УХВАЛА

20 грудня 2024 року

м. Київ

справа № 334/9627/23

провадження № 61-16063ск24

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду:

Шиповича В. В. (суддя - доповідач), Осіяна О. М., Синельникова Є. В.,

розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Ісаєнко Олександр Васильович, на заочне рішення Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 29 квітня 2024 року та постанову Запорізького апеляційного суду від 06 листопада 2024 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: Дарницький відділ державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), про припинення стягнення аліментів та звільнення від сплати аліментів,

ВСТАНОВИВ:

У жовтні 2023 року ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом, в якому просив:

- припинити з 24 березня 2023 року стягнення на підставі судового наказу Енергодарського міського суду Запорізької області від 10 червня 2021 року по справі №316/965/21 із ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліментів на утримання неповнолітньої дитини: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/4 частини від заробітку (доходу) платника аліментів, але не менше ніж 50% прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку. Виконавче провадження № НОМЕР_1;

- звільнити з 24 березня 2023 року ОСОБА_1 від сплати аліментів на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/4 частини від заробітку (доходу) платника аліментів, але не менше ніж 50% прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку та від стягнення нарахованої заборгованості по аліментах по даному виконавчому провадженню.

Заочним рішенням Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 29 квітня

2024 року, залишеним без змін постановою Запорізького апеляційного суду

від 06 листопада 2024 року, у задоволенні позовну відмовлено.

29 листопада 2024 року засобами поштового зв`язку ОСОБА_1 подав касаційну скаргу на заочне рішення Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 29 квітня 2024 року та постанову Запорізького апеляційного суду

від 06 листопада 2024 року, які просить скасувати, ухваливши нове судове рішення про задоволення позову.

Колегія суддів дійшла висновку про відмову у відкритті касаційного провадження, оскільки касаційна скарга подана на судові рішення, які не підлягають касаційному оскарженню.

Згідно зі статтею 129 Конституції України та статей 2, 17 ЦПК України однією з основних засад цивільного судочинства є забезпечення апеляційного перегляду справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Відповідно до частини «с» статті 7 Рекомендацій № R (95) 5 Комітету Міністрів Ради Європи від 07 лютого 1995 року скарги до суду третьої інстанції мають передусім подаватися відносно тих справ, які заслуговують на третій судовий розгляд, наприклад справ, які розвиватимуть право або сприятимуть однаковому тлумаченню закону. Вони також можуть бути обмежені скаргами у тих справах, де питання права мають значення для широкого загалу.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, яка є джерелом права (стаття 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», частина четверта статті 10 ЦПК України), умови прийнятності касаційної скарги відповідно до норм національного законодавства можуть бути суворішими, ніж для звичайної заяви. Касаційний перегляд справи вважається екстраординарним.

Зважаючи на особливий статус суду касаційної інстанції, специфіку його повноважень як «суду права», процесуальні процедури у суді касаційної інстанції можуть бути більш формальними, враховуючи те, що провадження здійснюється судом після розгляду справи судом першої інстанції, а потім судом апеляційної інстанції, і учасникам справи був наданий відповідний обсяг гарантій права на справедливий суд у судах попередніх інстанцій.

Відповідно до пункту 2 частини третьої статті 389 ЦПК України не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у малозначних справах та у справах з ціною позову, що не перевищує двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім випадків, якщо: а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи;

в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; г) суд першої інстанції відніс справу до категорії малозначних помилково.

Відповідно до пункту 3 частини шостої статті 19 ЦПК України малозначними справами є справи про стягнення аліментів, збільшення та зменшення їх розміру, припинення стягнення аліментів, оплату додаткових витрат на дитину, індексацію аліментів, зміну способу їх стягнення, якщо такі вимоги не пов`язані із встановленням чи оспорюванням батьківства (материнства).

У розглядуваній справі спір виник з приводу припинення стягнення аліментів, а розмір заборгованості по аліментах, від сплати якої позивач просить його звільнити, не перевищує двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

За таких обставин ухвалені у справі № 334/9627/23 судові рішення можуть бути оскаржені в касаційному порядку виключно за наявності випадків, передбачених пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України.

Заявником не обґрунтовано наявності випадків, визначених пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України.

Верховним Судом досліджено та взято до уваги, зокрема, категорію справи, ціну та предмет позову, а також значення справи для сторін і суспільства, та не встановлено випадків, передбачених пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України.

Відповідно до статті 179 Сімейного кодексу України аліменти, одержані на дитину, є власністю дитини. Той із батьків або інших законних представників дитини, на ім`я якого виплачуються аліменти, розпоряджається аліментами виключно за цільовим призначенням в інтересах дитини.

Сімейним кодексом України передбачені механізми контролю за цільовим витрачанням аліментів, а також можливість, за наявності до того підстав, внесення аліментів на особистий рахунок дитини в Державному ощадному банку України.

Касаційний перегляд вважається екстраординарним, з огляду на специфіку повноважень суду касаційної інстанції, які обмежено питаннями права та більшим ступенем формальності процедур. Повноваження суду касаційної інстанції не можуть використовуватися для здійснення нового судового розгляду справи.

Відповідно до вимог пункту 1 частини другої статті 394 ЦПК України суд відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

Оскільки касаційну скаргу подано на судові рішення, які відповідно до пункту 2 частини третьої статті 389 ЦПК України, не підлягають касаційному оскарженню; справа розглянута судами двох інстанцій, які мали повну юрисдикцію щодо вирішення спору; заявник використав своє право на апеляційний перегляд справи; наявність випадків, передбачених пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України не встановлено, тому у відкритті касаційного провадження необхідно відмовити.

Керуючись статтею 129 Конституції України, частиною шостою статті 19, статтями 388, 389, 394 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Ісаєнко Олександр Васильович, на заочне рішення Ленінського районного суду

м. Запоріжжя від 29 квітня 2024 року та постанову Запорізького апеляційного суду від 06 листопада 2024 року у справі № 334/9627/23.

Копію ухвали та додані до скарг матеріали направити особі, яка подала касаційну скаргу.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Судді:В. В. Шипович О. М. Осіян Є. В. Синельников