справа № 759/2264/23 провадження № 22-ц/824/94/2024головуючий у суді І інстанції Ключник А.С. суддя-доповідач у суді ІІ інстанції Березовенко Р.В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 травня 2024 року м. Київ

Київський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати в цивільних справах:

головуючого судді - Березовенко Р.В.,

суддів: Лапчевської О.Ф., Мостової Г.І.,

розглянувши в порядку письмового провадження цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Святошинського районного суду м. Києва від 10 липня 2023 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про захист прав споживачів та стягнення безпідставно отриманих коштів,-

В С Т А Н О В И В:

07 лютого 2023 року ОСОБА_2 звернувся до Святошинського районного суду м. Києва з позовом до ОСОБА_1 про стягнення суми коштів, у якому просив:

- стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 грошові кошти за товар у сумі 40 100,00 грн.

В обґрунтування позовних вимог посилався на те, що 28 січня 2023 року з метою придбання б/у ноутбука Apple New MacBook Air М1 13.3, 256 GB MGND3 GOLD 2020 загальна вартість 40 100 грн, яка була зазначена в розміщеному оголошенні на сайті http://www.olx.ua, позивач ОСОБА_2 зв`язався через месенджер телеграм із продавцем, який був зазначений в оголошенні під ім`ям ОСОБА_1 .

Продавець ОСОБА_1 повідомив, що даний ноутбук в наявності та готовий надіслати товар в день повної оплати його вартості у розмірі 1000 у.о. за курсом 40.1., при цьому, поставку буде здійснено за допомогою засобів кур`єрської пошти.

В месенджер телеграму позивача надійшло смс-повідомлення з номеру відповідача, яке містило реквізити рахунку, на який необхідно сплатити грошову суму для покупки. Переказ коштів було здійснено за наступними реквізитами: ОСОБА_1 123355; НОМЕР_1 , ІПН НОМЕР_2 .

Позивач зазначив, що згідно інформації розміщеної на сайті, даний продавець на OLX знаходиться з лютого 2016 року. Також у позивача не виникало жодних сумнівів щодо дійсності даного оголошення та наявності у продавця зазначеного в оголошенні товару, а також, щодо дійсності вказаного в смс повідомленні рахунку.

Таким чином, позивачем було здійснено два платежі на реквізити відповідача на суму 20 100,00 грн квитанція 2ВМ8-2Т08-771Х-Н799 від 28 січня 2023 року та на суму в 20 100,00 грн квитанція 2ВМ8-2Т08-771Х-Н799 від 28 січня 2023 року.

Факт отримання коштів на свій рахунок Відповідач підтвердив відповідним смс в чаті месенджеру телеграм та повідомив, що ноутбук до кінця дня буде направлено позивачу засобами кур`єрської доставки «Нова пошта» .

Однак, ні 28 січня 2023 року ні протягом наступних днів ноутбук позивачу направлений не був.

Також, в телефонному режимі зі співробітниками нової пошти, позивачем було з`ясовано, що на його ім`я, починаючи з 28 січня 2023 року та до дати написання даного позову, жодне відділення «Нової пошти» не приймало будь-яких посилок на його ім`я.

Крім того, станом на даний час кошти за товар позивачу не повернуто, не отримано ним також і замовлення товару, а саме: придбання б/у ноутбука Apple New MacBook Air М1 13.3, 256 GB MGND3 GOLD 2020 загальна вартість 40 100,00 грн.

Після здійснення позивачем перерахунку грошових коштів на картковий рахунок відповідача від 28 січня 2023 року телеграм ОСОБА_1 перестав відповідати, оголошення було видалено з ресурсу olx.ua та відповідачем видалена вся переписка в чаті месенджера телеграм.

Станом на 06 лютого 2023 року відповідь від відповідача не надходила та кошти за оплачений товар не повернуті, що обумовило підстави звернення до суду.

Рішенням Святошинського районного суду м. Києва від 10 липня 2023 року позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про захист прав споживачів та стягнення безпідставно отриманих коштів задоволено. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 грошові кошти у розмірі 40 100,00 грн. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 1 073,00 грн.

Не погодившись з таким рішенням суду першої інстанції ОСОБА_1 06 грудня 2023 року подав апеляційну скаргу, у якій, посилаючись на неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права, невідповідність висновків суду обставинам справи, просив скасувати рішення Святошинського районного суду м. Києва від 10 липня 2023 року та направити справу на новий розгляд до суду першої інстанції за встановленою територіальною підсудністю - до Ленінського районного суду м. Запоріжжя за зареєстрованим місцем проживання відповідача.

Вважає, що суд першої інстанції розглянув справу з порушенням правил територіальної підсудності.

Вказує, що правовідносини у справі склалися з приводу купівлі-продажу ноутбука між двома фізичними особами та не підпадають під дію Закону України «Про захист прав споживачів», де продавцем є суб`єкт господарювання, а не фізична особа.

Зазначена у позовній заяві адреса проживання відповідача: АДРЕСА_1 не відповідає дійсності оскільки він ніколи не був зареєстрований за вказаною адресою і не бував у м.Києві. Єдине зареєстроване місце проживання останнього з 28 січня 1999 року за адресою: АДРЕСА_2 .

Однак, суд першої інстанції місце реєстрації апелянта не встановив та дійшов помилкового висновку про розгляд справи за місцем реєстрації позивача відповідно до Закону України «Про захист прав споживачів».

По суті позовних вимог повідомив, що ніколи не мав справ з ОСОБА_2 , ніколи не був зареєстрований на сайті ОЛХ і не продавав нікому і ніколи жодних речей. Взагалі не має комп`ютера або смартфона та рахунків в банку. У січні 2023 року в апелянта взагалі були відсутні будь-які карткові та інші рахунки в банках. Припускає, що став жертвою шахрайської схеми, за якої були викрадені та використані його персональні дані.

Ухвалою Київського апеляційного суду від 23 лютого 2024 року поновлено ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження та відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Святошинського районного суду м. Києва від 10 липня 2023 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про захист прав споживачів та стягнення безпідставно отриманих коштів, надано учасникам справи строк для подачі відзиву на апеляційну скаргу.

Ухвалу про відкриття апеляційного провадження разом з копією апеляційної скарги надіслано на наявну в матеріалах справи електронну адресу ОСОБА_2 та згідно Звіту про доставку вихідної кореспонденції Київського апеляційного суду отримана 01 березня 2024 року, що свідчить про належне повідомлення учасника справи у розумінні вимог ст. ст. 130, 131 ЦПК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 368 ЦПК України справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими главою І розділу V ЦПК України.

Згідно вимог ст. 369 ЦПК України апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи. З урахуванням конкретних обставин справи суд апеляційної інстанції може розглянути апеляційні скарги, зазначені в частинах першій та другій цієї статті, у судовому засіданні з повідомленням (викликом) учасників справи.

Відповідно до ч. 13 ст. 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Крім того, практика Європейського суду з прав людини з питань гарантій публічного характеру провадження у судових органах в контексті пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, свідчить про те, що публічний розгляд справи може бути виправданим не у кожному випадку (рішення від 08 грудня 1983 року у справі «Axen v. Germany», заява №8273/78, рішення від 25 квітня 2002 року «Varela Assalino contre le Portugal», заява № 64336/01).

Так, у випадках, коли мають бути вирішені тільки питання права, то розгляд письмових заяв, на думку ЄСПЛ, є доцільнішим, ніж усні слухання, і розгляд справи на основі письмових доказів є достатнім. В одній із зазначених справ заявник не надав переконливих доказів на користь того, що для забезпечення справедливого судового розгляду після обміну письмовими заявами необхідно було провести також усні слухання. Зрештою, у певних випадках влада має право брати до уваги міркування ефективності й економії. Зокрема, коли фактичні обставини не є предметом спору, а питання права не становлять особливої складності, та обставина, що відкритий розгляд не проводився, не є порушенням вимоги пункту 1 статті 6 Конвенції про проведення публічного розгляду справи.

Суд апеляційної інстанції створив учасникам процесу належні умови для ознайомлення з рухом справи шляхом надсилання процесуальних документів та апеляційної скарги, а також, надав сторонам строк для подачі відзиву.

Крім того, кожен з учасників справи має право безпосередньо знайомитися з її матеріалами, зокрема з аргументами іншої сторони, та реагувати на ці аргументи відповідно до вимог ЦПК України.

Бажання сторони у справі викласти під час публічних слухань свої аргументи, які висловлені нею в письмових та додаткових поясненнях, не зумовлюють необхідність призначення до розгляду справи з викликом її учасників (ухвала Великої Палати Верховного Суду у справі №668/13907/13ц).

Оскільки дана справа не відноситься до тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, апеляційний розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження відповідно до приписів ч. 13 ст. 7 ЦПК України, без повідомлення учасників справи.

Судом першої інстанції встановлено, що 28 січня 2023 року з метою придбання б/у ноутбука Apple New MacBook Air М1 13.3, 256 GB MGND3 GOLD 2020 загальна вартість 40 100 грн, яка була зазначена в розміщеному оголошенні на сайті http://www.olx.ua, позивач ОСОБА_2 зв`язався через месенджер телеграм із продавцем, який був зазначений в оголошенні під ім`ям ОСОБА_1 .

Продавець надав позивачу реквізити для сплати грошових коштів у розмірі 40 100,00 грн за вищезгаданий ноутбук.

Позивач здійснив два платежі на реквізити відповідача на суму 20 100,00 грн квитанція №2ВМ8-2Т08-771Х-Н799 від 28 січня 2023 року та на суму в 20 100,00 грн квитанція №2ВМ8-2Т08-771Х-Н799 від 28 січня 2023 року.

Разом з тим, ні 28 січня 2023 року ні протягом наступних днів ноутбук позивачу направлений не був.

Кошти за товар позивачу не повернуто, не отримано ним також і замовлення товару, а саме: придбання б/у ноутбука Apple New MacBook Air М1 13.3, 256 GB MGND3 GOLD 2020 загальною вартістю 40 100,00 грн.

Після здійснення позивачем перерахунку грошових коштів на картковий рахунок відповідача від 28 січня 2023 року телеграм ОСОБА_1 перестав відповідати, оголошення було видалено з ресурсу olx.ua та відповідач видалив усю переписку в чаті месенджера телеграм.

02 лютого 2023 року позивач звернувся до поліції із заявою про вчинення кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що відповідач не надав суду доказів поставки позивачу товару на виконання укладеного між сторонами договору купівлі-продажу або ж повернення позивачу сплачених ним грошових коштів у розмірі 40 100,00 грн у рахунок оплати за придбаний товар.

Суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї (ч.1 та ч. 2ст. 367 ЦПК України).

Відповідно до частин першої, другої та п`ятої статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що оскаржуване рішення не в повній мірі відповідає вказаним вимогам закону, з наступних підстав.

Апеляційним судом встановлено, що звертаючись до суду з позовом ОСОБА_2 зазначив своє місце проживання за адресою: АДРЕСА_3 , що територіально відноситься до Святошинського району м. Києва.

На виконання вимог ухвали Святошинського районного суду м. Києва від 13 лютого 2023 року про залишення позовної заяви без руху, позивач зазначив місце проживання відповідача ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 ) за адресою: АДРЕСА_4 , що територіально відноситься до Святошинського району м. Києва.

У позовній заяві ОСОБА_2 вказав, що позов пред`явлено до Святошинського районного суду м. Києва за правилами альтернативної підсудності відповідно до ч. 5 ст. 28 ЦПК України, оскільки стосується він захисту прав споживачів.

Згідно з частиною шостою статті 187 ЦПК України, у разі якщо відповідачем у позовній заяві вказана фізична особа, яка не є суб`єктом підприємницької діяльності, суд не пізніше двох днів з дня надходження позовної заяви до суду, звертається до відповідного органу реєстрації місця перебування та місця проживання особи щодо надання інформації про зареєстроване місце проживання (перебування) такої фізичної особи.

За інформацією з відділу обліку та моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання ЦМУ ДМС у м. Києві та Київській області від 13 березня 2023 року та від 08 травня 2023 року, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованим/ знятим з реєстрації не значиться.

За відомостями Відділу з питань реєстрації місця проживання/ перебування фізичних осіб Голосіївської РДА від 02 травня 2023 року, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрований з 04 березня 2020 року за адресою: АДРЕСА_1 .

Частиною 1 статті 27 ЦПК України встановлено, що позови до фізичної особи пред`являються в суд за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання або перебування, якщо інше не передбачено законом.

Відповідно до частини п`ятої статті 28 ЦПК України, позови про захист прав споживачів можуть пред`являтися також за зареєстрованим місцем проживання чи перебування споживача або за місцем заподіяння шкоди чи виконання договору.

Позивач має право на вибір між кількома судами, яким згідно з цією статтею підсудна справа, за винятком виключної підсудності, встановленої статтею 30 цього Кодексу (ч. 16 ст. 28 ЦПК України).

Для визначення підсудності у цій справі підлягає з`ясуванню, чи є підстави для визначення підсудності справи відповідно до частини п`ятої статті 28 ЦПК України чи за правилами частини першої статті 27 ЦПК України.

Закон України «Про захист прав споживачів» регулює відносини між споживачами товарів, робіт і послуг та виробниками і продавцями товарів, виконавцями робіт і надавачами послуг різних форм власності, встановлює права споживачів, а також визначає механізм їх захисту та основи реалізації державної політики у сфері захисту прав споживачів.

Споживачем, права якого захищаються на підставі Закону України «Про захист прав споживачів», є лише громадянин (фізична особа), котрий придбаває, замовляє, використовує або має намір придбати чи замовити товари (роботи, послуги) для власних побутових потреб.

Відповідно до пунктів 3, 18 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про захист прав споживачів», виконавець - це суб`єкт господарювання, який виконує роботи або надає послуги; продавець - суб`єкт господарювання, який згідно з договором реалізує споживачеві товари або пропонує їх до реалізації.

Закон України «Про захист прав споживачів» регулює відносини споживача з підприємством, установою, організацією чи громадянином-підприємцем, які виготовляють та продають товари, виконують роботи і надають послуги, незалежно від форм власності та організаційних форм підприємництва.

Тобто Закон України «Про захист прав споживачів» регулює відносини споживача з підприємством, установою, організацією чи громадянином-підприємцем, які виготовляють та продають товари, виконують роботи і надають послуги, незалежно від форм власності та організаційних форм підприємництва.

Суди не вправі керуватися законодавством про захист прав споживачів при вирішенні спорів, що випливають з відносин між фізичними особами, які вступають у договірні відносини між собою з метою задоволення особистих потреб, не пов`язаних зі здійсненням підприємницької діяльності. Тобто, на відносини, де виробником і продавцем товарів, виконавцем робіт і надавачем послуг є громадянин, що не є підприємцем дія Закон України «Про захист прав споживачів» не поширюється.

Звертаючись до суду позивачем не надано доказів того, що відповідач є суб`єкт господарювання в розумінні Закону України «Про захист прав споживачів».

Таким чином, посилання позивача на те, що на спірні правовідносини поширюється дія Закону України «Про захист прав споживачів» є неправильним, оскільки за змістом позовних вимог відносини, які виникли між позивачем та відповідачем - є договірними та виникли між фізичними особами.

Проте, на вищезазначене суд першої інстанції не звернув належної уваги та дійшов помилкового висновку про розгляд справи за місцем реєстрації позивача відповідно до ч. 5 ст. 28 ЦПК України.

Крім того, частиною десятою статті 187 ЦПК України передбачено, якщо отримана судом інформація не дає можливості встановити зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання (перебування) фізичної особи, суд вирішує питання про відкриття провадження у справі.

Ухвалою Святошинського районного суду м. Києва від 27 квітня 2023 року відкрито спрощене позовне провадження у справі без повідомлення (виклику) сторін.

Таким чином, невстановивши дійсну особу відповідача ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 чи ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , суд першої інстанції ухвалив рішення по суті позовних вимог із порушенням територіальної юрисдикції (підсудності).

Колегія суддів враховує, що ухвалою Київського апеляційного суду від 05 жовтня 2023 року у цій справі закрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_3 , місце проживання: АДРЕСА_1 . Суд встановив, що позивач не звертався з позовом до вказаної особи і вирішував спір з іншою особою - ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 .

Згідно даних Витягу з Реєстру Запорізької територіальної громади від 29 листопада 2023 року, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , з 28 січня 1999 року зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 , отже, розгляд справи належить до територіальної юрисдикції Ленінського районного суду м. Запоріжжя.

За сукупності встановлених обставин, апеляційний суд вважає доводи скаржника - що підчас розгляду справи в суді першої інстанції відповідач об`єктивно не мав можливості заявити про непідсудність справи Святошинському районному суду м. Києва, оскільки належним чином не був повідомлений про її розгляд, такими, що заслуговують на увагу, тому апеляційна скарга підлягає задоволенню.

Згідно з п. 5 ч. 1 ст.374 ЦПК України суд апеляційної інстанції скасовує судове рішення з направленням справи для розгляду до іншого суду першої інстанції за встановленою підсудністю.

Статтею 378 ЦПК України встановлено, що судове рішення, яким закінчено розгляд справи, підлягає скасуванню з направленням справи на розгляд за встановленою законом підсудністю, якщо рішення прийнято судом з порушенням правил територіальної юрисдикції (підсудності). Справа не підлягає направленню на новий розгляд у зв`язку з порушеннями правил територіальної юрисдикції (підсудності), якщо учасник справи, який подав апеляційну скаргу, при розгляді справи судом першої інстанції без поважних причин не заявив про непідсудність справи.

Частиною 1 статті 6 Конвенції про права людини і основоположних свобод встановлено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення. Судове рішення проголошується публічно, але преса і публіка можуть бути не допущені в зал засідань протягом усього судового розгляду або його частини в інтересах моралі, громадського порядку чи національної безпеки в демократичному суспільстві, якщо того вимагають інтереси неповнолітніх або захист приватного життя сторін, або - тією мірою, що визнана судом суворо необхідною, - коли за особливих обставин публічність розгляду може зашкодити інтересам правосуддя.

Поняття «встановленим законом» включає серед іншого і суд, до територіальної юрисдикції (підсудності) відноситься спір, який вирішується судом.

Таким чином, судом першої інстанції, з недотриманням норм процесуального права, було розглянуто справу з порушенням правил територіальної юрисдикції, а відтак, ухвалене судом першої інстанції рішення підлягає скасуванню з направленням справи на розгляд за встановленою підсудністю до Ленінського районного суду м. Запоріжжя (адреса: 69006, Запорізька область, м. Запоріжжя, вул. Незалежної України, буд. 1/2).

Керуючись ст. ст. 258,374, 378, 381- 384 ЦПК України, Київський апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Святошинського районного суду м. Києва від 10 липня 2023 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про захист прав споживачів та стягнення безпідставно отриманих коштів - задовольнити.

Рішення Святошинського районного суду м. Києва від 10 липня 2023 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про захист прав споживачів та стягнення безпідставно отриманих коштів - скасувати.

Справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про захист прав споживачів та стягнення безпідставно отриманих коштів - направити на розгляд за встановленою підсудністю до Ленінського районного суду м. Запоріжжя (адреса: 69006, Запорізька область, м. Запоріжжя, вул. Незалежної України, буд. 1/2.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів у випадках, передбачених статтею 389 Цивільного процесуального кодексу України.

Суддя-доповідач: Судді:Р.В. Березовенко О.Ф. Лапчевська Г.І. Мостова