КИЇВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД м. ПОЛТАВИ
Справа №552/4806/24
Провадження № 2/552/2695/24
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24.12.2024 року Київський районний суд м. Полтави у складі:

головуючого судді - Шаповал Т.В.,

при секретарі Беркуті В.Л.,

розглянувши в порядку спрощеного провадження без виклику осіб цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Коллект Центр» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,-

ВСТАНОВИВ:

У липні 2024 року ТОВ «Коллект Центр» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.

Посилався на те, що 26.08.2021 року між ТОВ «Мілоан» та ОСОБА_1 укладено договір про споживчий кредит №3935464. Відповідно до умов договору відповідач отримала кредит у розмірі 8000 грн..

Вказував, що станом на сьогоднішній день строк повернення грошових коштів за договором наступив, але відповідач не виконує свої зобов`язання, грошові кошти не повертає, проценти за користування коштами не сплачує.

29.11.2021 було укладено договір №29-11/102, відповідно до якого ТОВ «Мілоан» відступило на користь ТОВ «Вердикт Капітал» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором №3935464.

Вказував, що 10.03.2023 було укладено договір №10-03/2023/01 відповідно до якого ТОВ «Вердикт Капітал» відступило на користь ТОВ «Коллект Центр» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором №3935464. Таким чином, ТОВ «Коллект Центр» наділено правом вимоги до відповідача за договором №3935464.

Посилався на те, що загальний розмір заборгованості за договором №3935464 від 26.08.2021 року, станом на день формування позовної заяви, становить 70200 грн., з яких: 8000 грн. заборгованість за основним зобов`язанням, 60600 грн. заборгованість за нарахованими процентами на дату відступлення права вимоги, 1600 грн. заборгованість за комісіями. Проте, враховуючи принцип розумності, співмірності і пропорційності позивач просить стягнути заборгованість у розмірі 48034 грн., з яких: 8000 грн. заборгованість за основним зобов`язанням, 38434 грн. заборгованість за нарахованими процентами на дату відступлення права вимоги, 1600 грн. заборгованість за комісіями.

Просив суд стягнути з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Коллект Центр» заборгованість за договором №3935464 від 26.08.2021 року у розмірі 48034 грн. та понесені судові витрати, у тому числі на правничу допомогу у розмірі 13000 грн..

Ухвалою судді Київського районного суду м. Полтави від 01.08.2024 року відкрито провадження у справі, яку вирішено розглядати за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін.

20.08.2024 року до суду від представника відповідача Шерстюк А.О. надійшов відзив на позовну заяву. Зазначила, що при зверненні до суду з позовом позивачем ТОВ «Коллект Центр» не надано виписок з рахунку первісного кредитора або інших платіжних документів, які б підтверджували перерахування ОСОБА_1 коштів у розмірі вказаному у кредитному договорі. Також, зі змісту договору про надання споживчого кредиту, додатку №1,2 до нього, а також наданої роздруківки платіжного доручення №54721725 неможливо встановити, що саме на рахунок позичальника були перераховані кошти. Повідомлення про зміну кредитора у кожному з випадків такої зміни не надходило. Докази направлення повідомлення про відступлення права вимоги заборгованості по кредитному договору разом із позовною заявою не надані.

Вказувала, що позовна заява не містить розрахунку відсотків у розмірі 38434 грн.. До матеріалів справи не долучено детального розрахунку, сформованого первісним кредитором ( ТОВ «Мілоан»), з якого би вбачався механізм нарахування суми заборгованості по відсотках. Відповідно до договору про надання споживчого кредиту №3935464 від 26.08.2021 року, кредит наданий на 15 днів, тобто до 10.09.2021 року та сума нарахованих відсотків складає 1800 грн.. З наданих до суду розрахунків відомостей про щоденні нарахування погашення вбачається, що після закінчення строку кредитування відповідачу здійснювалось нарахування відсотків. Вважає, що не підлягають стягненню проценти за користування кредитом, нараховані поза межами строку кредитування, оскільки строк кредитування не було пролонговано. Заявлений позивачем розмір понесених витрат на правничу допомогу, вважають явно завищеним, заявленим з недотриманням вимог стосовно співмірності витрат із складністю відповідної роботи, її обсягом та часом, витраченим адвокатом на виконання робіт.

Просила суд у задоволенні позову відмовити у повному обсязі.

04.09.2024 року до суду від представника позивача Ткаченко М.М. надійшли письмові пояснення. Вказувала, що позикодавець належним чином виконав свої зобов`язання за договором, надавши позичальнику кредитні кошти, в порядку передбаченому умовами договору, що підтверджується відповідними доказами. Посиланні представника відповідача є необґрунтованими та є намаганням уникнути відповідальності відповідача від виконання зобов`язань. Відповідачем не надано жодного доказу того, що ним оспорювався зазначений вище кредитний договір раніше. Крім того, отримавши позовну заяву відповідач зустрічного позову щодо оспорення зазначеного кредитного договору щодо його не укладення, не подав. До матеріалів позовної заяви надано докази на підтвердження виконання зобов`язань кредитодавцем. Проте, доказів зворотного відповідачем не надано.

Посилалась на те, що розмір та порядок нарахування відсотків погоджений сторонами кредитного договору, підстави виникнення заборгованості є законними, а її розмір розумним та справедливим. Вказана заборгованість підтверджується доданими до позовної заяви розрахунками заборгованості, та є чинною та такою, що не спростована відповідачем.

Просила суд задовольнимо позовні вимоги у повному обсязі.

09.09.2024 року до суду від представника відповідача ОСОБА_2 надійшли заперечення.

19.09.2024 року до суду від представника позивача ОСОБА_3 надійшли додаткові письмові пояснення.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 26.08.2021 року між ТОВ «Мілоан» та ОСОБА_1 було укладено договір про споживчий кредит №3935464.

Відповідно до п.1.1 даного договору, кредитодавець зобов`язується на умовах визначених цим договором, на строк визначений п.1.3. договору надати позичальнику грошові кошти ( фінансовий кредит) у сумі визначеній у п.1.2 договору, а позичальник зобов`язується повернути кредитодавцю кредит, сплатити комісію за надання кредиту та проценти за користування кредитом у встановлений п.1.4 договору термін та виконати інші зобов`язання у повному обсязі на умовах та в строки/терміни, що визначені Договором. Кредит надається з метою задоволення потреб позичальника не пов`язаних з підприємницькою, незалежною професійною діяльністю та виконанням обов`язків найманого працівника. Типом кредиту є кредит.

Згідно п.1.2 даного договору, сума ( загальний розмір) кредиту становить 8000 грн., у валюті: Українські гривні.

Відповідно до п.п 1.3,1.4 договору, кредит надається строком на 15 днів з 26.08.2021 ( строк кредитування). Термін ( дата) повернення кредиту і сплата комісії за надання кредиту та процентів за користування кредитом ( дата платежу): 10.09.2021.

Згідно п.п.1.5.1, 1.5.2, 1.6 вказаного договору, комісія за надання кредиту: 1600 грн., яка нараховується за ставкою 20% від суми кредиту одноразово. Проценти за користування кредитом: 1800 грн., які нараховуються за ставкою 1,50% від фактичного залишку кредиту за кожен день строку користування кредитом. Стандартна ( базова) процентна ставка за користування кредитом становить 5% від фактичного залишку кредиту за кожен день користування кредитом.

Відповідно до графіку платежів, додаток №1 до договору про споживчий кредит №3935464 від 26.08.2021, проценти за користування кредитом становлять 1800 грн.,комісія за надання кредиту становить 1600 грн., загальна вартість кредиту 11400 грн..

Товариство свої зобов`язання з приводу надання грошових коштів виконало повністю, кошти за Кредитним договором в сумі 8000 грн. було перераховано на банківську картку відповідача, що підтверджується інформацією про рух коштів по рахунку відповідача з 26.08.2021 по 26.09.2021 та платіжним дорученням №54721725.

29.11.2021 року між ТОВ «Мілоан» та ТОВ «Вердикт Капітал» було укладено договір факторингу №29-11/102, відповідно до умов якого, ТОВ «Мілоан» відступило ТОВ «Вердикт Капітал» право грошової вимоги до позичальників, у тому числі за договором №3935464, що укладений між ТОВ «Мілоан» та ОСОБА_1 ..

Відповідно до витягу з додатку №3 до договору факторингу №29-11-102 від 29.11.2021 року ТОВ «Вердикт Капітал» набуло права грошової вимоги до відповідача за договором №3935464 від 26.08.2021 року у розмірі 35400 грн., з яких: 8000 грн. заборгованість за тілом кредиту; 25800 грн. заборгованість по процентам, 1600 грн. заборгованість по комісії. Дата закінчення договору 10.09.2021 року.

10.03.2023 року між ТОВ «Вердикт Капітал» та ТОВ «Коллект Центр» було укладено договір про відступлення( купівлю - продаж) права вимоги №10-03/2023/01, відповідно до якого ТОВ «Вердикт Капітал» відступило ТОВ «Коллект Центр» право грошової вимоги до позичальників, у тому числі за договором №3935464 від 26.08.2021 року, що укладений між ТОВ «Мілоан» та ОСОБА_1 ..

Відповідно до реєстру боржників до договору №10-03/2023/01 про відступлення ( купівлю продаж) прав вимоги від 10.03.2023 року ТОВ «Коллект Центр» набуло права грошової вимоги до відповідача за договором №3935464 від 26.08.2021 року у розмірі 70200 грн., з яких: 8000 грн. сума заборгованості за основним зобов`язанням, 60600 грн. сума заборгованості за нарахованими процентами, 1600 грн. сума заборгованості за нарахованими комісіями 1600 грн..

Згідно зі ст. 1055 ЦК України кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним.

Відповідно до ч.3 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті.

Згідно з ч.6 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону;заповнення формуляра заяви (форми)про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею.

Відповідно до ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію» якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України "Про електронний цифровий підпис", за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

Згідно ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: зміна умов зобов`язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди (ст. 611 ЦК України).

Відповідно до ст. 610 цього Кодексу порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Одним із видів порушення зобов`язання є прострочення - невиконання зобов`язання в обумовлений сторонами строк.

З урахуванням встановленого, суд приходить до висновку, що відповідач ОСОБА_1 взяті на себе зобов`язання не виконала, у передбачений в договорах строк кошти (суму позики) та нараховані відсотки за користування позикою, комісію не повернула, внаслідок чого виникла заборгованість за основним зобов`язанням за договором №3935464, яка складається із суми позики 8000 грн., по відсотках у розмірі 1800 грн., комісії за надання кредиту у розмірі 1600 грн..

Таким чином, вимога позивача ТОВ «Коллект Центр» в частині стягнення з відповідача заборгованості за основним зобов`язанням за договором №3935464, яка складається із суми позики 8000 грн., по відсотках у розмірі 1800 грн., комісії за надання кредиту у розмірі 1600 грн. є доведеною.

Разом з тим, вимога позивача ТОВ «Коллект Центр» в частині стягнення з відповідача заборгованості за відсотками в сумі 36634 грн. задоволенню не підлягає, з огляду на таке.

Згідно до статей 1046, 1049 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Відповідно до ч. 1 ст. 1048 та ч. 1 ст. 1049 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми кредиту, розмір і порядок одержання яких встановлюються договором. Отже, припис абзацу 2 ч.1 ст.1048 ЦК України про виплату процентів до дня повернення позики може бути застосований лише у межах погодженого сторонами строку кредитування.

З аналізу зазначених норм матеріального права слідує, що після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з ч. 2 ст. 1050 ЦК України право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється. Права та інтереси кредитодавця в охоронних правовідносинах забезпечуються ч. 2 ст. 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання.

Зазначена правова позиція висловлена Великою Палатою Верховного Суду у постановах: від 28.03.2018 року у справі № 444/9519/12, провадження № 14-10цс18, від 04.07.2018 року у справі № 310/11534/13-ц, провадження № 4-154цс18, від 31.10.2018 року у справі № 202/4494/16-ц, провадження № 14-318цс18.

Встановлені фактичні обставини у справі свідчать про те, що за умовами укладеного сторонами договору №3935464 ТОВ «Мілоан», як фінансова установа, надало відповідачу суму позики, яку він зобов`язувався повернути у повному обсязі до 10.09.2021 року.

Таким чином, позикодавець відповідно до ст. 1048 ЦК України має право стягнути заборгованість по нарахованих та несплачених процентах за користування кредитними коштами у межах погодженого сторонами строку кредитування, тобто до 10.09.2021 року. Після закінчення строку його дії у позикодавця відсутні правові підстави нараховувати передбачені договором відсотки.

Як вбачається із графіку платежів, додаток №1 до договору про споживчий кредит №3935464 від 26.08.2021, сукупна вартість кредиту ( всього до сплати) становить 11400 грн..

Крім того, відповідно до реєстру боржників до договору факторингу №1-12 від 01.12.2021 року ТОВ «Вердикт Капітал» набуло права грошової вимоги до відповідача за договором №819 від 10.03.2021 року у розмірі 52038 грн., з яких: 5900 грн. залишок по тілу кредиту, 46138 грн. заборгованість по процентам.

Крім того, відповідно до витягу з додатку №3 до договору факторингу №29-11-102 від 29.11.2021 року ТОВ «Вердикт Капітал» набуло права грошової вимоги до відповідача за договором №3935464 від 26.08.2021 року у розмірі 35400 грн., з яких: 8000 грн. заборгованість за тілом кредиту; 25800 грн. заборгованість по процентам, 1600 грн. заборгованість по комісії.

Як вбачається із реєстру боржників до договору №10-03/2023/01 про відступлення ( купівлю продаж) прав вимоги від 10.03.2023 року сума заборгованості за нарахованими процентами за договором №3935464 становить 60600 грн., отже ТОВ «Вердикт Капітал» здійснило донарахування відсотків після закінчення дії договору позики.

Оскільки після закінчення строку кредитування у позикодавця відсутні правові підстави нараховувати передбачені договором відсотки, тому заявлена ТОВ «Коллект Центр» вимога в частині стягнення з відповідача заборгованості по відсотках за користування позикою у розмірі 36634 грн. є безпідставною та задоволенню не підлягає.

Як вбачається із матеріалів справи, в межах строку кредитування залишок несплачених відсотків становить 1800 грн., що підлягають стягненню з відповідача.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що відповідач ОСОБА_1 в порушення взятих на себе зобов`язань не виконала належним чином умови договору про надання споживчого кредиту та не повернула у визначені строки отримані в кредитні кошти, отже з ОСОБА_1 підлягає стягненню 8000 грн. тіла кредиту, 1800 грн. відсотків за користування кредитом,1600 грн. комісії за надання кредиту.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

У ЦПК України визначено види судових витрат.

Судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати, зокрема, на професійну правничу допомогу (частини перша - друга статті 133 ЦПК України).

Частиною 8 ст. 141 ЦПК України передбачено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

На підтвердження понесення витрат на правничу допомогу в розмірі 13000 грн. позивачем надано до суду договір №07-06/2024 про надання правової допомоги від 07.06.2024 року, платіжна інструкція № від 12.07.2024 року,заявка на надання юридичної допомоги №334 від 01.07.2024 року, витяг з акту №2 про надання юридичної допомоги.

Положеннями статті 59 Конституції України закріплено, що кожен має право на професійну правничу допомогу. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав.

За змістом статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Для цілей розподілу судових витрат:

- розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо,

- розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Відповідно до частини третьої статті 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися.

Відповідно, ЦПК України передбачено такі критерії визначення та розподілу судових витрат: 1) їх дійсність; 2) необхідність; 3) розумність їх розміру, з урахуванням складності справи та фінансового стану учасників справи.

Суд приймає до уваги положення частини третьої статті 141 ЦПК України, згідно з якою при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим, а також критерій розумності їх розміру, приймає до уваги конкретні обставини справи та вважає, що витрати на професійну правничу допомогу підлягають задоволенню.

Суд, враховуючи обґрунтованість розміру понесених витрат, а також критерії розумності їх розміру, приймає до уваги конкретні обставини справи, складність даної справи та ціну позову в ній, обсяг наданих адвокатом послуг та виконаних робіт,часткове задоволення позовних вимог, приходить до висновку, що витрати ТОВ «Коллект Центр» на професійну правничу допомогу підлягають відшкодуванню у розмірі 3084,90 грн..

Витрати на професійну правничу допомогу на вказану суму є співмірними зі складністю цієї справи, наданим адвокатом обсягом послуг, відповідають критерію реальності таких витрат, розумності їхнього розміру.

У зв`язку з частковим задоволенням позовних вимог (23,73 %), з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судовий збір в розмірі 718,54 грн. (3028/100*23,73), пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись ст. ст. 259, 263-265 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Коллект Центр» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Коллект Центр» заборгованість за договором №3935464 від 26.08.2021 року у розмірі 11400 грн., витрати на правову допомогу у розмірі 3084 грн. 90 коп. та судовий збір в розмірі 718 грн. 54 коп., а всього 15203 грн. 44 коп..

Рішення суду може бути оскаржено до Полтавського апеляційного суду через Київський районний суд м. Полтави шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи:

позивач - Товариство з обмеженою відповідальністю «Коллект Центр», місцезнаходження: м. Київ, вул. Мечнікова,3, офіс 306, ;

відповідач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 , ідентифікаційний код: НОМЕР_1 .

Повний текст рішення виготовлено 24.12.2024 року.

Суддя Т.В.Шаповал