У Х В А Л А

17 грудня 2024 року

м. Київ

справа № 755/1861/19

провадження № 61-15955ск24

Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду: Ситнік О. М. (суддя-доповідач), Ігнатенка В. М., Фаловської І. М.

розглянув касаційну скаргу представника ОСОБА_1 - адвоката Лілякова Олексія Анатолійовича на постанову Київського апеляційного суду від 08 жовтня 2024 року в справі за позовом Акціонерного товариства «Райффайзен Банк» до ОСОБА_1 про стягнення кредитної заборгованості та

ВСТАНОВИВ:

У січні 2019 року Акціонерне товариство «Райффайзен Банк» (яке змінило назву на Акціонерне товариство «Райффайзен Банк Аваль») (далі - АТ «Райффайзен Банк Аваль»)) звернулося до суду з позовом, у якому просило стягнути з відповідача заборгованість у розмірі 27 892,80 дол. США, що еквівалентно 767 377,84 грн, зокрема прострочену заборгованість за кредитом у розмірі 14 513,38 дол. США, що еквівалентно 399 287,50 грн, витрати зі сплати судового збору.

24 вересня 2020 року рішенням Дніпровського районного суду м. Києва в задоволенні позову відмовлено.

Справа судами розглядалася неодноразово.

08 жовтня 2024 року постановою Київського апеляційного суду апеляційну скаргу АТ «Райффайзен Банк Аваль» задоволено частково.

Рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 24 вересня 2020 року скасовано та ухвалено нове судове рішення про часткове задоволення позову.

Стягнуто зі ОСОБА_1 на користь АТ «Райффайзен Банк» заборгованість за кредитним договором в розмірі 10 892,31 дол. США.

У задоволенні інших позовних вимог відмовлено.

Вирішено питання про розподіл судових витрат.

27 листопада 2024 року представник ОСОБА_1 - адвокат Ліляков О. А. засобами поштового зв`язку подав до Верховного Суду касаційну скаргу на постанову Київського апеляційного суду від 08 жовтня 2024 року, в якій просить її скасувати, рішення Дніпровського районного суду від 24 вересня 2020 року залишити в силі.

Касаційна скарга подана у строк, за формою та змістом відповідає вимогам статті 392 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України).

Згідно з частиною другою статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи та постанови суду апеляційної інстанції є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно у таких випадках:

1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку;

2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні;

3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах;

4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами першою, третьою статті 411 цього Кодексу.

На обґрунтування наявності підстав касаційного оскарження судових рішень за пунктом 1 частини другої статті 389 ЦПК України особа, яка подала касаційну скаргу, послалася на те, що суд апеляційної інстанції не врахував правові висновки, викладені в постановах Великої Палати Верховного Суду від 03 грудня 2018 року в справі № 904/10956/16, від 04 грудня 2018 року в справі

№ 910/18560/16, від 18 грудня 2028 року в справі № 911/1437/17, в постановах Верховного Суду від 30 січня 2018 року в справі № 161/16891/15-ц, від 21 березня 2018 року в справі № 205/7989/15, від 06 березня 2019 року в справі

№ 182/6669/15-ц, від 25 лютого 2021 року в справі № 913/38/20, що є підставою для відкриття касаційного провадження за пунктом 1 частини другої статті 389 ЦПК України.

Відповідно до частини першої статті 394 ЦПК України, одержавши касаційну скаргу, оформлену відповідно до вимог статті 392 цього Кодексу, колегія суддів у складі трьох суддів вирішує питання про відкриття касаційного провадження за відсутності підстав для залишення касаційної скарги без руху, повернення касаційної скарги чи відмови у відкритті касаційного провадження.

Суд не встановив достатніх й обґрунтованих підстав для повернення касаційної скарги чи відмови у відкритті касаційного провадження.

Крім того, заявник просить зупинити виконання постанови Київського апеляційного суду від 08 жовтня 2024 року до закінчення касаційного провадження.

Вказує, що рішення суду першої інстанції вже набрало законної сили, що породжує ризики можливого накладення арешту на нерухоме майно відповідача, яке перебуває в іпотеці.

Наголошує на необхідність забезпечення збалансованості прав та інтересів учасників справи.

Відповідно до абзацу 2 частини восьмої статті 394 ЦПК України за наявності клопотання особи, яка подала касаційну скаргу, суд у разі необхідності вирішує питання про зупинення виконання рішення (ухвали) суду або зупинення його дії.

Згідно з частиною першою статті 436 ЦПК України суд касаційної інстанції за заявою учасника справи або за своєю ініціативою може зупинити виконання оскарженого рішення суду або зупинити його дію (якщо рішення не передбачає примусового виконання) до закінчення його перегляду в касаційному порядку.

З урахуванням завдань та основних засад цивільного судочинства, визначених частинами першою, третьою статті 2 ЦПК України, вирішуючи питання про зупинення виконання судового рішення або зупинення його дії, суд касаційної інстанції враховує необхідність у цьому, зокрема, у разі ймовірності утруднення повторного розгляду справи внаслідок можливого скасування судового рішення, забезпечення збалансованості інтересів сторін, запобігання порушенню прав осіб, які брали участь у справі, та які не брали такої участі, але рішенням суду вирішено питання про їх права, свободи чи обов`язки. Клопотання про зупинення виконання судового рішення або зупинення його дії має бути мотивованим та містити обґрунтовані підстави для зупинення виконання судового рішення, які підтверджені належними та допустимими доказами, зокрема, у разі відкриття виконавчого провадження з примусового виконання рішення суду може бути надано копію такої постанови.

Заявник не обґрунтував, у чому полягає утруднення повторного розгляду справи внаслідок можливого скасування судових рішень. Незгода з оскаржуваними судовими рішеннями як така не є підставою для зупинення їх виконання на час перегляду справи в касаційному порядку.

Заявником також не надано доказів на підтвердження обставин, за яких суд касаційної інстанції може зупинити виконання судових рішень, в задоволенні заяви необхідно відмовити. У таких висновках визначальними є правила статей 12 та 13 ЦПК України.

Згідно з частиною третьою статті 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до частини першої статті 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно з частиною восьмою статті 394 ЦПК України в ухвалі про відкриття касаційного провадження зазначаються підстава (підстави) відкриття касаційного провадження та строк для подання учасниками справи відзиву на касаційну скаргу.

Якщо разом з касаційною скаргою подано заяви чи клопотання, суд в ухвалі про відкриття касаційного провадження встановлює строк, протягом якого учасники справи мають подати свої заперечення щодо поданих заяв чи клопотань, якщо інше не передбачено цим Кодексом.

На підставі наведеного та керуючись статтями 389, 390, 392, 394, 395, 398, 436 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

Відкрити касаційне провадження в справі за касаційною скаргою представника ОСОБА_1 - адвоката Лілякова Олексія Анатолійовича на постанову Київського апеляційного суду від 08 жовтня 2024 року.

Витребувати з Дніпровського районного суду м. Києва цивільну справу

№ 755/1861/19 за позовом Акціонерного товариства «Райффайзен Банк» до ОСОБА_1 про стягнення кредитної заборгованості.

Відмовити в задоволенні клопотання представника ОСОБА_1 - адвоката Лілякова Олексія Анатолійовича про зупинення виконання постанови Київського апеляційного суду від 08 жовтня 2024 року до закінчення касаційного провадження в справі.

Надіслати учасникам справи копії касаційної скарги та доданих до неї документів, роз`яснити їм право подати відзив на касаційну скаргу, який за формою і змістом має відповідати вимогам статті 395 ЦПК України, у десятиденний строк з дня вручення копії цієї ухвали.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: О. М. Ситнік

В. М. Ігнатенко

І. М. Фаловська