ще важливішим було б вказати причини свого рішення про поновлення пропущеного строку і відновлення провадження у справі заявника.

Під поважними причинами слід розуміти лише ті обставини, які були чи об`єктивно є непереборними, тобто не залежать від волевиявлення особи, пов`язані дійсно з істотними обставинами, перешкодами чи труднощами, що унеможливлювали чи ускладнили можливість своєчасного звернення до суду у визначений законом строк. Такі обставини мають бути підтверджені належними та допустимими доказами.

ЄСПЛ наголошує на тому, що право на доступ до суду має бути ефективним. Реалізуючи пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі Конвенція), кожна держава-учасниця Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких не допустити судовий процес у безладний рух. Разом із тим не повинно бути занадто формального ставлення до передбачених законом вимог, так як доступ до правосуддя повинен бути не лише фактичним, але і реальним.

Стаття 6 Конвенції містить гарантії справедливого судочинства, одним з аспектів яких є доступ до суду. Рівень доступу, наданий національним законодавством, має бути достатнім для забезпечення права особи на суд з огляду на принцип верховенства права в демократичному суспільстві. Для того, щоб доступ був ефективним, особа повинна мати чітку практичну можливість оскаржити дії, які становлять втручання у її права.

При цьому складовою правової визначеності є передбачуваність застосування норм процесуального законодавства.

ЄСПЛ у справі «Салов проти України» (пункт 93) підкреслює, що відступ від принципу правової визначеності допустимий не в інтересах правового пуризму, а з метою виправлення помилки, що має фундаментальне значення для судової системи. Зокрема під правовим пуризмом у практиці ЄСПЛ розуміється невідступне слідування вимогам процесуального закону при вирішенні питання щодо застосування чи скасування таких, що набрали законної сили, судових рішень без врахування того, чи призведе це у подальшому до реального, а не формального усунення допущених судових помилок; надмірно формальне, бюрократичне застосування правових норм й вчинення дій, що мають юридичне значення, безвідносне врахування їх доцільності, виходячи з обставин конкретної справи й необхідності забезпечення ефективного захисту прав, свобод та інтересів в цивільному або іншому судочинстві, що призводить до порушення права на справедливий судовий розгляд.

Крім того чітко визначені та однакові для всіх учасників справи строки звернення до суду, а також строки для подання апеляційної чи касаційної скарги, здійснення інших процесуальних дій є гарантією забезпечення рівності сторін та інших учасників справи. Однак для цього має бути також виконано умову щодо недопустимості безпідставного та необмеженого поновлення судами пропущеного строку, оскільки національним законодавством вирішення цього питання віднесено до дискреційних повноважень суду.

Обґрунтовуючи важливість дотримання принципу правової визначеності ЄСПЛ сформовано практику, відповідно до якої національними судами пріоритетність має надаватися дотриманню встановлених процесуальним законом строків звернення до суду, також строків апеляційного та касаційного оскарження судових рішень, а поновлення пропущеного строку допускається лише у виняткових випадках, коли мають місце не формальні та суб`єктивні, а об`єктивні та непереборні причини їх пропуску.

ЄСПЛ вказав, що вирішення питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак такі повноваження не є необмеженими. Від судів вимагається вказувати підстави. Однією із таких підстав може бути, наприклад, неповідомлення сторін органами влади про прийняті рішення у їхній справі. Проте навіть тоді можливість поновлення не буде необмеженою, оскільки сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження (PONOMARYOV v. UKRAINE, № 3236/03, § 41, ЄСПЛ, від 03 квітня 2008 року).

Норми, які регулюють строки подачі скарг, безсумнівно, спрямовані на забезпечення належного здійснення правосуддя і юридичної визначеності. Зацікавлені особи мають розраховувати на те, що ці норми будуть застосовані (PERETYAKA AND SHEREMETYEV v. UKRAINE, № 17160/06 та N 35548/06, § 34, ЄСПЛ, від 21 грудня 2010 року).

Праву особи на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку кореспондує обов`язок добросовісно користуватися наданими законом процесуальними правами, утримуватись від дій, що зумовлюють затягування судового процесу, заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються його безпосередньо та вживати надані процесуальним законом заходи для скорочення періоду судового провадження (ALIMENTARIA SANDERS S.A. V. SPAIN, № 11681/85, § 35, ЄСПЛ, від 07 липня 1989 року).

Як встановлено з матеріалів справи рішення Могилів-Подільського міськрайонного суду Вінницької області ухвалене у порядку спрощеного позовного провадження 10 жовтня 2024 року.

Відповідно до частини п`ятої статті 272 ЦПК України учасникам справи, які не були присутні в судовому засіданні, або якщо судове рішення було ухвалено поза межами судового засідання чи без повідомлення (виклику) учасників справи, копія судового рішення надсилається протягом двох днів з дня його складення у повному обсязі в електронній формі у порядку, визначеному законом, а в разі відсутності електронного кабінету рекомендованим листом з повідомленням про вручення.

Якщо судове рішення надіслано до електронного кабінету пізніше 17 години, судове рішення вважається врученим у робочий день, наступний за днем його відправлення, незалежно від надходження до суду повідомлення про його доставлення (пункт 5 частини шостої статті 272 ЦПК України).

Частиною п`ятою статті 14 ЦПК України установлено, що суд направляє судові рішення, судові повістки, судові повістки-повідомлення та інші процесуальні документи учасникам судового процесу до їхніх електронних кабінетів, вчиняє інші процесуальні дії в електронній формі із застосуванням ЄСІТС або її окремої підсистеми (модуля), що забезпечує обмін документами, в порядку, визначеному цим Кодексом, Положенням про ЄСІТС та / або положеннями, що визначають порядок функціонування її окремих підсистем (модулів).

Адвокати, нотаріуси, державні та приватні виконавці, арбітражні керуючі, судові експерти, органи державної влади та інші державні органи, органи місцевого самоврядування, інші юридичні особи реєструють свої електронні кабінети в ЄСІТС або її окремій підсистемі (модулі), що забезпечує обмін документами, в обов`язковому порядку (частина шоста статті 14 ЦПК України).

Відповідно до частини сьомої статті 14 ЦПК України особі, яка зареєструвала електронний кабінет в ЄСІТС або її окремій підсистемі (модулі), що забезпечує обмін документами, суд надсилає будь-які документи у справах, в яких така особа бере участь, виключно в електронній формі шляхом їх направлення до електронного кабінету такої особи, що не позбавляє її права отримати копію судового рішення у паперовій формі за окремою заявою.

Згідно з довідкою про доставку електронного документу, документ в електронному вигляді «Рішення» від 10 жовтня 2024 року у справі № 138/1764/24 надіслано одержувачу АТ «Українська залізниця» в його електронний кабінет. Документ доставлений до електронного кабінету 11 жовтня 2024 року о 0:09:44 год.

Таким чином відлік строку на апеляційне оскарження для АТ «Українська залізниця» розпочався 12 жовтня 2024 року та закінчився 11 листопада 2024 року, який є першим робочим днем після вихідного, однак апеляційну скаргу на рішення Могилів-Подільського міськрайонного суду Вінницької області від 10 жовтня 2024 року АТ «Українська залізниця» подало в електронній формі через систему «Електронний суд» 15 листопада 2024 року, тобто з порушенням встановленого законом строку на апеляційне оскарження.

У заяві про усунення недоліків апеляційної скарги АТ «Українська залізниця» не зазначило об`єктивних перешкод, які не дали змогу товариству у встановлений законом строк звернутися до суду з апеляційною скаргою.

Несвоєчасна реєстрації уповноваженою особою АТ «Українська залізниця» вхідного судового документу, зокрема рішення Могилів-Подільського міськрайонного суду Вінницької області від 10 жовтня 2024 року, яке доставлене до електронного кабінету системи «Електронний суд» 11 жовтня 2024 року, не свідчить про наявність об`єктивних істотних перешкод чи труднощів для звернення з апеляційною скаргою у визначенні законом строки у цій справі, а відноситься до організаційних питань внутрішньої діяльності АТ «Українська залізниця».

Тобто причини, на які заявник вказував як на підставу для поновлення строку, пов`язані виключно із суб`єктивними обставинами організації внутрішньої діяльності відповідача у справі.

Обставин, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення сторони, що оскаржує судове рішення (якою у цій справі є АТ «Українська залізниця», а не конкретний його представник) та пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій, апеляційним судом не встановлено.

Згідно з пунктом 4 частини першої статті 358 ЦПК України суд апеляційної інстанції відмовляє у відкритті апеляційного провадження у справі, якщо скаржником у строк, визначений судом, не подано заяву про поновлення строку на апеляційне оскарження або наведені підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження визнані судом неповажними.

Оскільки заява АТ «Українська залізниця» не містить поважних причин пропуску строку на апеляційне оскарження рішення Могилів-Подільського міськрайонного суду Вінницької області від 10 жовтня 2024 року, то у відкритті апеляційного провадження у справі необхідно відмовити.

Керуючись статтею 358 ЦПК України апеляційний суд

п о с т а н о в и в:

Визнати неповажними підстави, зазначені Акціонерним товариством «Українська залізниця» в заяві про поновлення строку на апеляційне оскарження рішення Могилів-Подільського міськрайонного суду Вінницької області від 10 жовтня 2024 року.

Відмовити у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою Акціонерного товариства «Українська залізниця» на рішення Могилів-Подільського міськрайонного суду Вінницької області від 10 жовтня 2024 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 , яка діє в інтересах ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , до Акціонерного товариства «Українська залізниця» про відшкодування моральної шкоди.

Ухвала набирає законної сили з моменту підписання і може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий О. С. Панасюк

Судді: Т. Б. Сало

Т. М. Шемета