УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 568/1962/24

Провадження № 2-н/568/222/24

23 грудня 2024 р. м.Радивилів

Радивилівський районний суд Рівненської області

суддя Сільман А.О. перевіривши матеріали заяви Акціонерного товариства "Оператор газорозподільної системи "Рівнегаз" про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за надані послуги з розподілу прироного газу

ВСТАНОВИВ:

АТ "Оператор газорозподільної системи "Рівнегаз" звернулося до Радивилівського районного суду Рівненської області із заявою про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за надані послуги з розподілу прироного газу.

Розглянувши вказану заяву та матеріали додані до неї, суд вважає за необхідне відмовити у видачі судового наказу з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1, 2 ст.160 ЦПК України судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених статтею 161 цього Кодексу. Із заявою про видачу судового наказу може звернутися особа, якій належить право вимоги, а також органи та особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб.

Статтею 161 ЦПК України передбачені вимоги, за якими може бути видано судовий наказ. Зокрема, згідно п. 3 ч. 1 вказаної статті, судовий наказ може бути видано, якщо заявлено вимогу про стягнення заборгованості за оплату житлово-комунальних послуг, телекомунікаційних послуг, послуг телебачення та радіомовлення з урахуванням індексу інфляції та 3 відсотків річних, нарахованих заявником на суму заборгованості.

За приписами п.п. 4, 5 ч. 2 ст. 163 ЦПК України у заяві про видачу судового наказу повинно бути зазначено вимоги заявника і обставини, на яких вони ґрунтуються; перелік доказів, якими заявник обґрунтовує обставини, на яких ґрунтуються його вимоги.

До заяви про видачу судового наказу додається копія договору, укладеного в письмовій (в тому числі електронній) формі, за яким пред`явлено вимоги про стягнення грошової заборгованості (п. 3 ч. 3 ст. 163 ЦПК України).

З поданої заяви про видачу судового наказу вбачається, що заявник просить видати судовий наказ про стягнення заборгованості за надані послуги з розподілу природного газу, за адресою: АДРЕСА_1 .

На підтвердження безспірності заборгованості заявник долучив до заяви про видачу судового наказу: розрахунок заборгованості за надання послуг з постачання природного газу, копію типового договору розподілу природного газу.

Відповідно до відповіді №952304 від 09.12.2024 р. з Єдиного державного демографічного реєстру, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 .

Відповідно до відповіді №952320 від 09.12.2024 з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, інформація щодо зареєстрованого за ОСОБА_1 права власності на нерухоме майно - відсутня.

З доданих до заяви про видачу судового наказу документів не вбачається, що ОСОБА_1 є споживачем послуг, які надає стягувач, за адресою: АДРЕСА_1 , або є власником зазначеного майна, що в силу вимог ч. 4 ст. 318 ЦК України зобов`язує її сплачувати житлово-комунальні послуги.

Наявний в справі розрахунок заборгованості за надання послуг з постачання природного газу, за адресою: АДРЕСА_1 не є достатнім доказом на підтвердження проживання останньої за цією адресою та виникнення обов`язку зі сплати послуг.

А відтак, долучені до заяви докази не підтверджують той факт, що ОСОБА_1 є індивідуальним споживачем в розумінні п.6 ч.1 ст.1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги».

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 165 ЦПК України суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо заява подана з порушеннями вимог статті 163 цього Кодексу.

Відповідно до п.8 ч.1 ст. 165 ЦПК України, суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо із поданої заяви не вбачається виникнення або порушення права грошової вимоги, за якою заявником подано заяву про видачу судового наказу.

З огляду на викладене, суд відмовляє у видачі судового наказу на підставі п.п. 1, 8 ч. 1 ст. 165 ЦПК України, оскільки заявником не доведено належними та допустимими доказами право вимоги до ОСОБА_1 ..

Водночас, суд зазначає, що згідно з ч. 1ст. 166 ЦПК, відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктами 1, 2, 8, 9 частини першоїстатті 165 цього Кодексу, не є перешкодою для повторного звернення з такою самою заявою в порядку, встановленому цим розділом.

Відповідно до ч.2 ст.164 ЦПК України, у разі відмови у видачі судового наказу або в разі скасування судового наказу внесена сума судового збору стягувачу не повертається.

На підставі викладеного, та керуючись ст. 160, 161, 165, 166, 167, 258- 260 ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ :

Відмовити Акціонерному товариству "Оператор газорозподільної системи "Рівнегаз" у видачі судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за надані послуги з розподілу прироного газу.

Ухвала може бути оскаржена до Рівненського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з моменту отримання копії.

Суддя А.О.Сільман