Справа № 444/3587/23 Головуючий у 1 інстанції: Зеліско Р. Й.
Провадження № 22-ц/811/2856/24 Доповідач в 2-й інстанції: Бойко С.М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 грудня 2024 року м. Львів

Львівський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: головуючого судді Бойко С.М., суддів: Копняк С.М., Ніткевича А.В., розглянувши в порядку письмового провадження цивільну справу за апеляційною скаргою публічного акціонерного товариства «Банк Восток» на рішення Жовківського районного суду Львівської області від 12 серпня 2024 року в справі за позовом публічного акціонерного товариства «Банк Восток» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

встановив:

У жовтні 2023 року ПАТ «Банк Восток» звернувся до суду з позовом, в якому просив стягнути з ОСОБА_1 заборгованість за заявою-договором про акцепт публічної пропозиції на укладення договору про комплексне банківське обслуговування №2093096 від 15.04.2022 року в сумі 20306,54 грн.

Вимоги обґрунтовано тим, що 15.04.2022 року між ОСОБА_1 та банком було укладено заяву-договір про акцепт публічної пропозиції на укладення договору про комплексне банківське обслуговування №2093096 (далі договір КБО).

Відповідно до п.1 договору, відповідачу було відкрито та здійснювалося обслуговування поточного рахунку № НОМЕР_1 у валюті гривня, видано платіжну картку. Обслуговування поточного рахунку відповідача здійснювалось у рамках продукту банку ТП «Власний рахунок преміум» з видачею платіжної картки «МС World».

Підписавши договір КБО, відповідач погодився, що складовою та невід`ємною частиною договору КБО є заява-договір, Правила, Тарифи банку, з якими він попередньо був ознайомлений, повністю згоден, розуміє їх зміст та положення, яких він неухильно зобов`язався дотримуватись. Так само, відповідач погодився, що чинна редакція Правил та Тарифів розміщені на сайті банку і зобов`язався періодично ознайомлюватися з ними, з метою перевірки їх чинності та ознайомлення зі змінами до них.

Відповідно до п.11 договору, відповідач підтвердив, що до підписання заяви, він ознайомився на сайті банку в мережі Інтернет та відділенні банку та повністю і безумовно погодився з умовами договору КБО, Правилами, Тарифами Банку. Окрім цього, відповідачу було надано автентичний примірник заяви, Правил та Тарифів в дату їх підписання, що підтверджується підписом позичальника внизу заяви.

Отже, відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом із Правилами надання банківських продуктів та послуг фізичним особам в ПАТ «Банк Восток» та Тарифами, які викладені на сайті банку, складають між ним та банком договір про надання банківських послуг, що підтверджується підписом у заяві.

Позивач наголошує, що свої зобов`язання за договором виконав у повному обсязі, а саме, відкрив та здійснював обслуговування поточного рахунку, видав платіжну картку типу «МС World» та надав відповідачу можливість розпоряджатися коштами на умовах, передбачених договором, а також послугами тарифного пакету «Власний рахунок преміум».

13.05.2022 року та 14.05.2022 року відповідачем було здійснено безготівкові операції з розрахунку за кордоном на загальну суму 13398,13 австралійських долара (AUD). Кошти на рахунку були заблоковані міжнародною платіжною системою з прив`язкою курсу долара (USD) до валюти операції AUD та он-лайн комісійні 15%. На дату виконання операцій діяв наступний курс 1 AUD = 0,6996026 USD та 1 USD = 29,2549 UAH.

У разі здійснення держателем ПК розрахунку з використанням ПК у валюті, яка відрізняється від валюти рахунку, банк має право здійснити перерахунок суми за операцією у валюту рахунку за курсом, встановленим банком на момент списання суми з поточного рахунку, з утриманням комісії згідно Тарифів та умов цих Правил. Відповідно до п.3.33 Правил, у разі здійснення клієнтом операцій в валюті, що відрізняється від валюти поточного рахунку, списання коштів з поточного рахунку здійснюється по курсу, встановленому банком на день списання. При цьому, банком стягується комісія за обмін валюти операції у валюту рахунку відповідно до Тарифів.

На підставі наданих клірингових файлів банком у період з 16.05.2022 року по 18.05.2022 року було проведено списання коштів з рахунку за курсом, встановленим банком на момент списання. Крім того, відповідно до п.3.5 тарифного пакету «Власний рахунок преміум» в дату списання на кожну операцію банком була нарахована комісія за обмін валюти рахунка в валюту розрахунку у розмірі 1%.

Оскільки, на момент списання 16.05.2022 року на поточному рахунку відповідача обліковувалось 275889,89 грн., яких було недостатньо для здійснення вищезазначених операцій на загальну суму 296196,43 грн. та сплати комісії за РКО у розмірі 75 грн., тому у нього перед банком виникла заборгованість.

На підставі вищенаведеного позивач вважає, що не виконуючи належним чином зобов`язання за вказаним договором, відповідач порушив зазначені вище норми законодавства та умови договору КБО.

Рішенням Жовківського районного суду Львівської області від 12 серпня 2024 року в задоволенні позовних вимог ПАТ «Банк Восток» відмовлено.

Рішення оскаржив позивач ПАТ «Банк Восток», просив його скасувати та ухвалити нове рішення, яким позов задовольнити.

Апеляційна скарга обґрунтована тим, що суд дав помилкову правову оцінку встановленим обставинам, а саме: вважав, що оскільки відповідачу списано заборгованість за рахунок резерву, то відсутні підстави для стягнення заборгованості. При цьому, не врахував, що відповідно до ч.ч.1-2 ст.598 ЦК України, зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом. Припинення зобов`язання на вимогу однієї із сторін допускається лише у випадках, встановлених договором або законом.

Додає, що анулювання (прощення) заборгованості в розумінні абзацу «д» підпункту 164.2.17 пункту 164.2 ст.164 Податкового кодексу України у цьому випадку не відбулося, оскільки обов`язковою ознакою анулювання (прощення) кредитором заборгованості є повне припинення зобов`язання боржника перед кредитором; відображення банком у власному податковому розрахунку форми 1ДФ цієї ж суми як анульованої/прощеної частини кредитної заборгованості за кредитним договором у виді доходу у вигляді додаткового блага; борг платника податку, анульований кредитором за його самостійним рішенням, не є вчиненням банком одностороннього правочину та за своїм змістом не містить дійсного волевиявлення банку щодо анулювання/прощення позивачу непогашеної частини кредитної заборгованості за кредитним договором.

Зазначає, що відшкодування (списання) за рахунок резерву безнадійної заборгованості не є підставою для припинення вимог банку до позичальника/контрагента, банк зобов`язаний продовжити роботу щодо відшкодування списаної за рахунок резерву безнадійної заборгованості.

Згідно з п.9 Положення про визначення критеріїв для списання знецінених фінансових активів банків України за рахунок оціночних резервів під очікувані кредитні збитки, затвердженого постановою Правління НБУ від 13.04.2020 року, списання є подією припинення визнання фінансового активу в бухгалтерському обліку. Банк припиняє визнання знеціненого фінансового активу в балансі, якщо списання здійснено за рахунок оціночного резерву. Списання відповідно до вимог цього Положення не є прощенням (анулюванням) боргу. Банк відповідно до внутрішніх процедур може продовжувати заходи щодо врегулювання заборгованості з метою відшкодування списаної за рахунок резерву заборгованості за фінансовим активом.

Зауважує, що за своєю суттю прощений кредитний борг є додатковим благом особи лише у разі відсутності в банку будь-якої правової підстави вимагати його стягнення в майбутньому, тобто припинення між сторонами кредитних відносин, взятих на себе взаємними зобов`язаннями. Разом з тим, прощення (анулювання) заборгованості ОСОБА_1 перед банком не відбулося, а мало місце лише її відшкодування за рахунок резерву, а відтак, банк має право на стягнення боргу відповідно до чинного законодавства України.

Додає, що відсутність операцій по рахунку ОСОБА_1 після 15.09.2023 року була зумовлена відсутністю коштів на поточному рахунку, достатніх для здійснення всіх необхідних платежів за відповідним договором, пов`язаних з виконанням його умов.

Відповідно до вимог ч.13 ст.7 та ч.1 ст.369 ЦПК України, справу розглянуто апеляційним судом без повідомлення учасників справи в порядку письмового провадження.

Частиною четвертою статті 268 ЦПК України передбачено, що у разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення.

У частині п`ятій статті 268 ЦПК України зазначено, що датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Отже, враховуючи наведені вище вимоги процесуального закону, датою ухвалення апеляційним судом судового рішення в даній справі, призначеній до розгляду на 03.12.2024 року, є дата складення повного судового рішення 13.12.2024 року.

Перевіривши матеріали справи, законність та обґрунтованість оскаржуваного рішення відповідно до вимог статті 367 ЦПК України, колегія суддів дійшла висновку про задоволення апеляційної скарги з наступних підстав.

Судом встановлено, що 15.04.2022 року між сторонами укладено заяву-договір про акцепт публічної пропозиції на укладення договору про комплексне банківське обслуговування №2093096.

Відповідно до п.1 договору, відповідачу було відкрито та здійснювалося обслуговування поточного рахунку № НОМЕР_1 у валюті гривня, видано платіжну картку. Обслуговування поточного рахунку відповідача здійснювалось у рамках продукту банку ТП «Власний рахунок преміум» з видачею платіжної картки «МС World».

Підписавши договір КБО, відповідач погодився, що складовою та невід`ємною частиною цього договору є заява-договір, Правила, Тарифи банку, з якими він попередньо був ознайомлений, повністю згоден, розуміє їх зміст та положення, яких він неухильно зобов`язався дотримуватись. Так само, відповідач погодився, що чинна редакція Правил та Тарифів розміщені на сайті банку і зобов`язався періодично ознайомлюватися з ними, з метою перевірки їх чинності та ознайомлення зі змінами до них.

Відповідно до п.11 договору, відповідач підтвердив, що до підписання заяви він ознайомився на сайті банку в мережі Інтернет та відділенні банку та повністю і безумовно погодився з умовами договору КБО, Правилами, Тарифами банку. Окрім цього, відповідачу було надано автентичний примірник заяви, Правил та Тарифів в дату їх підписання, що підтверджується підписом позичальника внизу заяви.

Отже, відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом із Правилами надання банківських продуктів та послуг фізичним особам в ПАТ «Банк Восток» та Тарифами, які викладені на сайті Банку, складають між ним та банком договір про надання банківських послуг, що підтверджується підписом у заяві.

Як наголошує позивач, свої зобов`язання за договором він виконав у повному обсязі, а саме: відкрив та здійснював обслуговування поточного рахунку, видав платіжну картку типу «МС World» та надав відповідачу можливість розпоряджатися коштами на умовах, передбачених договором, а також послугами тарифного пакету «Власний рахунок преміум».

Позивач зазначає, що 13.05.2022 року та 14.05.2022 року відповідачем було здійснено безготівкові операції з розрахунку за кордоном на загальну суму 13398,13 австралійських долара (AUD). Кошти на рахунку були заблоковані міжнародною платіжною системою з прив`язкою курсу долара (USD) до валюти операції AUD та он-лайн комісійні - 15%. У зв`язку з несплатою відповідачем боргу, у нього виникла заборгованість в сумі 20306,54 грн.

Надаючи правову оцінку зібраним у справі доказам, колегія суддів враховує таке.

Статтею 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Це правило є універсальним і підлягає застосуванню як до виконання договірних, так і недоговірних зобов`язань. Недотримання умов виконання призводить до порушення зобов`язання.

Відповідно до частин першої та другої статті 598 ЦК України, зобов`язання припиняється частково або в повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом. Припинення зобов`язання на вимогу однієї із сторін допускається лише у випадках, встановлених договором або законом.

Статтею 605 ЦК України визначено, що зобов`язання припиняється внаслідок звільнення (прощення боргу) кредитором боржника від його обов`язків, якщо це не порушує прав третіх осіб щодо майна кредитора.

На момент виникнення спірних правовідносин, у тому числі списання банком безнадійної заборгованості ОСОБА_1 , діяв спеціальний нормативно-правовий акт Положення про визначення критеріїв для списання знецінених фінансових активів банків України за рахунок оціночних резервів під очікувані кредитні збитки, затверджене постановою Правління Національного банку України 13.04.2020 року №49 (далі - Положення).

У пункті 9 Положення зазначено, що списання є подією припинення визнання фінансового активу в бухгалтерському обліку. Банк припиняє визнання знеціненого фінансового активу в балансі, якщо списання здійснено за рахунок оціночного резерву. Списання відповідно до вимог цього Положення не є прощенням (анулюванням) боргу. Банк відповідно до внутрішніх процедур може продовжувати заходи щодо врегулювання заборгованості з метою відшкодування списаної за рахунок резерву заборгованості за фінансовим активом.

За своєю суттю, прощений кредитний борг є додатковим благом особи лише у разі відсутності в банку будь-якої правової підстави вимагати його стягнення в майбутньому, тобто припинення між сторонами кредитних відносин, взятих на себе взаємними зобов`язаннями.

Поняття «прощення боргу», як воно вжито у статті 605 ЦК України, не тотожне поняттю «списання безнадійної заборгованості». Списання банком безнадійної заборгованості боржника є категорією бухгалтерського обліку та не звільняє боржника від зобов`язання. Відшкодування (списання) за рахунок резерву безнадійної заборгованості не є підставою для припинення вимог банку до позичальника, оскільки банк зобов`язаний продовжувати роботу щодо відшкодування списаної за рахунок резерву безнадійної заборгованості.

Зазначених правових висновків Верховний Суд дійшов у постановах від 29 травня 2018 року у справі №921/165/16-г/7, від 03 липня 2018 року у справі №921/303/16-г/10, від 18 червня 2019 року у справі №902/1156/15, від 04 вересня 2019 року у справі №466/3581/15-ц, від 22 липня 2020 року у справі №522/13021/16-ц, від 26 січня 2022 року у справі №405/9058/19.

Таким чином, у справі, яка переглядається, прощення (анулювання) кредитної заборгованості ОСОБА_1 перед банком не відбулося. Мало місце лише її відшкодування за рахунок резерву з подальшим стягненням її з боржника.

Відшкодування банком за рахунок свого резерву кредиторської заборгованості позивача та подальше її стягнення не припиняє зобов`язання боржника перед кредитором.

Подібний правовий висновок викладений у постановах Верховного Суду від 01 червня 2022 року у справі №438/350/17 (провадження №61-17338св21) та від 08 червня 2022 року у справі №438/723/17 (провадження №61-11572св21).

Суд першої інстанції наведеного не врахував та дійшов помилкового висновку, що списання відповідачем боргу за рахунок резерву (безнадійної заборгованості) за своєю правовою природою та ознаками співпадає з прощенням боргу, відповідно до статті 605 ЦК України.

Колегія суддів зауважує, що за змістом нормативних документів, на підставі яких приймалось рішення банку про визнання кредитної заборгованості позивача безнадійною та списання її за рахунок резерву, таке списання не припиняє зобов`язань боржника перед кредитором і не є підставою для відмови в задоволенні позову, адже боргові зобов`язання позичальника не припинилися.

Згідно розрахунку заборгованості, заборгованість ОСОБА_1 перед ПАТ «Банк Восток» становить 20306 грн. 54 коп., з яких: прострочена дебіторська заборгованість 17299 грн. 65 коп.; прострочена конвертаційна комісія 2931 грн. 89 коп., прострочена комісія за РКО 75 грн.

Зазначена заборгованість підтверджується випискою по рахунку клієнта №/0921 за період з 15.05.2022 року по 22.09.2023 року, чого не було спростовано відповідачем належними та допустимими доказами.

Таким чином, рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню з ухваленням апеляційним судом нового рішення про задоволення позовних вимог ПАТ «Банк Восток» та стягнення з ОСОБА_1 на його користь 20306 грн. 54 коп. заборгованості.

Відповідно до вимог статті 141 ЦПК України та у зв`язку із задоволенням позову в повному обсязі за наслідками розгляду справи апеляційним судом, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір за подання позовної заяви в розмірі 2684 грн. та за подання апеляційної скарги в розмірі 4026 грн., що сумарно становить 6710 грн.

Керуючись ст.ст.367, 374 ч.1 п.2, 376 ч.1 п.4, 381, 382, 384 ЦПК України, суд

постановив:

апеляційну скаргу публічного акціонерного товариства «Банк Восток» задовольнити.

Рішення Жовківського районного суду Львівської області від 12 серпня 2024 року скасувати та ухвалити нове рішення, яким позов публічного акціонерного товариства «Банк Восток» задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь публічного акціонерного товариства «Банк Восток» 20306 гривень 54 копійок заборгованості за договором.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь публічного акціонерного товариства «Банк Восток» 6710 гривень сплаченого судового збору.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, може бути оскаржена в касаційному порядку шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту постанови. Повний текст постанови складений 13 грудня 2024 року.

Головуючий С.М. Бойко

Судді: С.М. Копняк

А.В. Ніткевич