Провадження № 2/686/7336/24
УХВАЛА

20 грудня 2024 року м. Хмельницький

Хмельницький міськрайонний суд Хмельницької області

у складі: головуючого судді Дем`янова Ю.М.,

за участі секретаря судового засідання Ткаченко Л.Г.,

представника позивача ОСОБА_1 адвоката Ксьондзика Ю.Ю.,

відповідача ОСОБА_2

та його представника адвоката Місяця А.П.,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду міста Хмельницького цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя,

встановив:

ОСОБА_1 25.10.2024, через свого представника адвоката Ксьондзика Ю.Ю., звернулась до Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області з позовом до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя.

Зокрема, позивач просить здійснити поділ майна, що є спільною сумісною власністю, а саме: виділити у власність позивача квартиру АДРЕСА_1 (РНОНМ:13097553) та автомобіль марки Volkswagen Passat, д.н. НОМЕР_1 , VINWVWZZZ3CZJE005231, виділити у власність відповідача - будівлю комори у будинку АДРЕСА_2 (реєстраційний номер майна 25336919) та причепа автомобільного.

Окрім цього, позивач просить суд в порядку поділу майна подружжя визнати за ОСОБА_1 право на 1/2 частку всіх видів доходів Товариства з обмеженою відповідальністю «МГК-Граніт» ().

Ухвалою суду від 29.10.2024 відкрито провадження у справі. Розгляд справи вирішено проводити за правилами загального позовного провадження та призначено її до підготовчого судового засідання.

03.12.2024 на адресу суду від представника відповідача адвоката Місяця А.П., надійшло клопотання про закриття провадження у справі в частині заявленої вимоги про визнання за ОСОБА_1 права на 1/2 частку всіх видів доходів Товариства з обмеженою відповідальністю «МГК-Граніт» ().

В обґрунтування указаного клопотання представник зазначив про те, що в цій частині спір має ознаки корпоративного, а отже не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Так, відповідно до відомостей, що наявні в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, перелік засновників/учасників ТОВ «МГК-Граніт» наступний: - ОСОБА_2 (частка у розмірі 90%); - ОСОБА_1 (частка у розмірі 10%). Указані обставини не заперечуються самим позивачем у справі.

Отже, як зазначає представник відповідача у справі, позивач який має право на частку у статутному капіталі ТОВ «МГК-Граніт» у розмірі 10%, заявляючи вимогу про визнання за ним права власності на всіх видів доходів (тобто 50%) цього товариства, обґрунтовуючи даний спір як поділ майна подружжя, фактично намагається за рахунок такого поділу отримати доходи товариства, на які не має права як його учасник.

Розподіл ж доходів чи дивідендів товариства здійснюється відповідно до законодавства, що регулює господарські відносини, у порядку визначеному Статутом такого товариства, та пропорційно до розміру часток учасників/засновників у статутному капіталі товариства.

У судовому засіданні відповідач та його представник підтримали подане клопотання про закриття провадження в частині та просили його задовольнити.

Представник позивача проти задоволення клопотання заперечив та зазначив, що його позовна вимога узгоджується із позицією Верховного Суду, яка викладена у постанові ВП ВС від 31.01.2024 № 953/3429/20. Зокрема вказав на те, що якщо один із подружжя є учасником господарського товариства і вносить до його статутного капіталу майно, придбане за рахунок спільних коштів подружжя, то таке майно переходить у власність цього підприємства, а в іншого із подружжя право власності на майно трансформується в право вимоги, сутність якого полягає у праві вимоги виплатити половину вартіості внесеного майна в разі поділу майна подружжя або право вимоги половини отриманого доходу від діяльності підприємства. Просив відмовити у задоволенні поданого клопотання.

Суд, заслухавши пояснення представника відповідача на обґрунтування поданого клопотання та заперечення позивача щодо відсутності підстав до закриття провадження в частині заявленої вимоги про визнання за ОСОБА_1 права на частку всіх видів доходів ТОВ «МГК-Граніт», дослідивши подані на обгрунтуання своїх позиції письмові докази, дійшов до висновку про наявність підстав для задоволення клопотання представника відповідача та про необхідність закриття провадження у справі в частині визнання права власності на частину всіх видів доходів товариства за позивачем.

Відповідно до змісту пункту 3 частини 1 статті 20 ГК України, господарські суди розглядають справи у спорах, що виникають з корпоративних відносин, у тому числі у спорах між учасниками (засновниками, акціонерами, членами) юридичної особи або між юридичною особою та її учасником (засновником, акціонером, членом), у тому числі учасником, який вибув, пов`язані зі створенням, діяльністю, управлінням або припиненням діяльності такої юридичної особи, крім трудових спорів.

Стороною у корпоративному спорі може бути, зокрема учасник/засновник підприємства, який обґрунтовує позовні вимоги порушенням його корпоративних прав.

Згідно із положеннями ст. 19 ЦПК України, суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають із цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

Згідно із ч. 4 ст. 188 ЦПК України не допускається об`єднання в одне провадження кількох вимог, які належить розглядати в порядку різного судочинства, якщо інше не встановлено законом.

Судом встановлено те, що позивач ОСОБА_1 та відповідач ОСОБА_2 є засновниками ТОВ «МГК-Граніт». Статутний внесок позивача становить 10%, а відповідача відповідно 90% від статутного капіталу, який визначений у розмірі 534 000 грн.

Статутний капітал, вартість основних фондів товариства, у тому числі прибуток дохід товариства є спільною частковою власністю засновників товариства, відповідно до часток у статутному капіталі. На указане майно, у тому числі прибутки (доходи) товариства не поширюється правовий режим спільної сумісної власності, як це передбачено СК України, оскільки учасниками (засновниками) товариства при його створенні чи подальшій діяльності було самостійно визначено частку кожного.

Суд дійшов до висновку про те, що правовий режим спільної сумісної власності подружжя не поширюється на корпоративні права у ТОВ «МГК-Граніт», оскільки такі частки були визначені засновниками товариства самостійно.

У зв`язку із цим позовна вимога про визнання за позивачем права на 1/2 частку всіх видів доходів ТОВ «МГК-Граніт» містить ознаки не цивільних правовідносин, а корпоративних (господарських) правовідносин, оскільки один із засновників має намір здійснити перерозподіл доходів товариства не пропорційно праву власності на частку у такому товаристві, яка визначена у Статуті суб`єкта господарювання.

Відповідно до висновків Великої Палати Верховного Суду, які викладені у постанові від 29 червня 2021 року у справі № 916/2813/18, справи у спорах щодо правочинів незалежно від їх суб`єктного складу, що стосуються акцій, часток, паїв, інших корпоративних прав у юридичній особі, підлягають розгляду господарськими судами, так само як і спори, які виникають у подружжя щодо прав власності у корпоративних правах суб`єктів господарювання.

Як зазначає ВС указані справи мають розглядатися в межах господарського судочинства, адже це питання більше стосується ведення господарської діяльності, ніж сімейних стосунків. Винятком є спори щодо дій, спрямованих на набуття, зміну або припинення сімейних і спадкових прав та обов`язків, які мають вирішуватися в порядку цивільного судочинства.

Суд вважає помилковим застосування до спірних правовідносин позивачем правових висновків, які здійсненні ВП ВС у справі № 953/3429/20 та викладені у постанові від 31.01.2024, оскільки правовідносини у даній справі та справі, яка була на розгляді ВП ВС, не є тотожними, адже у даній справі статутний капітал ТОВ « МГК-Грант» не є спільною сумісною власністю, навпаки, частки статутного капіталу у товаристві розподілено між колишнім подружжям засновниками суб`єкта господарювання, що відповідно і визначає розмір доходів, який отримує кожен із учасників (засновників) за результатами діяльності товариства.

Підстави для закриття провадження у справі визначені у статті 255 ЦПК України. Закриття провадження у справі - це форма закінчення розгляду цивільної справи без прийняття судового рішення у зв`язку з виявленням після порушення провадження у справі обставин, з якими закон пов`язує неможливість судового розгляду справи.

Пунктом 1 ч. 1 ст. 255 ЦПК України встановлено, що суд закриває провадження у справі, якщо справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

У даній справі позивач у позові об`єднала вимоги щодо поділу майна подружжя одночасно з вимогами щодо вирішення корпоративного спору між учасниками товариства, при вирішенні якого підлягають до застосування норм ГПК України, ГК України та Закону України «Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю», а також статутні документи самого товариства.

Господарське товариство є власником майна, переданого йому учасниками товариства у власність як вклад до (складеного) капіталу; продукції, виробленої товариством у результаті господарської діяльності; одержаних доходів; іншого майна, набутого товариством на підставах, не заборонених законом, а тому спір щодо визначення часток засновників у всіх видах доходів ТОВ «МГК-Граніт» підлягає розгляду в порядку господарського судочинства.

Керуючись п. 1 ч. 1 ст. 255, 258-260, 263 ЦПК України, суд -

постановив:

Клопотання представника відповідача адвоката Місяця А.П., про закриття провадження в частині - задовольнити.

Провадження у цивільній справі № 686/29013/24 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя, в частині заявленої вимоги про визнання за ОСОБА_1 права на частину всіх видів доходів Товариства з обмеженою відповідальністю «МГК-Граніт» () закрити.

Роз`яснити позивачу, що розгляд спору в цій частині здійснюється в порядку господарського судочинства та він може звернутись із позовом до Господарського суду Хмельницької області.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана до Хмельницького апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Повний текст ухвали складено 20.12.2024.

Суддя Юрій ДЕМ`ЯНОВ