ОКРЕМА ДУМКА
Білогірським районним судом Хмельницької області в складі головуючого судді Давидюка О.І. та присяжних Мошинської Н.І. і Яремчук Н.В. 11 грудня 2024 року ухвалено рішення в справі окремого провадження за заявою ОСОБА_1 , яким визнано недієздатною ОСОБА_2 , встановлено над нею опіку та призначено заявника опікуном.
Частково не погоджуюся з рішенням суду щодо призначення опікуном ОСОБА_2 її внука ОСОБА_1 та відповідно до ст. 35 ЦПК України висловлюю окрему думку, про наявність якої було оголошено учасникам справи в судовому засіданні.
Згідно ст. ст. 63, 64 ЦК України опікун призначається переважно з осіб, які перебувають у сімейних, родинних відносинах з підопічним, з урахуванням особистих стосунків між ними, можливості особи виконувати обов`язки опікуна, яким не може бути особа, яка позбавлена батьківських прав, а також якщо поведінка і інтереси якої суперечать інтересам фізичної особи, яка потребує опіки.
Аналогічні положення зазначені в Правилах опіки та піклування, затверджених наказом Державного комітету України у справах сім`ї та молоді, Міністерства освіти України, Міністерства охорони здоров`я України, Міністерства праці та соціальної політики України від 26 травня 1999 року № 34/166/131/88.
Відповідно до ч. 1 ст. 67 ЦК України опікун зобов`язаний дбати про підопічного, про створення йому побутових умов, забезпечення його доглядом та лікуванням.
При призначенні опікуна важливі і обов`язково повинні враховуватися особисті приязні взаємини між опікуном і підопічним, що забезпечить нормальне життєзабезпечення підопічного. Можливість особи здійснювати повноваження опікуна перевіряються органом опіки та піклування, який висловлює пропозиції про доцільність призначення опікуна.
Таке подання не є рішенням за процесуальним статусом та має для суду лише рекомендаційний характер, і при постановленні судом рішення по справі не має пріоритетного значення, та може бути враховане на розсуд суду.
Проте, обґрунтування висновку (хоча має бути саме «подання») органу опіки та піклування, затвердженого рішенням виконавчого комітету Ямпільської селищної ради Шепетівського району Хмельницької області від 23 серпня 2024 року № 114, щодо призначення опікуном саме ОСОБА_1 обмежено виконанням формальних процедур (зазначено у висновку лише те, що « ОСОБА_2 проживає з онуком ОСОБА_1 , який піклується про неї та здійснює за нею догляд»), що на моє переконання, як судді, свідчить про застосування суто формального підходу до вирішення питання про призначення заявника опікуном.
При цьому, органом опіки та піклування не розглядалося, що не відображено у даному висновку, питання стосунків між заявником ОСОБА_1 та бабою ОСОБА_2 , а також не розглядалося питання, з урахуванням вимог пункту 3.2 Правил опіки та піклування, переважного права у призначенні опікуном інших близьких родичів недієздатної ОСОБА_2 .
Так, лише в судовому засіданні, з пояснень самого заявника та свідка ОСОБА_3 (дочка недієздатної), стало відомо, що недієздатна ОСОБА_2 , окрім внуків ОСОБА_1 (заявник) та ОСОБА_4 (особа з інвалідністю І групи), має інших працездатних повнолітніх внука та внучку.
До того ж, пунктом 10 ч. 1 ст. 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» передбачено, що не підлягають призову на військову службу під час мобілізації військовозобов`язані опікуни особи, визнаної судом недієздатною.
Тому, станом на сьогоднішній день, саме орган опіки та піклування на підставі звернення особи чоловічої статі призовного віку із заявою про призначення її опікуном недієздатної особи, враховуючи введений в державі воєнний стан та закріплений ст. 65 Конституції України обов`язок щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, повинен з`ясувати необхідність такого, уникаючи можливих зловживань в цьому напрямку, та належним чином мотивувати свій висновок про можливість призначення такої особи опікуном та, перш за все, необхідність такого.
Таким чином, орган опіки та піклування, визначаючи заявника, який є військовозобов`язаним, для призначення опікуном баби недієздатної ОСОБА_2 , не було проаналізовано усіх можливих кандидатів на здійснення опіки з числа близьких родичів підопічної, враховуючи усі обставини, в тому числі введений у державі воєнний стан та закріплений ст. 65 Конституції України обов`язок щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України.
За таких обставин, проаналізувавши матеріали справи, вимоги законодавства, не знаходжу підстав для задоволення заяви в частині призначення заявника опікуном над недієздатною бабою ОСОБА_2 , а висновок органу опіки та піклування щодо можливості призначення його опікуном оцінюю як такий, що винесений передчасно, без повного дослідження всіх обставин, що ґрунтується виключно на даних отриманих від заявника.
Враховуючи викладене, вважаю, що в задоволенні заяви в частині призначення заявника ОСОБА_1 опікуном недієздатної ОСОБА_2 слід було відмовити.
Суддя: Олександр ДАВИДЮК