Провадження № 2-п/522/163/24
УХВАЛА

16 грудня 2024 року м. Одеса

Приморський районний суд м. Одеси

у складі: судді Бондар В.Я.,

за участю секретаря судового засідання Єрганінової К.В.,

розглянувши у судовому засіданні заяву представника ОСОБА_1 ОСОБА_2 про перегляд заочного рішення у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором позики та три відсотки річних,

ВСТАНОВИВ:

До суду 28.11.2024 надійшла заява ОСОБА_1 в особі представника ОСОБА_2 про перегляд заочного рішення у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором позики та три відсотки річних.

В обґрунтування поданої заяви відзначено, що ОСОБА_1 не був повідомлений про судовий розгляд справи, у зв`язку з чим не міг подати свої заперечення по суті позову. Відповідач не знаходиться за адресою вказаною у позові, оскільки перебуває на службі у Збройних Силах України. Розписку за якою стягнуто борг ОСОБА_1 вказує, що він не складав, що може бути підтверджено експертизою при загальному розгляді справи.

Ухвалою від 02.11.2024 заяву призначено до розгляду у судовому засіданні 16.12.2024.

Ухвалою від 10.12.2024 забезпечено участь представника заявника ОСОБА_2 в судовому засіданні в режимі відеоконференції.

У судовому засіданні 16.12.2024 представник заявника ОСОБА_2 підтримав вимоги заяви та просив задовольнити. Представник позивача ОСОБА_4 заперечував проти задоволення заяви.

Суд, дослідивши матеріали справи, матеріали заяви про перегляд заочного рішення суду, приходить до висновку про залишення заяви про перегляд заочного рішення суду без задоволення, зважаючи на наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 288 ЦПК України заочне рішення підлягає скасуванню, якщо судом буде встановлено, що відповідач не з`явився в судове засідання та (або) не повідомив про причини неявки, а також не подав відзив на позовну заяву з поважних причин, і докази, на які він посилається, мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Таким чином, законодавець для скасування заочного рішення суду передбачає сукупність умов, а саме неявка в судове засідання з поважних причин та істотне значення доказів для вирішення справи.

Судом встановлено, що заочним рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 30 жовтня 2024 року позов було задоволено частково, стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 заборгованість за договором позики у розмірі 150 000 (сто п`ятдесят тисяч) доларів США та витрати по сплаті судового збору у розмірі 14 185 (чотирнадцять тисяч сто вісімдесят п`ять) гривень 66 копійок.

Згідно відповіді №663962 від 27.06.2024 з Єдиного державного демографічного реєстру, ОСОБА_1 зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , у зв`язку з чим судова кореспонденція направлялася на адресу зареєстрованого місця проживання відповідача.

Копія ухвали про відкриття провадження у справі та копія позову з додатками, що направлялися на адресу відповідача повернулися не врученими, однак без будь-якої відмітки представника «Укрпошта» (а.с.19-20).

Судові повістки поверталися до суду з відміткою на конверті про причини не вручення - «адресат відсутній за вказаною адресою» (а.с.24-25, 35-38), що є належним сповіщенням відповідача.

Згідно п.3 ч. 8 ст. 128 ЦПК України днем вручення судової повістки є: день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду.

Таким чином, ОСОБА_1 був повідомлений належним чином, адже повістки вважаються врученими ОСОБА_1 .

Згідно довідки №3598 Військової частини НОМЕР_1 від 07.09.2024, підполковник ОСОБА_1 перебуває на військовій службі у військовій частині № НОМЕР_2 .

Згідно витягу з наказу командира ВЧ НОМЕР_1 від 05.05.2022, ОСОБА_1 з 05.05.2022 приступив до виконання службових обов`язків за посадою.

Перебування відповідача на службі у Збройних Силах України саме по собі та надані суду докази не свідчать, що ОСОБА_1 перебуває не за місцем реєстрації. Надані довідки та витяг з наказу не свідчить про виконання відповідачем бойових завдань та перебування на лінії фронту, щоб унеможливило отримання за місцем реєстрації поштової кореспонденції направленої судом.

Варто відзначити, що підставами для скасування заочного рішення є не тільки поважність причин неявки у судові засідання, а й докази, на які посилається заявник повинні мати істотне значення для правильного вирішення справи.

Відповідач не надає жодних доказів до заяви, лише зазначає, що ОСОБА_1 не складав розписку.

Тому, можливо зробити висновок, що до заяви про перегляд заочного рішення не додано доказів, які б вплинули на заочне рішення.

Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Згідно ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування.

Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (ч. 2 ст. 78 ЦПК України).

Згідно ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до ч. 3 ст. 287 ЦПК України у результаті розгляду заяви про перегляд заочного рішення суд може своєю ухвалою: 1) залишити заяву без задоволення; 2) скасувати заочне рішення і призначити справу до розгляду в загальному порядку.

На підставі вищевикладеного, зважаючи на те, що заявник був повідомлений належним чином про судовий розгляд справи, докази, які б мали істотне значення для вирішення спору суду не надав, тому, суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення заяви ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення, а значить заява підлягає залишенню без задоволення.

Керуючись ст.ст. 4, 12, 13, 76, 258-260, 287, 288 ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Заяву представника ОСОБА_1 ОСОБА_2 про перегляд заочного рішення у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором позики та три відсотки річних залишити без задоволення.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали суду складено 19 грудня 2024 року.

Суддя В.Я.Бондар