Справа №745/651/24
Провадження №2-о/745/27/2024
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19.12.2024 року Сосницький районний суд Чернігівської області в складі головуючого судді Данькова О.М., за участю секретаря судового засідання Петрикій І.Ю., заявниці ОСОБА_1 , її представниці ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Сосниця цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересовані особи: Міністерство оборони України; Головне управління пенсійного фонду України в Чернігівській області; про встановлення факту, що має юридичне значення, ВСТАНОВИВ:

Зявниця ОСОБА_1 звернулася до суду та просить встановити юридичний факт перебування ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с. Філонівка Сосницького району Чернігівської області, на утриманні ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця с. Якличі Сосницького району Чернігівської області, який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 в с. Червонопопівка Сєвєродонецького району Луганської області, по день смерті останнього. Заявлені вимоги мотивує тим, що ІНФОРМАЦІЯ_3 помер ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 , виданого Сосницьким відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Корюківському районі Чернігівської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції 23.03.2023 року, актовий запис №91.

Згідно з лікарським свідоцтвом про смерть №2359 від 16.03.223 року смерть ОСОБА_3 настала ІНФОРМАЦІЯ_5 в зоні військових дій, місце смерті: Луганська область, Сєвєродонецький район, с. Червонопопівка.

Травми і поранення солдата ОСОБА_3 , які призвели до смерті, пов`язані із захистом Батьківщини, що підтверджується витягом з протоколу засідання 18 Регіональної військово-лікарської комісії по встановленню причинного зв`язку захворювань, поранень, контузій, травм, каліцтв №1886 від28.04.2023 року.

З довідки, виданої Сосницькою селищною радою 24.03.2023 року за №18-11/11-89, ОСОБА_3 , був зареєстрований та проживав за адресою: АДРЕСА_1 ; з 2010 року по день смерті ІНФОРМАЦІЯ_5 . Разом з ним проживала та була зареєстрована сестра ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , з 2010 року і по даний час.

Заявниця ніде не працює, в центру зайнятості на обліку не перебувала, а основним та постійним джерелом засобів до існування в даний період була заробітна плата її брата, який про неї турбувався та матеріально забезпечував, не був одружений, не мав власних дітей, та до своєї смерті був зареєстрований та проживав з сестрою.

Встановлення факту того, що ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 , дійсно утримував ОСОБА_1 , необхідно для того, щоб реалізувати своє право на призначення та виплату їй одноразової грошової допомоги в розмірах, визначених чинним законодавством, оформлення права на пенсію в зв`язку з втратою годувальника. Заявниця ОСОБА_1 та її представниця ОСОБА_2 в судовому засіданні заявлені вимоги повністю підтримали та просили їх задовольнити. Представник заінтересованої особи Міністерства оборони України Матієнко О.Б. в судовому засіданні заперечував проти задоволення заяви з підстав, викладених у письмових поясненнях, зокрема, зазначив, що заявниця хоче отримати одноразову грошову допомогу за загиблого рідного брата ОСОБА_3 , який загинув ІНФОРМАЦІЯ_5 , але не може підтвердити те, що перебувала на утриманні загиблого. Законом України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" визначено, що члени сім`ї померлого вважаються такими, що перебували на його утриманні, якщо вони були на його повному утриманні або одержували від нього допомогу, яка була для них постійним і основним джерелом засобів до існування. Заявник не надала до суду підтверджуючих документів, що вона була на утриманні загиблого та про те, чи має власну сім`ю, або не може працювати відповідно до стану здоров`я, і у зв`язку з цим перебувала на обліку в органах соціального захисту населення та потребувала сторонньої допомоги. Представник заінтересованої особи г оловного управління пенсійного фонду України в Чернігівській області в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. Згідно з ч. 7 ст. 19 ЦПК України окреме провадження призначене для розгляду справ про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов для здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Відповідно до ч. 1 ст. 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження, зокрема, справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту перебування фізичної особи на утриманні. Заслухавши учасників справи та дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне. Згідно з копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 ОСОБА_1 народилась ІНФОРМАЦІЯ_7 . ОСОБА_3 народився ІНФОРМАЦІЯ_8 , відповідно до копії свідоцтва про народження серії НОМЕР_3 . Їхніми батьками зазначені ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , (а.с. 13-14). Із копії рішення Сосницького районного суду Чернігівської області від 19.12.2006 року вбачається, що ОСОБА_4 та ОСОБА_5 позбавлено батьківських прав відносно неповнолітніх дітей ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , (а.с. 17-18). ІНФОРМАЦІЯ_9 ОСОБА_5 померла, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_4 , (а.с . 19). Згідно з копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 ОСОБА_3 помер ІНФОРМАЦІЯ_3 , (а.с. 20). Із копії наказу командира військової частини НОМЕР_5 від 16.01.2023 №11 вбачається, що ОСОБА_3 був призначений на посаду та зарахований до списків особового складу військової частини НОМЕР_5 , (а.с. 23). Згідно з доповіддю по факту поранення військовослужбовців військової частини НОМЕР_5 Збройних Сил України командира військової частини НОМЕР_5 вбачається, що 14.03.2023 року, о 14.00 від начальника медичної служби надійшла доповідь, що при веденні оборони під час артилерійських обстрілів поблизу Червонопопівка 13.03.2023 року внаслідок вибуху снаряду отримав поранення солдат ОСОБА_3 , військовослужбовця евакуйовано до Лиман, (а.с. 24). Відповідно до копії сповіщення №691/1231/5 від 15.03.2023 начальнику ІНФОРМАЦІЯ_10 командир військової частини НОМЕР_5 просить сповістити громадянку ОСОБА_6 , про те, що її племінник ОСОБА_3 , 1992 року народження, призваний на військову службу під час мобілізації 02 грудня 2022 року ІНФОРМАЦІЯ_11 , загинув ІНФОРМАЦІЯ_5 ,(а.с. 25). Згідно з копією лікарського свідоцтва про смерть №2359 від 10.03.2023 року ОСОБА_3 , 1992 року народження, помер ІНФОРМАЦІЯ_5 . Проживав: АДРЕСА_2 . Місце смерті: Луганська область, Сєвєродонецький район, населений пункт Червонопавлівка. Смерть настала в зоні бойових дій. Безпосередня причина смерті травма декількох кровоносних судин у ділянці шиї, (а.с. 26). Із копії витягу з наказу №76-РС від 25.03.2023 року та копії витягу з наказу №61 від 27.03.2023 командира військової частини НОМЕР_5 вбачається, що солдата ОСОБА_3 , 1992 року народження, який загинув ІНФОРМАЦІЯ_5 , виключено зі списків особового складу частини та знято з усіх видів забезпечення 14.03.2023 року, (а.с. 27-28). Із копії довідки №3947 від 07.04.2023 командира військової частини НОМЕР_5 вбачається, що солдат ОСОБА_3 в період з 17.01.2023 року по ІНФОРМАЦІЯ_5 брав участь у заходах, необхідних для забезпечення оборони України. Загинув ІНФОРМАЦІЯ_5 . Смерть пов`язана з виконанням обов`язків військової служби, (а.с. 29). Згідно з копією наказу №566 від 12.04.2023 командира військової частини НОМЕР_5 смерть солдата ОСОБА_3 пов`язана із захистом Батьківщини, настала внаслідок бойового враження під час безполсередньої участі військовослужбовця у бойових діях ІНФОРМАЦІЯ_5 поблизу н.п. Червонопопівка, в період дії на території України воєнного стану, (а.с. 30-31). Із копії витягу з протоколу №1886 від 28.04.2023 року травми і поранення солдата ОСОБА_3 , які призвели до смерті, пов`язані із захистом Батьківщини, (а.с. 32). З копії довідки Сосницькї селищної ради №18-11/11-89 від 24.03.2023 року ОСОБА_3 , був зареєстрований та проживав за адресою: АДРЕСА_1 ; з 2010 року по день смерті ІНФОРМАЦІЯ_5 . Разом з ним проживала та була зареєстрована сестра ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , з 2010 року і по даний час, (а.с. 33). Із копії акту обстеження житлово-побутових умов проживання сім`ї ОСОБА_1 , за адресою: АДРЕСА_1 ; від 27.03.2023 року вбачається, що ОСОБА_1 та ОСОБА_3 (який загинув ІНФОРМАЦІЯ_5 ) проживають у тітки ОСОБА_6 і ведуть спільне господарство, (а.с. 34). Згідно з копією витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі від 23.03.2023 року №71906599 після смерті ОСОБА_3 заведена спадкова справа 23/2023, (а.с. 35). Із копій свідоцтв про право на спадщину за законом вбачається, що спадкоємцем майна ОСОБА_3 є його рідна сестра ОСОБА_1 , (а.с. 38-39). Допитані в судовому засіданні в якості свідків ОСОБА_7 , ОСОБА_6 та ОСОБА_8 підтвердили, що, дійсно, ОСОБА_1 перебувала на утриманні рідного брата ОСОБА_3 , Пунктом 1 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року №5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», визначено, що суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. Таким чином, процесуальний закон передбачає умови, за яких у окремому провадженні можуть бути встановлені факти, що мають юридичне значення, зокрема, факти, що підлягають встановленню, повинні мати юридичне значення, тобто від них повинні безпосередньо залежати виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичної особи без повторного звернення до суду на підставі цього рішення; встановлення факту не пов`язано із вирішенням спору про право. Відповідно до п. 8 даної постанови встановлення факту перебування особи на утриманні померлого має значення для одержання спадщини, призначення пенсії або відшкодування шкоди, якщо допомога, яка надавалась, була для заявника постійним і основним джерелом засобів для існування. Одержання заявником заробітку, пенсії, стипендії, інших доходів не є підставою для відмови у встановленні факту перебування на утриманні, коли суд установить, що основним і постійним джерелом засобів до існування була для заявника допомога з боку особи, яка надавала йому утримання. Відповідно до пунктів 104-106 постанови Великої Палати Верховного Суду від 18.01.2024 у справі № 560/17953/21 справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, належать до юрисдикції суду за таких умов: факти, що підлягають встановленню, повинні мати юридичне значення, тобто від них мають залежати виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян. Для визначення юридичного характеру факту потрібно з`ясувати мету встановлення; встановлення факту не пов`язується з подальшим вирішенням спору про право. Якщо під час розгляду справи про встановлення факту заінтересованими особами буде заявлений спір про право або суд сам дійде висновку, що у цій справі встановлення факту пов`язане з необхідністю вирішення в судовому порядку спору про право, суд залишає заяву без розгляду і роз`яснює цим особам, що вони вправі подати позов на загальних підставах; заявник не має іншої можливості одержати чи відновити документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення. Для цього заявник разом із заявою про встановлення факту подає докази на підтвердження того, що до її пред`явлення він звертався до відповідних організацій за одержанням документа, який посвідчував би такий факт, але йому в цьому було відмовлено із зазначенням причин відмови (відсутність архіву, відсутність запису в актах цивільного стану тощо); чинним законодавством не передбачено іншого позасудового порядку встановлення юридичних фактів. Водночас у частині шостій статті 294 ЦПК України визначено, що суд залишає заяву про встановлення факту без розгляду, якщо під час розгляду справи у порядку окремого провадження виникає спір про право, який вирішується в порядку позовного провадження, і роз`яснює заінтересованими особами особам, що вони вправі подати позов на загальних підставах. При цьому між особою та Міністерством оборони України не може бути спору про право на отримання одноразової грошової допомоги, оскільки відповідач не є суб`єктом отримання такої соціальної допомоги. Таким чином, заперечення представника Міністерства оборони України у даній справі щодо розгляду заяви про встановлення факту у порядку окремого провадження на підставі існування спору про право, суд до уваги не бере. Згідно з п. 1 Постанови № 168 КМУ «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» від 28.02.2022 на період дії воєнного стану військовослужбовцям Збройних Сил, Служби безпеки, Служби зовнішньої розвідки, Головного управління розвідки Міністерства оборони, Національної гвардії, Державної прикордонної служби, Управління державної охорони, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації, Державної спеціальної служби транспорту, військовим прокурорам Офісу Генерального прокурора, особам рядового і начальницького складу Державної служби з надзвичайних ситуацій, співробітникам Служби судової охорони, особам начальницького складу управління спеціальних операцій Національного антикорупційного бюро та поліцейським виплачується додаткова винагорода в розмірі 30000 гривень щомісячно, а тим з них, які беруть безпосередню участь у бойових діях або забезпечують здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів (у тому числі військовослужбовцям строкової служби), - розмір цієї додаткової винагороди збільшується до 100000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах. Пунктом 2 Постанови № 168 встановлено, що сім`ям загиблих осіб, зазначених у пункті 1 цієї постанови, виплачується одноразова грошова допомога, яка розподіляється рівними частками на всіх отримувачів, передбачених у статті 16-1 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 16-3 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» у випадках, зазначених у підпунктах 1-3 пункту 2 статті 16 цього Закону, право на призначення та отримання одноразової грошової допомоги мають члени сім`ї, батьки та утриманці загиблого (померлого) військовослужбовця, військовозобов`язаного або резервіста. Згідно з п.п. 1 п. 2 ст. 16 цього Закону одноразова грошова допомога призначається і виплачується у разі загибелі (смерті) військовослужбовця під час виконання ним обов`язків військової служби або внаслідок захворювання, пов`язаного з виконанням ним обов`язків військової служби, або смерті особи, звільненої з військової служби, протягом року після звільнення її з військової служби, якщо смерть настала внаслідок поранення, контузії, каліцтва, захворювання, пов`язаних з виконанням обов`язків військової служби. Відповідно до положень п. 6. ст. 16-3 ЗУ «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» одноразова грошова допомога призначається і виплачується Міністерством оборони України, іншими центральними органами виконавчої влади, що здійснюють керівництво військовими формуваннями та правоохоронними органами, а також органами державної влади, військовими формуваннями та правоохоронними органами, в яких передбачено проходження військової служби військовослужбовцями, навчальних (або перевірочних) та спеціальних зборів - військовозобов`язаними, проходження служби у військовому резерві - резервістами. Згідно з ч. 2 ст. 16 ЗУ «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» члени сім`ї та батьки загиблого (померлого) військовослужбовця, військовозобов`язаного або резервіста визначаються відповідно до Сімейного кодексу України, а утриманці - відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб». Згідно з положеннями ст. 30 ЗУ «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» право на пенсію в разі втрати годувальника мають непрацездатні члени сімей загиблих, померлих або таких, що пропали безвісти військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, які перебували на їх утриманні (стаття 31). Відповідно до ст. 31 «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» члени сім`ї померлого вважаються такими, що перебували на його утриманні, якщо вони були на його повному утриманні або одержували від нього допомогу, яка була для них постійним і основним джерелом засобів до існування. Конституційний суд України у своєму рішенні від 03.06.1999 № 5-рп/99у справі № 1-8/99 (про офіційне тлумачення терміна «член сім`ї») визначає, що членами сім`ї військовослужбовця є, зокрема, особи, які постійно з ним мешкають і ведуть спільне господарство. До таких осіб належать не тільки близькі родичі (рідні брати, сестри, онуки, дід і баба), але й інші родичі чи особи, які не перебувають з військовослужбовцем у безпосередніх родинних зв`язках (брати, сестри дружини (чоловіка); неповнорідні брати і сестри; вітчим, мачуха; опікуни, піклувальники, пасинки, падчерки й інші). Обов`язковими умовами для визнання їх членами сім`ї, крім спільного проживання, є: ведення спільного господарства, тобто наявність спільних витрат, спільного бюджету, спільного харчування, купівля майна для спільного користування, участь у витратах на утримання житла, його ремонт, надання взаємної допомоги, наявність усних чи письмових домовленостей про порядок користування житловим приміщенням, інших обставин, які засвідчують реальність сімейних відносин. Відповідно до ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право в порядку, встановленому законом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. За змістом ст.ст. 12, 13, 81 ЦПК України суд розглядає справи в межах вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених ЦПК України випадках. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи, і на які вона посилається як на підставу своїх позовних вимог або заперечень, крім випадків, встановлених ЦПК України. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Таким чином, суд приходить до висновку, що заяву про встановлення факту перебування ОСОБА_1 на утриманні ОСОБА_3 необхідно задовольнити, оскільки даний факт породжує юридичні наслідки, зокрема, дозволить реалізувати право на призначення та виплату одноразової грошової допомоги в розмірах, визначених чинним законодавством, оформлення права на пенсію в зв`язку з втратою годувальника. Відповідно до ч. 7 ст. 294 ЦПК України при ухваленні судом рішення судові витрати не відшкодовуються, якщо інше не встановлено законом. На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 12, 81, 89, 315, 317, 354, 355 ЦПК України,

В И Р І Ш И В:

Заявлені вимоги ОСОБА_1 задовольнити.

Встановити факт перебування ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с. Філонівка Сосницького району Чернігівської області, на утриманні ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця с. Якличі Сосницького району Чернігівської області, який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 в с. Червонопопівка Сєвєродонецького району Луганської області, по день смерті останнього.

Рішення може бути оскаржене до Чернігівського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя О.М.Даньков