Справа № 204/3622/24
Провадження № 2/204/2248/24
РІШЕННЯ

іменем України

23 грудня 2024 року Красногвардійський районний суд м.Дніпропетровська у складі головуючого - судді Книш А.В., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом до АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА «СТРАХОВА КОМПАНІЯ «ІНГО», ОСОБА_2 , відповідно до якого просив стягнути з АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА «СТРАХОВА КОМПАНІЯ «ІНГО» на свою користь недоплачену суму страхового відшкодування в розмірі 20247,67 грн, пеню за період з 17 листопада 2023 року по 04 квітня 2024 року включно у розмірі 5492,93 грн, інфляційні збитки за період з 17 листопада 2023 року по 04 квітня 2024 року включно у розмірі 678,72 грн та 3% річних у порядку ст.625 ЦК України за період з 17 листопада 2023 року по 04 квітня 2024 року включно у розмірі 541,01 грн, стягнути з ОСОБА_2 на користь позивача матеріальні збитки в розмірі 2500 грн, а також стягнути з відповідачів судові витрати по справі пропорційно до задоволених вимог. В підтвердження своїх позовних вимог посилається на те, що 31 жовтня 2023 року на просп. Богдана Хмельницького в районі буд.19 у м. Дніпро відбулась дорожньо-транспортна пригода за участю транспортних засобів Honda CR-V, реєстраційний номер НОМЕР_1 , під керуванням позивача, що належить йому на праві власності, та Honda Accord, реєстраційний номер НОМЕР_2 , під керуванням відповідача ОСОБА_2 , забезпечений полісом ОСЦПВ №217321339, виданий відповідачем АТ «СК «ІНГО». Внаслідок цієї дорожньо-транспортної пригоди автомобілі отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками. Постановою Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 26 грудня 2023 року відповідача ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП. Оскільки цивільно-правова відповідальність відповідача ОСОБА_2 була забезпечена полісом ОСЦПВ №217321339, то позивач з метою компенсації збитків, спричинених внаслідок настання ДТП, звернувся до відповідача АТ «СК «ІНГО» із повідомленням про подію, яка має ознаки страхового випадку від 31 жовтня 2023 року та заявою про страхове відшкодування від 06 листопада 2023 року. Вказує, що відповідач АТ «СК «ІНГО» в період з 31 жовтня 2023 року по 14 листопада 2023 року включно зобов`язаний був направити свого уповноваженого представника для огляду пошкодженого транспортного засобу. Із наданого відповідачем АТ «СК «ІНГО» протоколу огляду колісного транспортного засобу вбачається, що його було складено 06 листопада 2023 року, однак яка особа здійснювала огляд пошкодженого автомобіля позивача та який кваліфікаційний рівень вона мала відповідачем АТ «СК «ІНГО» зазначено не було, а тому наявні підстави вважати що відповідачем АТ «СК «ІНГО» не було дотримано вимог п.34.2. ст.34 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». З метою визначення розміру спричиненого матеріального збитку позивач звернувся до судового експерта автотоварознавця Дроздова Ю.В. та згідно висновку експерта №2612/23 від 15 грудня 2023 року вартість відновлювального ремонту транспортного засобу Honda CR-V, реєстраційний номер НОМЕР_1 , з урахуванням коефіцієнта фізичного зносу та вирахуванням ПДВ складає 139173,09 грн, а вартість матеріального збитку складає 151369,72 грн. Витрати позивача на оплату послуг експерта склали 4800 грн. Також позивачем були понесені витрати на надання послуг з технічного обслуговування та ремонту на загальну суму 2500 грн. Вказує, що 17 листопада 2023 року відповідач АТ «СК «ІНГО» здійснив на рахунок позивача виплату страхового відшкодування у розмірі 77627,77 грн. Також 16 лютого 2024 року відповідач АТ «СК «ІНГО» здійснив позивачу доплату страхового відшкодування у розмірі 41297,65 грн. Вважає, що виплаченої суми недостатньо для покриття збитків та виплата не була здійснена в повному обсязі, а тому відповідач АТ «СК «ІНГО» має здійснити доплату страхового відшкодування у розмірі 20247,67 грн (139173,09-77627,77-41297,65). Також прострочивши виконання грошового зобов`язання відповідач АТ «СК «ІНГО» повинен сплатити позивачу штрафні санкції у розмірі 6712,66 грн за період з 17 листопада 2023 року по 04 квітня 2024 року. Крім того, оскільки вина відповідача ОСОБА_2 підтверджується постановою Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 26 грудня 2023 року, то позивач вважає, що саме з відповідача ОСОБА_2 підлягають стягненню витрати позивача на надання послуг технічного обслуговування та ремонту в загальному розмірі 2500 грн. Також позивачем понесені судові витрати на сплату судового збору та оплату наданих експертних послуг у розмірі 4800 грн.

Ухвалою Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 22 квітня 2024 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін та витребувано інформацію від АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА «СТРАХОВА КОМПАНІЯ «ІНГО» та суб`єкта оціночної діяльності Берегового В.М.

Ухвалою Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 23 грудня 2024 року провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА «СТРАХОВА КОМПАНІЯ «ІНГО» про відшкодування шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди закрито на підставі пункту четвертого частини першої статті 255 ЦПК України; подальше провадження у цивільній справі вирішено здійснювати за позовними вимогами ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди.

На підставі досліджених доказів судом встановлені наступні фактичні обставини.

31 жовтня 2023 року приблизно о 12 год. 35 хв. в районі буд.19 по пр-ту Богдана Хмельницького в м. Дніпро ОСОБА_2 , керуючи автомобілем Honda, реєстраційний номер НОМЕР_2 , при зміні напрямку руху (перестроюванні ліворуч), не переконався, що це буде безпечно, чим порушив п.10.1 Правил дорожнього руху та скоїв зіткнення з автомобілем Honda, реєстраційний номер НОМЕР_1 , який рухався по тій смузі, на яку перестроївся автомобіль Honda, реєстраційний номер НОМЕР_2 , що спричинило пошкодження транспортних засобів.

Постановою Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 26 грудня 2023 року, що набрала законної сили 09 січня 2024 року, відповідача ОСОБА_2 притягнуто до адміністративної відповідальності за ст.124 КУпАП та застосовано до нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в дохід держави в розмірі п`ятдесяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850 грн (а.с.30).

Частиною 6 ст. 82 ЦПК України передбачено, що вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

Власником транспортного засобу Honda CR-V, реєстраційний номер НОМЕР_1 , є позивач (а.с.28 зворотна сторона).

Цивільно-правова відповідальність власника транспортного засобу автомобіля Honda Accord, реєстраційний номер НОМЕР_2 , на час вчинення дорожньо-транспортної пригоди була застрахована відповідно до полісу обов`язково страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №217321339 в АТ «СК «ІНГО», ліміт відповідальності за шкоду заподіяну майну 480000 грн, франшиза 0,00 грн (а.с.63, 64, 71 зворотна сторона).

06 листопада 2023 року та 13 листопада 2023 року позивач звернувся до АТ «СК «ІНГО» із заявами про відшкодування оціненої шкоди, заподіяної в результаті дорожньо-транспортної пригоди, що сталася 31 жовтня 2023 року (а.с.31).

Відповідно до ремонтної калькуляції №6285701 від 07 листопада 2023 року, вартість відновлювального ремонту транспортного засобу Honda CR-V, реєстраційний номер НОМЕР_1 , з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу складає 77627,77 грн (а.с.64 зворотна сторона-67).

Згідно Звіту №61125 від 12 лютого 2024 року про визначення вартості матеріального збитку, завданого власнику колісного транспортного засобу Honda CR-V, реєстраційний номер НОМЕР_1 , складеного за замовленням АТ «СК «ІНГО», вартість матеріального збитку без урахування ПДВ на запасні частини складає 118925,42 грн (а.с.72-87).

Відповідно до висновку експерта (товарознавчої експертизи по визначенню вартості матеріального збитку заподіяного власнику КТЗ) №2612/23 від 15 грудня 2023 року, вартість відновлювального ремонту, з урахуванням коефіцієнта фізичного зносу замінюваних складових частин (розрахованого в порядку, встановленому законодавством), колісного транспортного засобу - автомобіль Honda CR-V, реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 , пошкодженого внаслідок ДТП, складає 139173,09 грн (без урахування складової ПДВ). Вартість матеріального збитку, заподіяного власнику колісного транспортного засобу - автомобіль Honda CR-V, реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 , пошкодженого внаслідок ДТП, складає 151369,72 грн (а.с.36-55).

За проведення вказаної експертизи позивач сплатив суму у розмірі 4800 грн (а.с.56).

Позивачу було здійснено страхове відшкодування від АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА «СТРАХОВА КОМПАНІЯ «ІНГО» на суму 118 925,42 грн (77627,77+41297,65) (а.с. 93, 103).

Також позивачу додатково було здійснено страхове відшкодування від АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА «СТРАХОВА КОМПАНІЯ «ІНГО» на суму 26 850,12 грн (а.с.125 зворотна сторона-126).

Таким чином, АКЦІОНЕРНИМ ТОВАРИСТВОМ «СТРАХОВА КОМПАНІЯ «ІНГО» здійснено страхове відшкодування позивачу з урахуванням штрафних санкцій на загальну суму 145 775,54 грн.

Звертаючись до суду з позовом до винної у ДТП особи, позивач посилався на те, що позивачем були понесені витрати на надання послуг з технічного обслуговування та ремонту на загальну суму 2500 грн (а.с.57-59), які підлягають стягненню з відповідача.

Вирішуючи заявлені позовні вимоги судом враховується наступне.

Відповідно до частин 1,2 ст. 1187 ЦК України, джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Відповідно до ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків в результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: 1) втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); 2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода). Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі.

Відповідно до п. 14 Постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 01 березня 2013 року № 4 «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки», при визначенні розміру та способу відшкодування шкоди, завданої майну потерпілого, судам слід враховувати положення статті 1192 ЦК. Наприклад, з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов`язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ такого ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Коли відшкодування шкоди в натурі неможливе, потерпілому відшкодовуються в повному обсязі збитки відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Як при відшкодуванні шкоди в натурі, так і при відшкодуванні реальних збитків потерпілий має право вимагати відшкодування упущеної вигоди.

Якщо для відновлення попереднього стану речі, що мала певну зношеність (наприклад, автомобіля), було використано нові вузли, деталі, комплектуючі частини, у тому числі іншої модифікації, що випускаються в обмін знятих із виробництва однорідних виробів, особа, відповідальна за шкоду, не має права вимагати врахування зношеності майна або меншої вартості пошкоджених частин попередньої модифікації. Зношеність пошкодженого майна враховується у випадках стягнення на користь потерпілого вартості такого майна (у разі відшкодування збитків).

Згідно п. 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року №14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», у разі пошкодження внаслідок дій винної особи окремих деталей, вузлів, агрегатів транспортного засобу розмір реальних збитків необхідно визначати виходячи з вартості запасних частин і відновлювального ремонту.

За загальним принципом, відповідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Разом з тим винна особа - володілець транспортного засобу має право застрахувати свою відповідальність, передавши обов`язок відшкодування шкоди, спричиненої за участю його транспортного засобу, страховій компанії (страховику).

Страхова виплата (страхове відшкодування) це грошові кошти, що виплачуються страховиком у разі настання страхового випадку відповідно до умов договору страхування та/або законодавства (ст. 1 Закону України «Про страхування»).

Страховик за договором страхування зобов`язаний у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату або виплату страхового відшкодування у передбачений договором або законом строк (п. 1 ч. 1 ст. 92 Закону України «Про страхування»).

У випадках, коли деліктні відносини поєднуються з відносинами обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, боржником у деліктному зобов`язанні в межах суми страхового відшкодування виступає страховик завдавача шкоди. Цей страховик, хоч і не завдав шкоди, але є зобов`язаним суб`єктом перед потерпілим замість завдавача шкоди в передбаченому Законом порядку. Після такої виплати деліктне зобов`язання припиняється його належним виконанням.

У разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи (п. 22.1 ст. 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (далі - Закон № 1961-IV).

Одночасно за положеннями ст. 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (відшкодуванням).

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 22 лютого 2022 року у справі №201/16373/16-ц (провадження № 14-27цс21) зазначено, що «…Велика Палата Верховного Суду послідовно наголошує, що основний тягар відшкодування шкоди, спричиненої за наслідками ДТП, повинен нести страховик, та саме він є належним відповідачем у справах за позовами про відшкодування шкоди в межах страхової суми, а у випадку, зазначеному у пункті 80 цієї постанови - винною особою.

Уклавши договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, страховик на випадок виникнення деліктного зобов`язання бере на себе в межах суми страхового відшкодування виконання обов`язку страхувальника, який завдав шкоди (див. постанови Великої Палати Верховного Суду від 04 липня 2018 року у справі №755/18006/15-ц (провадження №14-176цс18), від 03 жовтня 2018 року у справі №760/15471/15-ц (провадження №14-316цс18) та ухвалу Великої Палати Верховного Суду від 20 лютого 2020 року у справі №753/15214/16-ц (провадження № 14-25цс20))».

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 14 грудня 2021 року у справі №147/66/17 (провадження №14-95цс20) зазначено, що «Велика Палата Верховного Суду в постановах від 04 липня 2018 року у справі №755/18006/15-ц (провадження №14-176цс18) (пункт 59), від 03 жовтня 2018 року у справі №760/15471/15-ц (провадження №14-316цс18) неодноразово звертала увагу на те, що у справах про відшкодування матеріальної шкоди, заподіяної страхувальником за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, у межах ліміту страхового відшкодування належним відповідачем буде страховик.

Отже, принцип повного відшкодування шкоди, закріплений у статті 1166 ЦК України, реалізується у відносинах страхування через застосування положень статті 1194 цього Кодексу. Вказана норма передбачає, що особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди за загальним правилом зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Відповідно, якщо такої різниці немає та шкода покрита в повному обсязі страховою виплатою, в такому випадку підстави для покладення відповідальності на страхувальника відсутні».

Аналогічні за змістом висновки викладено у постанові Верховного Суду від 06 липня 2022 року у справі № 641/10491/15-ц (провадження № 61-12709св21).

Також у вказаній постанові Велика Палата Верховного Суду зазначила, що норми яка б визначала особливості відповідальності осіб, які застрахували свою цивільну відповідальність, у главі 82 ЦК України немає. Тому частка відповідальності особи, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, становить різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Як вбачається з матеріалів справи цивільно-правова відповідальність власника транспортного засобу Honda Accord, реєстраційний номер НОМЕР_2 , на час вчинення дорожньо-транспортної пригоди була застрахована відповідно до полісу обов`язково страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №217321339 в АТ «СК «ІНГО», ліміт відповідальності за шкоду заподіяну майну 480000 грн, франшиза 0,00 грн, про що зазначено у відповіді АТ «СК «ІНГО» на адвокатський запит представника позивача та страхових актах, складених АТ «СК «ІНГО» (а.с.63, 64, 71 зворотна сторона).

Отже, ліміт за полісом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів перед третіми особами за шкоду, спричинену у наслідок ДТП, перевищує розмір завданої позивачу шкоди.

Судом враховується, що здійснені позивачем витрати з технічного обслуговування та ремонту на загальну суму 2500 грн (а.с.57-59) пов`язані із пошкодженням автомобіля у ДТП та такі витрати викликані необхідністю здійснювати відповідний ремонт пошкоджених деталей.

Для покладення на відповідача ОСОБА_2 обов`язку відшкодування позивачу вказаних матеріальних збитків у сумі 2500 грн, останній мав би надати до суду належні та допустимі докази різниці між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). В той же час судом встановлено, що фактичний розмір шкоди не перевищує ліміт за полісом обов`язково страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів перед третіми особами за шкоду, спричинену у наслідок ДТП.

Таким чином, матеріальні збитки у розмірі 2500 грн, які позивач просить стягнути з відповідача, не є різницею між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням), а тому підстави для покладення відповідальності на страхувальника за понесені позивачем витрати відсутні.

Та обставина, що позивач отримав погоджений зі страховою компанією розмір страхового відшкодування, не свідчить, що відповідач за відсутності перевищення фактичного розміру шкоди встановленого ліміту за полісом обов`язково страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів перед третіми особами за шкоду, спричинену у наслідок ДТП, повинен нести відповідальність.

З огляду на викладене, у задоволенні позову слід відмовити повністю.

Оскільки у задоволенні позовних вимог відмовлено, понесені позивачем судові витрати на підставі ст. 141 ЦПК України розподілу між сторонами не підлягають.

Керуючись ст.ст.12, 13, 81, 89, 141, 264 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

У задоволенні позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди - відмовити повністю.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Дніпровського апеляційного суду. Учасник справи, якому повне рішення не були вручені у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач ОСОБА_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 .

Відповідач ОСОБА_2 , місце проживання: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_4 .

Головуючий