Справа № 199/9514/24
(2/199/4072/24)
РІШЕННЯ

Іменем України

20.12.2024 року Амур-Нижньодніпровський районний суд м. Дніпропетровська у складі: головуючого судді Руденко В.В., при секретарі Мацак А.О., розглянувши в порядку спрощеного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, -

В С Т А Н О В И В :

До суду звернувся позивач із позовом про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що 12 серпня 2016 року було зареєстровано шлюб із відповідачем. Від шлюбу сторони дітей не мають.

Позивач зазначає, що спільне життя з відповідачем не склалося через відсутність взаєморозуміння, розходження поглядів на сімейні відносини та сімейні обов`язки з ведення спільного господарства. Враховуючи, що позивач і відповідач не проживають однією сім`єю, не ведуть спільне господарство та не підтримують сімейних відносин, як подружжя, їх подальше спільне життя зі збереженням шлюбу буде суперечити інтересам кожного з них.

Ухвалою суду від 25 листопада 2024 року прийнято до розгляду та відкрито провадження у вищезазначеній цивільній справі, яку призначено до розгляду за правилами спрощеного провадження без виклику сторін.

Відповідач правом на подачу відзиву на позов не скористалась.

Дослідивши матеріали справи суд вважає, що позовна заява підлягає задоволенню з огляду на наступні обставини.

Судом встановлено, що шлюб між сторонами зареєстровано 12 серпня 2016 року Індустріальним районним у місті Дніпропетровську відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області, про що складено відповідний актовий запис № 477, свідоцтво про шлюб серії НОМЕР_1 , що підтверджується наявною в матеріалах справи копією витягу з порталу Дія. Спільних дітей подружжя не має.

Відповідно до статті 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

Згідно з частиною п`ятою статті 55 СК України дружина та чоловік зобов`язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги.

Частинами третьою та четвертою статті 56 СК України передбачено, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв`язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом.

Згідно з частиною третьою статті 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду відповідно до статті 110 цього Кодексу.

Відповідно до статті 112 СК України суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини з інвалідністю та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Позивач стверджував, що спільне господарство сторонами разом не ведеться, проживають вони окремо, шлюбні стосунки фактично припинені та жодним чином не підтримуються. Відповідачем вказані обставини не спростовані.

Спір про поділ майна між сторонами у справі на даний час відсутній.

За таких обставин суд вважає, що збереження шлюбу є неможливим.

Оскільки позов підлягає задоволенню, то відповідно до положень ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню понесені останнім судові витрати у справі, а саме сума судового збору.

Керуючись ст. 112 СК України, ст. ст. 263-265,274-279 ЦПК України, суд -

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу- задовольнити.

Розірвати шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , який зареєстровано 12 серпня 2016 року Індустріальним районним у місті Дніпропетровську відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області, про що складено відповідний актовий запис № 477.

Стягнути із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 ,судові витрати у справі, що складаються із судового збору, в розмірі 1211,20 грн.

Рішення може бути оскаржене до Дніпровського апеляційного суду шляхом подачі у тридцятиденний строк із дня проголошення судового рішення апеляційної скарги.

Суддя В.В. Руденко