Справа № 204/5342/24
Провадження № 2/204/2715/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

19 грудня 2024 року м. Дніпро

Красногвардійський районний суд м. Дніпропетровська, у складі:

головуючого судді Приваліхіної А.І.,

за участю секретаря судового засідання Єрмак Д.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду у м. Дніпрі в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Акціонерного товариства «ДТЕК Дніпровські електромережі» до ОСОБА_1 про стягнення вартості електричної енергії, не облікованої внаслідок порушення правил, -

У С Т А Н О В И В

30 травня 2024 року АТ «ДТЕК Дніпровські електромережі» звернулося до суду із зазначеним позовом до відповідачки ОСОБА_1 із вимогою про стягнення вартості електричної енергії, не облікованої внаслідок порушення правил (а. с. 1-3).

В обґрунтування позовних вимог зазначено, 27 листопада 2023 року під час перевірки стану електричних приладів обліку і електроустановок у відповідачки за адресою: АДРЕСА_1 , було виявлено розкрадання електричної енергії, що передбачено п. 6 п. 8.4.2 ПРРЕЕ. Самовільне підключення виконано дротом СІД 2 х 16 мм., кв., які з`єднуються з дротом «АL» алюміній 2 х2,5 мм., кв., від ПЛ - 0,4 до струмоприймачів та електропроводки будинку відкрито виявити які при контрольному огляді можливість існувала, при включенні навантаження електроенергія споживається приладом обліку не враховується. Порушення було продемонстровано споживачу. За результатами перевірки 27 листопада 2023 року, було складено акт про порушення Дн № 005538, вказаним актом зафіксовано, що відповідачка розкрадає електричну енергію. Відповідачка приєдналася до мережі товариства повністю поза лічильником, в результаті електрична енергія споживається приладом обліку не враховується. Акт про порушення Дн № 005538 від 27 листопада 2023 року відповідачка підписала без зауважень чи заперечень, тобто виявлення факту самовільного підключення поза засобом обліку не заперечувала і не спростовувала. Самовільне підключення у відповідачки було демонтовано, згідно акту про порушення, відповідачку було запрошено на комісію для розгляду акту про порушення, яка була запланована на 12 грудня 2023 року. 12 грудня 2023 року відбулося засідання комісії, про засідання комісії відповідачка була повідомлена, так як отримала акт про порушення в день його складання про що розписалася в акті про порушення, заяв про відкладання розгляду, не можливості взяти участь у засіданні до товариства не подавала. 12 грудня 2023 року засідання комісії відбулося на якому було прийнято рішення про проведення нарахування вартості не облікованої електричної енергії за розкрадання електричної енергії в сумі 46 059,55 грн., про що складено протокол № 101/23. Розрахунок складений за період з 27 травня 2023 року по 27 листопада 2023 року, що виконано відповідно до п. 8.4.13 за формулою 8 глави 8 ПРРЕЕ. Протокол засіданнях комісії, розрахунок по акту про порушення, лист повідомлення, протокол та рахунок було направлено відповідачці поштою. Відповідно до паспорта відповідачка проживає у вказаному будинку з 1971 року, є зареєстрованою та користувачем будинку, в якому без обліково користується електричною енергією. Тому прохає суд стягнути з відповідачки на користь позивача 46059 гривень 55 копійок вартості необлікованої електричної енергії, разом з витратами на професійну правничу допомогу у розмірі 7000 гривень та сплачений судовий збір.

Ухвалою суду від 27 червня 2024 року у справі відкрито спрощене позовне провадження з викликом сторін (а. с. 29), копія якої надіслана учасникам справи 27 червня 2024 року за вихідним № 15490/24-вих/2/204/2715/24 (а. с. 30).

Представниця позивача у судове засідання не з`явилася, надала заяву про проведення судового засідання за її відсутності (а. с. 57), позовні вимоги підтримала у повному обсязі, проти заочного рішення не заперечувала.

Відповідачка в судове засідання не з`явилася, про дату, місце та час розгляду справи повідомлені належним чином (а. с. 45-47), причини неявки суду не відомі.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням кожен окремо та в їх сукупності, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог та, спираючись на вимоги ст. ст. 223, 247, 280 ЦПК України, ухвалив заочне рішення без фіксування судового процесу технічними засобами.

Згідно з вимогами ст. ст. 12, 13 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, при цьому суд розглядає цивільні справи не інакше як в межах заявлених вимог і на підставі наданих учасниками справи доказів.

Відповідно до вимог ст. ст. 76-79 ЦПК України, доказуванню підлягають обставини (факти), які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у учасників справи, виникає спір. Доказування по цивільній справі, як і судове рішення не може ґрунтуватися на припущеннях.

Нормами ст. 89 ЦПК України визначено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Згідно з вимогами ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Судом встановлено, що відповідно до копії паспорту ОСОБА_1 з 12 липня 1971 року є зареєстрованою за адресою: АДРЕСА_1 (а. с. 8-9).

Відповідно до вимог ч. ч. 1, 2 ст. 14 ЦК України, цивільні обов`язки виконуються у межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства. Особа не може бути примушена до дій, вчинення яких не є обов`язковим для неї.

Нормами ст. 319 ЦК України визначено, що власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд та має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. При здійсненні своїх прав та виконанні обов`язків власник зобов`язаний додержуватися моральних засад суспільства. Усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення своїх прав.

Крім того, вимогами ч. 4 ст. 319 ЦК України визначено, що власність зобов`язує.

Статтею 322 ЦК України визначено, що на власника покладається тягар утримання майна.

Відповідно до ч. 2 ст. 27 Закону України «Про електроенергетику» правопорушеннями в електроенергетиці є крадіжка електричної і теплової енергії, самовільне підключення до об`єктів електроенергетики і споживання енергії без приладів обліку.

Відповідно п. 5.5.5 ПРРЕЕ, споживач електричної енергії зобов`язаний: користуватися електричною енергією виключно на підставі договору (договорів); сплачувати за електричну енергію та надані йому послуги відповідно до укладених договорів; забезпечувати належний технічний стан та безпечну експлуатацію своїх електроустановок та електроприладів згідно з вимогами нормативно-технічних документів та нормативно-правових актів України; узгоджувати з оператором системи нові підключення та переобладнання внутрішньої електропроводки, здійснювані з метою збільшення споживання електричної потужності; своєчасно вживати відповідних заходів для усунення виявлених порушень; не допускати безоблікового користування електричною енергією від технологічних електричних мереж споживача, а також відшкодовувати збитки, завдані оператору системи та/або споживачу (основному споживачу), у разі виявлення безоблікового користування електричною енергією від технологічних електричних мереж споживача.

Згідно п.5.1.1. «Правил роздрібного ринку електричної енергії» затверджених Постановою НКРЕКП від 14.03.2018 № 312 (далі Правила), оператор системи має право на безперешкодний доступ (за пред`явленням представником службового посвідчення) до розрахункових засобів вимірювання електричної енергії, що встановлені на об`єктах споживачів та інших учасників роздрібного ринку, електроустановки яких приєднані до електричних мереж на території діяльності оператора системи; проводити (за пред`явленням представником службового посвідчення) обстеження електроустановок споживачів щодо виявлення споживання електричної енергії поза засобами вимірювання та інших порушень, що викликають неправильне вимірювання обсягів споживання електричної енергії; на безперешкодний доступ (за пред`явленням представником службового посвідчення) до електричних установок споживача для проведення технічної перевірки засобів вимірювання, контролю за рівнем споживання електричної енергії та потужності, вимірювання показників якості електричної енергії, контрольного огляду електричних мереж від межі балансової належності до точки вимірювання та/або точки обліку відповідно до умов укладених договорів, а також для виконання відключення та обмеження споживання відповідно до встановленого цими Правилами порядку та умов договору, виконання інших робіт відповідно до договору.

Відповідно до положень пунктів 8.2.5 та 8.2.6 глави 8.2 розділу VIII Правил роздрібного ринку електричної енергії, затверджених Постановою НКРЕКП від 14.03.2018 року №312 (зі змінами), у разі виявлення під час контрольного огляду або технічної перевірки уповноваженим представником оператора системи, від якого споживач одержує електричну енергію, порушень цих ПРРЕЕ, у тому числі фактів без облікового споживання електричної енергії, на місці виявлення порушення у присутності споживача (представника споживача) або іншої особи, яка допустила представників оператора системи на об`єкт (територію) споживача для проведення перевірки (за умови посвідчення цієї особи), оформлюється акт про порушення згідно з формою, наведеною у додатку 8 до ПРРЕЕ. Акт про порушення складається у двох примірниках, один з яких передається або надсилається споживачеві. Споживач має бути повідомлений оператором системи про місце, час і дату засідання комісії не пізніше ніж за 7 календарних днів до призначеної дати засідання.

Згідно з актом про порушення Дн № 005538 складеного 27 листопада 2023 року о 10 год. 20 хв. за адресою: м. Дніпро тупик Полуничний 25, було виявлено порушення п.2.3.3 ПРРЕЕ, що відповідає п.8.4.2 ПРРЕЕ: СІД 2 х 16 мм., які з`єднуються з дротом «АL» алюміній 2 х2,5 мм., від ПЛ - 0,4 до струмоприймачів та електропроводки будинку відкрито, виявити які при контрольному огляді можливість існувала, при включенні навантаження електроенергія споживається приладом обліку не враховується. Порушення було продемонстровано споживачу (а.с. 6). Акт підписано представниками позивача та відповідачкою ОСОБА_1 отримавши другий примірник вказаного Акту без зауважень до Акту від останньої. Таким чином, Акт складено відповідно до вимог пункту 8.2.5 глави 8.2 розділу VIII ПРРЕЕ.

Також обставини викладеного правопорушення підтверджуються копією пояснювальної записки до акту про порушення ПРРЕЕ № Дн 005538, № Дн 005539 (а. с. 12).

Згідно п 8.2.6. ПРРЕЕ, на підставі акта про порушення уповноваженими представниками оператора системи під час засідань комісії з розгляду актів про порушення визначаються обсяг необлікованої електричної енергії та сума завданих споживачем збитків.

Комісія з розгляду актів про порушення створюється оператором системи і має складатися не менше ніж з 3 уповноважених представників оператора системи.

Рішення комісії з розгляду актів оформляється протоколом, копія якого видається побутовому споживачу.

Внаслідок порушення Правил роздрібного ринку електричної енергії, енергопостачальнику спричинено матеріальний збиток, відповідачці нараховано з 27 травня 2023 року по 27 листопада 2023 року, тобто за 184 дні, та підлягає сплаті сума 46059 гривень 55 копійок за 6995,68 кВт*год, що підтверджується копією протоколу №101/23 від 27 листопада 2023 року (а. с. 5), а також копією розрахунку по Акту № Дн 005538 від 17 листопада 2021 року (а. с. 7).

Відповідачці 12 грудня 2023 року АТ «ДТЕК Дніпровські електромережі» була направлена копія досудової претензії про сплату заборгованості (а. с. 13).

За положеннями ст.714 ЦК України за договором постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу одна сторона (постачальник) зобов`язується надавати другій стороні (споживачеві, абонентові) енергетичні та інші ресурси, передбачені договором, а споживач (абонент) зобов`язується оплачувати вартість прийнятих ресурсів та дотримуватись передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного та іншого обладнання.

Згідно ст.26, 27 Закону України «Про електроенергетику» (чинного на час виникнення спірних правовідносин), споживач несе відповідальність за порушення правил користування електричною енергією; розкрадання електричної енергії у разі самовільного підключення до електромереж і споживання електричної енергії без приладів обліку; пошкодження приладу обліку; розукомплектування та пошкодження об`єктів електроенергетики, розкрадання майна цих об`єктів; насильницькі дії, що перешкоджають посадовим особам енергопостачальника виконувати свої службові обов`язки.

Суд, беручи до уваги встановлені обставини справи, факт наявності порушення відповідачкою Правил роздрібного ринку електричної енергії, оцінивши належність, допустимість та достатність наданих доказів, доходить висновку про обґрунтованість позовних вимог АТ «ДТЕК Дніпровські електромережі», у зв`язку з чим позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі шляхом стягнення з ОСОБА_1 на користь позивача 46059 грн. 55 коп. нарахованих збитків.

Щодо стягнення витрат на правничу допомогу суд зазначає наступне.

Частиною 1 статті 133 ЦПК України передбачено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Відповідно до вимог п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Згідно з вимогами ч. 1 ст. 137 ЦПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

Приписами ч. 2 ст. 137 ЦПК України визначено, що за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами.

Відповідно до вимог п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України, у разі задоволення позову, інші судові витрати, пов`язані із розглядом справи, покладаються на відповідача.

Відповідно до роз`яснень, наведених у п. 48 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» від 17 жовтня 2014 року № 10, підстави, межі та порядок відшкодування судових витрат на правову допомогу, надану в суді регламентовано ЦПК України. Витрати на правову допомогу мають бути документально підтверджені та доведені.

Верховний Суд у постанові від 21 січня 2021 року у справі № 280/2635/20 висловив свою позицію про те, що для цілей відшкодування витрат на правову допомогу заявник може використовувати будь-який документ, який свідчить про фактичне понесення таких витрат.

Частиною 8 ст. 141 ЦПК України визначено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Відповідно до роз`яснень, наведених у п. 48 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» від 17 жовтня 2014 року № 10, підстави, межі та порядок відшкодування судових витрат на правову допомогу, надану, в суді регламентовано ЦПК України. Витрати на правову допомогу мають бути документально підтверджені та доведені.

Як вбачається з матеріалів справи, правову допомогу АТ «ДТЕК Дніпровські електромережі» в даній справі надає адвокатське об`єднання «Перший Радник» в особі керівника Гези А.В., яка діє на підставі статуту, що підтверджується копією договору № 210-ДЕ про надання правничої допомоги від 08 січня 2021 року (а. с. 14-16), копією додаткової угоди № 4 від 27 квітня 2021 року до договору № 210-ДЕ про надання правової допомоги від 08 січня 2021 року (а. с. 17- 19 та на звороті) та копією додаткової угоди № 9360-ДнОЭ/44 від 20 грудня 2023 року до договору № 210-ДЕ про надання правової допомоги від 08 січня 2021 року (а. с. 20); копією договору про надання правової допомоги №5986-ДнЕМ від 04 жовтня 2024 року (а. с. 64-68).

Верховний суду у складі Касаційного адміністративного суду у своїй постанові від 16 квітня 2020 року у справі № 727/4597/19 зазначив про те, що аналіз спеціального законодавства щодо діяльності адвоката дає право зробити висновок про те, що законодавством України не встановлено відповідних вимог до розрахункового документа, який повинен надати адвокат при оплаті клієнтом послуг, а також не встановлено форми такого документа. Урахувавши наведене та той факт, що відкриття власного рахунку не є обов`язком адвоката, ВС дійшов висновку, що адвокат може видати клієнту на його вимогу складений у довільній формі документ (квитанція, довідка, тощо), який буде підтверджувати факт отримання коштів від клієнта.

Також судом враховано правову позицію Верховного Суду, викладену в постанові від 12 лютого 2020 року у справі № 648/1102/19, відповідно до якої витрати за надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою, чи тільки має бути сплачено (пункт 1 частини 2 статті 137 ЦПК України).

Верховний суд у складі Касаційного адміністративного суду у постановах від 16 травня 2019 року у справі № 823/2638/18 та від 13 грудня 2018 року у справі № 816/2096/17 вказав на те, що від учасника справи вимагаються докази щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою, а не докази обґрунтування часу, витраченого фахівцем у галузі права, тому достатнім є підтвердження лише кількості такого часу, але не обґрунтування, що саме така кількість часу витрачена на відповідні дії.

Так, на підтвердження наданих послуг представником позивача надано акт №38/204/5342/24-ДнЕМ надання послуг за період з 18 березня 2024 року по 28 червня 2024 року за договором про надання правової допомоги № 210-ДЕ від 08 січня 2021 року (а. с. 69-70), з якого вбачається вартість за надані послуги адвоката складають 7000 гривень.

Крім того, слід зазначити, що відповідно до закріпленого на законодавчому рівні принципу співмірності, розмір витрат на послуги адвоката при їхньому розподілі визначається з урахуванням складності справи, часу, витраченого адвокатом на надання правничої допомоги, обсягу наданих послуг та виконаних робіт, ціни позову, а також значення справи для сторони.

Ґрунтуючись на вказаному принципі, при здійсненні дослідження та оцінки наданих сторонами доказів суд враховує, зокрема, пов`язаність витрат на правову допомогу з розглядом справи, обґрунтованість витрат та їхню пропорційність до предмета спору.

Крім того, при визначенні розміру витрат на правничу допомогу на підставі поданих сторонами доказів, суд має виходити з критеріїв: їхньої реальності (тобто встановлення їхньої дійсності та необхідності); розумності їхнього розміру (виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін).

Чинне процесуальне законодавство не обмежує сторін спору жодними нормативними рамками у контексті очікуваного розміру компенсації їхніх витрат, пов`язаних із правничою допомогою адвоката. Отже, за умови дотримання визначеної законом процедури попереднього визначення суми судових витрат, а також порядку подання необхідного об`єму доказів на підтвердження понесених витрат, сторона може розраховувати на відшкодування витрат на правничу допомогу в повному розмірі.

Верховний Суд у своїй постанові від 01 вересня 2020 року у справі № 640/6209/19 зазначив, що розмір відшкодування судових витрат повинен бути спів розмірним із ціною позову, тобто не має бути явно завищеним порівняно з ціною позову. Також суд має враховувати критерії об`єктивного визначення розміру суми послуг адвоката. У зв`язку з цим суд з урахуванням конкретних обставин, зокрема ціни позову, може обмежити такий розмір з огляду на розумну необхідність судових витрат для конкретної справи. Під час визначення суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (установлення їх дійсності та необхідності), а також критерію розумності їх розміру виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.

Таким чином, беручи до уваги принцип співмірності, слід пам`ятати, що свобода сторін у визначенні розміру витрат на професійну правничу допомогу не є абсолютною та безумовною навіть у разі їхньої повної документальної доведеності.

З огляду на викладене, з урахуванням складності справи, співмірності та пропорційності понесених витрат щодо предмета спору, значення справи для сторін, враховуючи обсяг наданих юридичних послуг, суд дійшов обґрунтованого висновку, що позивачем документально доведений факт понесення витрат на правову допомогу, тому суд доходить висновку, про стягнення з відповідачки на користь позивача витрат на правничу допомогу у сумі 3000 гривень.

Відповідно до вимог ст. 263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим, ухваленим відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права, має відповідати завданню цивільного судочинства.

Приймаючи до уваги вищезазначене, та враховуючи, що відповідачка до теперішнього часу не виконала перед позивачем своїх зобов`язань, суд вважає необхідним стягнути з відповідачки на користь позивача нараховані збитки за користуванням не облікованої електричної енергії внаслідок порушення Правил роздрібного ринку електричної енергії, у розмірі 46059 гривень 55 копійок.

Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України, судовий збір підлягає стягненню з відповідачки.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 5, 10-11, 60, 76-80, 89, 128, 141, 142, 213-215, 258, 265, 268, 354-355 ЦПК України, суд,

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги Акціонерного товариства «ДТЕК Дніпровські електромережі» (49107, м. Дніпро, вул. Запорізьке шосе, буд. 22; ) до ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 ) про стягнення вартості електричної енергії, не облікованої внаслідок порушення правил задовольнити у повному обсязі.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «ДТЕК Дніпровські електромережі» вартість необлікованої електричної енергії за актом про порушення № Дн 005538 від 27 листопада 2023 року у розмірі 46059 (сорок шість тисяч п`ятдесят дев`ять) гривень 55 (п`ятдесят п`ять) копійок.

Стягнути із ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «ДТЕК Дніпровські електромережі» витрати на правову допомогу у сумі 3000 (три тисячі) гривень.

Стягнути із ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «ДТЕК Дніпровські Електромережі» судовий збір у розмірі 3028 (три тисячі двадцять вісім) гривень.

Рішення суду може бути оскаржене шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом 30 днів зо дня його підписання суддею або протягом 30 днів зо дня отримання учасниками справи, його копії.

Рішення суду набирає законної сили протягом 30 днів зо дня його підписання суддею або протягом 30 днів зо дня отримання учасниками справи, його копії, якщо не буде оскаржено у встановленому законом порядку.

Заочне рішення може бути переглянуте Красногвардійським районним судом м. Дніпропетровська за письмовою заявою відповідачки протягом двадцяти днів зо дня отримання нею копії рішення.

Суддя А.І. Приваліхіна