БРОВАРСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
справа № 361/9956/23
провадження № 2/361/1859/24
РІШЕННЯ

Іменем України

29 жовтня 2024 року м. Бровари

Броварський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючого суддіПетришин Н.М.,
за участю секретаряІванової К.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Товариства з додатковою відповідальністю «Страхова група «Оберіг» про стягнення страхового відшкодування,-

в с т а н о в и в :

Стислий виклад позиції позивача

У листопаді 2023 року до Броварського міськрайонного суду Київської області надійшла вищевказана позовна заява ОСОБА_1 . В обґрунтування вимог позивач посилається на те, що 27 січня 2023 року близько 07 год. 00 хв. водій ОСОБА_2 , керуючи автомобілем марки «Renault», д.н.з. НОМЕР_1 , рухаючись по автодорозі в бік с. Рожни Броварського району Київської області здійснив наїзд на пішоходів ОСОБА_3 та ОСОБА_4 . В результаті ДТП пішохід ОСОБА_3 помер на місці ДТП, а пішохода ОСОБА_4 доставлено до Броварської лікарні, де остання 28 січня 2023 року від отриманих тілесних ушкоджень померла. Цивільно-правова відповідальність водія транспортного засобу «Renault», д.н.з. НОМЕР_1 , на час ДТП згідно Полісу № АР3519007 застрахована у ТДВ «СГ «Оберіг». 27 січня 2023 року за вказаним фактом внесено відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000029 та розпочато досудове розслідування за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України. В подальшому правову кваліфікацію кримінального правопорушення змінено на ч. 3 ст. 286 КК України.

У зв`язку з викладеним, 28 лютого 2023 року на адресу відповідача направлено заяви про виплату страхового відшкодування в інтересах сина потерпілих - ОСОБА_1 у загальному розмірі 160 800 грн., а саме: 80 400 грн. - відшкодування моральної шкоди у зв`язку зі смертю ОСОБА_4 , та 80 400 грн. - відшкодування моральної шкоди у зв`язку зі смертю ОСОБА_3 . На підставі вказаної заяви ОСОБА_1 ТДВ «СГ «Оберіг» відкрито страхові справи № 41398/1 ( ОСОБА_4 ) та № 41398/2 ( ОСОБА_3 ). Надалі суми страхового відшкодування було уточнено, так, 03.03.2023 на адресу відповідача направлено заяву про долучення до матеріалів страхової справи фіскальний чек на суму 51 980 грн., копію виписки з ЄДР відносно ПП «Петро Великий», довідку, видану ПП «Петро Великий» на вказану суму, а також договір про надання ритуальних послуг № 2 від 30.01.2023. Таким чином, сума заявленого страхового відшкодування у справі № 41398/2 ( ОСОБА_3 ) склала 106 390 грн. Крім того, 06.03.2023 до матеріалів страхової справи № 41398/1 ( ОСОБА_4 ) додано фіскальний чек на суму 51 980 грн., довідку, видану ПП «Петро Великий» на вказану суму, а також договір про надання ритуальних послуг № 2 від 30.01.2023, фіскальний чек на суму 1 750 грн. та виписку із медичної картки амбулаторного хворого ОСОБА_4 . Таким чином, сума заявленого страхового відшкодування у справі № 41398/1 ( ОСОБА_4 ) склала 108 140 грн.

07 вересня 2023 року на банківські реквізити позивача страховиком сплачено страхове відшкодування у загальному розмірі 132 380 грн., з яких 80 400 грн. - моральна шкода, 51 980 грн. - витрати на поховання.

Позивач не погоджується із частковим відшкодуванням шкоди, вважає, що останнє порушує його права та законні інтереси та суперечить Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», тому звернувся до суду із позовом, в якому просить стягнути з ТДВ «СГ «Оберіг» на його користь страхове відшкодування у розмірі 80 400 грн., витрати на лікування у розмірі 1 750 грн., тобто 82 150,00 грн. Крім того, просив стягнути пеню у розмірі 15 170, 07 грн., три проценти річних у розмірі 1 007,97 грн., а також витрати на правову допомогу у розмірі 10 000 грн.

20 грудня 2023 року до суду надійшла заява позивача ОСОБА_1 про збільшення позовних вимог, в якій позивач просив стягнути з ТДВ «СГ «Оберіг» на його користь страхове відшкодування у розмірі 80 400 грн., витрати на лікування у розмірі 1 750 грн., пеню у розмірі 18 304,31 грн., три проценти річних у розмірі 1 301,81 грн., інфляційні втрати у розмірі 65,59 грн., а також витрати на правову допомогу у розмірі 10 000 грн.

Заперечення відповідача

18 січня 2024 року до суду надійшов відзив на позовну заяву, в якому ТДВ «СГ «Оберіг» заперечувало проти позову та просило відмовити у повному обсязі. В обґрунтування своїх заперечень посилалося на те, що у досудовому порядку за наслідками звернення позивача до відповідача у зв`язку із загибеллю його родичів, 07.09.2023 ОСОБА_1 здійснено виплату страхового відшкодування загальним розміром 106 390,00 грн., з яких: 40 200,00 грн у якості відшкодування моральної шкоди за смерть ОСОБА_3 ; 40 200,00 грн у якості відшкодування моральної шкоди за смерть ОСОБА_4 ; 25 990,00 грн у якості компенсації за поховання ОСОБА_3 ; 25 990,00 грн у якості компенсації за поховання ОСОБА_4 . Постановою про закриття кримінального провадження № 0000029 від 29.04.2023 кримінальне провадження №0000029 закрито в зв`язку з відсутністю в діях водія ОСОБА_2 складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 286 КК України. Вищезазначеною постановою про закриття кримінального провадження від 29.04.2023 також встановлено, що ДТП сталася саме з вини пішоходів ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , у зв`язку з порушенням ними Правил дорожнього руху України. З огляду на викладене, наявний факт грубої необережності зі сторони загиблих пішоходів, внаслідок якої створено аварійну обстановку та спровоковано виникнення смертельної ДТП. ТДВ «СГ «Оберіг» звертає увагу суду на те, що відповідно до ч. 2 ст.1193 ЦК України, якщо груба необережність потерпілого сприяла виникненню або збільшенню шкоди, то залежно від ступеня вини потерпілого (а в разі вини особи, яка завдала шкоди, - також залежно від ступеня її вини) розмір відшкодування зменшується, якщо інше не встановлено законом. А також відповідач наголошує на тому, що представник позивача неправомірно та некоректно вказує про те, що начебто у постанові про закриття кримінального провадження від 29.04.2023 не вказано про наявність/відсутність грубої необережності загиблих осіб. Однак, опис, висновки уповноваженої особи досудового розслідування достовірно та вичерпно доводять як порушення загиблими особами низки ПДР, самовпевнена необачність призвела до грубої необережності, результат котрої лежить в причинно-наслідковій дії із настанням ДТП. Відтак, відповідач переконаний у вірності власної правової позиції під час врегулювання страхової події та виплаті позивачу належного розміру страхового відшкодування.

Щодо заявлених вимог на лікування ОСОБА_4 , то відповідач заперечує, оскільки, враховуючи позицію викладену в постанові Верховного Суду від 12.09.2018 у справі № 712/1503/17-ц, такі витрати відшкодовуються виключно потерпілій особі, яка понесла дані витрати.

Стосовно стягнення штрафних санкцій, а саме стягнення інфляції, трьох відсотків річних та пені, то ТДВ «СГ «Оберіг» вважає заявлені вимоги безпідставними та незаконними з огляду на наступне. У даній справі є спір про визначення розміру належного страхового відшкодування.Розмір страхового відшкодування із позивачем не узгоджувався. Так, відповідно до п. 36.2 ст. 36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик протягом 15 днів з дня узгодження ним розміру страхового відшкодування з особою, яка має право на отримання відшкодування, за наявності документів, зазначених у статті 35 цього Закону, повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, але не пізніш як через 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування зобов`язаний: у разі визнання ним вимог заявника обґрунтованими - прийняти рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) та виплатити його, а в разі невизнання майнових вимог заявника або з підстав, визначених статтями 32 та/або 37 цього Закону, - прийняти вмотивоване рішення про відмову у здійсненні страхового відшкодування (регламентної виплати).

Відповідач зазначив, що згідно абзацу 5 п. 36.2 ст. 36 вищевказаного Закону, у разі якщо заява про здійснення страхового відшкодування чи інші документи, необхідні для прийняття рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати), подані з порушенням строку, встановленого цим Законом, строк прийняття рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) та його виплату збільшується на кількість днів такого прострочення. Заява про виплату страхового відшкодування подана ОСОБА_1 без належних та достовірних документів на підтвердження вимог, і лише в подальшому, по частинах, дані документи були надані відповідачу у повному обсязі 03.07.2023. Тому правові підстави для нарахування штрафних санкцій відсутні.

З наведених підстав, ТДВ «СГ «Оберіг», просило відмовити в задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

Заяви, інші процесуальні дії у справі

Ухвалою судді Броварського міськрайонного суду Київської області від 10 листопада 2023 року відкрито провадження у справі, вирішено розгляд справи проводити у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

Ухвалою судді Броварського міськрайонного суду Київської області від 19 лютого 2024 року вирішено подальший розгляд справи проводити у порядку спрощеного позовного провадження із повідомленням (викликом) сторін, призначено судове засідання для розгляду справи по суті.

У судовому засіданні представник позивача ОСОБА_1 - адвокат Ільків М.М. позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив їх задовольнити.

У судовому засіданні представник відповідача ТДВ «СГ «Оберіг» - Алєксєєв В.В. заперечував проти заявлених вимог та просив у задоволенні позову відмовити у повному обсязі.

Обставини справи, що встановлені судом

Відповідно до Витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань, 27 січня 2023 року до реєстру внесено інформацію про відкриття кримінального провадження № 00029 за ч. 3 ст. 286 КК України.

З вищевказаного витягу вбачається, що 27 січня 2023 року приблизно о 07 год. 00 хв. ОСОБА_2 (військовослужбовець), керуючи автомобілем «Renault KANGOO», д.н.з. НОМЕР_1 , рухаючись по автодорозі Т1034 зі сторони СТ «Родзинка» в бік с. Рожни і біля повороту до СТ «Ландиши», здійснив наїзд на пішоходів ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , які перетинали проїзну частину з права на ліво відносно напрямку руху автомобілів. В результаті ДТП ОСОБА_3 загинув на місці, а ОСОБА_5 доставлена до Броварської лікарня з переломами обох рук та ЗЧМТ, СГМ та знаходиться в реанімаційному відділенні.

30 січня 2023 року Броварським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Броварському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) видане свідоцтво про смерть ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , серії НОМЕР_2 .

Відповідно до свідоцтва про смерть серії НОМЕР_3 , виданого 30 січня 2023 року Броварським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Броварському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_4 також померла.

З копії свідоцтва про народження серії НОМЕР_4 від 23 квітня 1981 року видно, що позивач ОСОБА_1 є сином ОСОБА_3 та ОСОБА_4 .

Постановою Слідчого управління Головного управління Національної поліції в Київській області від 29 квітня 2023 року закрито кримінальне провадження № 00029, на підставі п. 2 ч. 1 ст. 284 КК України, у зв`язку з відсутністю в діяннях водія складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 286 КК України.

З матеріалів справи видно, що на час ДТП цивільно-правова відповідальність водія транспортного засобу «Renault KANGOO», д.н.з. НОМЕР_1 , застрахована у ТДВ «СГ «Оберіг» згідно Полісу № АР3519007.

У зв`язку з вищевикладеним, 28 лютого 2023 року представник позивача ОСОБА_1 звернувся до ТДВ «СГ «Оберіг» із заявою про виплату страхового відшкодування, в якій просив сплатити йому, як потерпілому, страхове відшкодування у загальному розмірі 160 800 грн., а саме: 80 400 грн. - відшкодування моральної шкоди у зв`язку зі смертю ОСОБА_4 , та 80 400 грн. - відшкодування моральної шкоди у зв`язку зі смертю ОСОБА_3

03.03.2023 представник позивача за довіреністю ОСОБА_6 подав до відповідача заяву про долучення документів та уточнення суми страхового відшкодування, в якій просив долучити до матеріалів страхової справи № 41398/2 ( ОСОБА_3 ) фіскальний чек на суму 51 980 грн., копію виписки з ЄДР відносно ПП «Петро Великий», довідку, видану ПП «Петро Великий» на вищевказану суму, а також договір про надання ритуальних послуг № 2 від 30.01.2023. Таким чином, сума заявленого страхового відшкодування у справі № 41398/2 ( ОСОБА_3 ) склала 106 390 грн.

Також, 06.03.2023 представник позивача за довіреністю ОСОБА_6 подав до ТДВ «СГ «Оберіг» заяву про долучення до матеріалів страхової справи № 41398/1 ( ОСОБА_4 ) фіскального чеку на суму 51 980 грн., довідки, виданої ПП «Петро Великий» на вищевказану суму, а також договору про надання ритуальних послуг № 2 від 30.01.2023, фіскального чеку на суму 1 750 грн. та виписки із медичної картки амбулаторного хворої ОСОБА_4 . Разом сума заявленого страхового відшкодування у справі № 41398/1 ( ОСОБА_4 ) склала 108 140 грн.

17 березня 2023 року позивач звернувся до відповідача із запитом про надання інформації про стан розгляду заяв про виплату страхового відшкодування, у відповідь на який ТДВ «СГ «Оберіг» повідомило про відсутність будь-якої інформації про прийняте рішення, що набрало законної сили, щодо розгляду кримінальної справи.

Листом ТДВ «СГ «Оберіг» № 1505-01 від 15.05.2023 позивача повідомлено про те, що повного пакету документів, на підтвердження обґрунтованості заявлених вимог, ОСОБА_1 не подано, зокрема відсутні Витяги з Державного реєстру актів цивільного стану щодо загиблих, а також копія рішення у кримінальній справі щодо дорожньо-транспортної пригоди з відміткою про набрання ним законної сили.

З матеріалів справи видно, що 12 липня 2023 року страховику направлені реквізити ОСОБА_1 для перерахування суми страхового відшкодування.

Відповідно до листа ТДВ «СГ «Оберіг» № 2509-06 від 25.09.2023, відповідач повідомив позивача, що з урахуванням встановлених обставин, викладених у постанові Слідчого управління Головного управління Національної поліції в Київській області від 29 квітня 2023 року про закриття провадження в справі, стосовно того, що саме дії ОСОБА_3 та ОСОБА_4 стали причиною ДТП 27.01.2023, й на підставі ч. 2 ст. 1193 ЦК України, суму страхового відшкодування було зменшено вдвічі та визначено її в розмірі 80 400 грн., які 07.09.2023 перераховані за реквізитами ОСОБА_1 . Крім того, вказано, що страховиком визнано майнові вимоги в частині здійснених позивачем витрат на поховання загиблих батьків загальним розміром 51 980 грн., які також відшкодовані останньому 07.09.2023. Щодо вимог з приводу лікування ОСОБА_4 - відмовлено.

З розрахунку наданого позивачем ОСОБА_1 , з урахуванням збільшення позовних вимог, видно, що останній просить суд стягнути з відповідача страхове відшкодування у розмірі 80 400 грн., витрати на лікування на суму 1 750 грн., пеню у розмірі 18 304,31 грн., три відсотки річних у розмірі 1 301,81 грн., а також інфляційні втрати у розмірі 65,59 грн., що визначені з суми боргу 80 400 грн. (за період з 30.05.2023 по 04.06.2023) та з суми боргу у розмірі 81 250 грн. (за період з 05.06.2023 по 10.12.2023).

Мотиви, з яких виходить суд, та застосування норм права, що регулюють дані правовідносини

Відносини в сфері обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів врегульовані Законом України від 01 липня 2004 року № 1961-IV «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (далі - Закон № 1961-IV), який спрямований на забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та майну потерпілих при експлуатації наземних транспортних засобів на території України.

У статті 3 Закону № 1961-IV визначено, що метою здійснення обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності є забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та/або майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, а також захист майнових інтересів страхувальників.

Страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого (стаття 6 Закону № 1961-IV).

Положеннями пункту 36.2 статті 36 Закону № 1961-IV передбачено, що страховик (МТСБУ) у разі визнання вимог заявника обґрунтованими зобов`язаний прийняти рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) та виплатити його не пізніше ніж через 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування.

Крім того, статтею 27.3. Закону № 1961-IV передбачено, що Страховик (у випадках, передбачених підпунктами "г" і "ґ" пункту 41.1 та підпунктом "в" пункту 41.2 статті 41 цього Закону, - МТСБУ) відшкодовує моральну шкоду, заподіяну смертю фізичної особи, її чоловіку (дружині), батькам (усиновлювачам) та дітям (усиновленим). Загальний розмір такого страхового відшкодування (регламентної виплати) цим особам стосовно одного померлого становить 12 мінімальних заробітних плат у місячному розмірі, встановлених законодавством на день настання страхового випадку, і виплачується рівними частинами.

За змістом ст. 1168 ЦК України моральна шкода, завдана каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, може бути відшкодована одноразово або шляхом здійснення щомісячних платежів. Моральна шкода, завдана смертю фізичної особи, відшкодовується її чоловікові (дружині), батькам (усиновлювачам), дітям (усиновленим), а також особам, які проживали з нею однією сім`єю.

Згідно ч. 1 ст. 1187 ЦК України джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб.

Отже, внаслідок ДТП (страхового випадку), яка сталася 27 січня 2023 року, настала смерть потерпілих ОСОБА_3 та ОСОБА_4 .

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 є сином потерпілих ОСОБА_3 та ОСОБА_4 . Інші особи, які б мали право на відшкодування моральної шкоди, заподіяної смертю потерпілих, відсутні.

Оскільки страховий випадок настав 27.01.2023, то для розрахунку виплат необхідно використовувати мінімальну заробітну плату, встановлену згідно із Законом України «Про Державний бюджет України на 2023 рік», де мінімальна заробітна плата становить 6700 грн. на місяць.

Отже, загальний розмір страхового відшкодування моральної шкоди, заподіяної смертю одній фізичної особи становить 80 400 гривень, та виплачується рівними частинами між особами, які мають право на отримання страхового відшкодування.

У даному випадку право на отримання страхового відшкодування моральної шкоди, заподіяної смертю батьків має лише позивач ОСОБА_1 , як син потерпілих

ОСОБА_3 та ОСОБА_4 .

Відповідно розмір страхового відшкодування моральної шкоди, заподіяної смертю двох потерпілих фізичних осіб, складає 80 400 грн. + 80 400 грн. = 160 800 грн.

З матеріалів справи вбачається, що страховиком виплачено 07.09.2023 суму страхового відшкодування моральної шкоди, заподіяної смертю ОСОБА_3 та ОСОБА_4 лише у розмірі 80 400 грн., зменшивши її вдвічі.

Аргументи відповідача про те, що сума страхового відшкодування моральної шкоди, завданої смерть фізичних осіб, зменшена з тих підстав, що ДТП сталася з підстав грубої необережності самих пішоходів ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , суд вважає безпідставними та такими, що не ґрунтуються на вимогах закону.

Оцінивши наявні в матеріалах справи докази в їх сукупності, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог в частині стягнення з ТДВ «СГ «Оберіг» на користь ОСОБА_1 страхового відшкодування моральної шкоди, завданої смертю фізичних осіб, у розмірі 80 400 грн.

Щодо стягнення витрати на лікування, суд дійшов наступного висновку.

Згідно пункту 1.3 статті 1 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» потерпілі - треті юридичні та фізичні особи, життю, здоров`ю та/або майну яких заподіяна шкода внаслідок дорожньо-транспортної пригоди з використанням транспортного засобу.

Статтею 23 цього Закону визначено, що шкодою, заподіяною життю та здоров`ю потерпілого внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, є: шкода, пов`язана з лікуванням потерпілого; шкода, пов`язана з тимчасовою втратою працездатності потерпілим; шкода, пов`язана із стійкою втратою працездатності потерпілим; моральна шкода, що полягає у фізичному болю та стражданнях, яких потерпілий - фізична особа зазнав у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; шкода, пов`язана із смертю потерпілого.

Відповідно до статті 24 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у зв`язку з лікуванням потерпілого відшкодовуються обґрунтовані витрати, пов`язані з доставкою, розміщенням, утриманням, діагностикою, лікуванням, протезуванням та реабілітацією потерпілого у відповідному закладі охорони здоров`я, медичним піклуванням, лікуванням у домашніх умовах та придбанням лікарських засобів.

У постанові Верховного Суду від 12 вересня 2018 року у справі № 712/1503/17-ц зроблено наступний правовий висновок: «Відмовляючи у задоволенні зазначених позовних вимог, з урахуванням системного аналізу статті 24 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», суди дійшли обґрунтованого висновку про те, що витрати, пов`язані із лікуванням потерпілого відшкодовуються страховиком тільки потерпілому, відповідно до положень пункту 1.3 статті 1 розділу 1 зазначеного Закону якими є особи, життю та здоров`ю яких заподіяна шкода внаслідок ДТП за участю забезпеченого транспортного засобу. При цьому прийняли до уваги те, що потерпіла від ДТП ОСОБА_5, яка померла, перебувала у лікарні в нейрохірургічному відділенні з приводу важкої політравми з ушкодженням головного мозку, без свідомості. По цій причині вона потребувала стороннього догляду, сама не могла й не несла витрат на своє лікування, а медикаменти для її лікування купувала її дочка ОСОБА_2.

Отже, обґрунтованими є висновки судів про те, що право вимоги на відшкодування витрат, які понесла сама позивачка на лікування її покійної матері, потерпілої від ДТП, у неї настає відповідно до статей 23, 1166 ЦК України до особи, заподіювача шкоди, яким є ОСОБА_4

Таким чином, позивачка має право на відшкодування цих витрат з відповідача ОСОБА_4

Доводи касаційної скаргиОСОБА_2 про те, що вона має право на відшкодування понесених нею зазначених витрат страховою компанією, а не винною особою, не заслуговують на увагу, оскільки відповідно до статті 24 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», на підставі якої обґрунтовані її вимоги, такі витрати можуть відшкодовуватися страховиком тільки потерпілому, який поніс такі витрати на своє лікування.»

При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду (ч. 4 ст. 263 ЦПК України).

З урахуванням вищевказаного, суд вважає вимоги позивача в частині стягнення з відповідача витрат на лікування у розмірі 1750 грн. необґрунтованими та такими, що задоволенню не підлягають.

Щодо позовних вимог про стягнення штрафних санкцій, то суд дійшов наступного висновку.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 11 грудня 2019 року у справі

№ 465/4287/15 (провадження № 14-406цс19), зазначено, що у Законі України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» не передбачено обов`язкового досудового порядку врегулювання питання з приводу виплати страхового відшкодування, особа, яка вимагає такої виплати, за власним розсудом може звернутися із заявою безпосередньо до страховика, з дотриманням вимог, передбачених у статті 35 названого Закону, чи звернутися безпосередньо до суду.

Отже, цивільно-правова відповідальність за шкоду, заподіяну в результаті дії джерела підвищеної небезпеки настає без вини її заподіювача. Тому страховик хоч і не завдав шкоди, але є зобов`язаним суб`єктом перед потерпілим, якому він виплачує страхове відшкодування замість завдавача шкоди у передбаченому Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» порядку.

При цьому наявність чи відсутність у страховика обов`язку з виплати страхового відшкодування замість завдавача шкоди не є предметом розгляду в кримінальному провадженні. Тому відсутність судового рішення у кримінальному провадженні не може бути підставою для відмови в задоволенні позовних вимог потерпілої особи до страховика про відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок ДТП.

Крім того, вищенаведеним пунктом 36.2 статті 36 Закону «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» визначено лише підставу припинення здійснення страхового відшкодування у разі, якщо ДТП розглядається в цивільній, господарській або кримінальній справі, та не передбачено можливості відмови у стягненні страхового відшкодування у справі, яка вже розглядається судом в порядку цивільного судочинства, за наслідками такого розгляду.

Згідно із частиною першою статті 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Відповідно до статті 16 Закону України «Про страхування» договір страхування - це письмова угода між страхувальником і страховиком, за якою страховик бере на себе зобов`язання в разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату страхувальнику або іншій особі, визначеній у договорі страхування страхувальником, на користь якої укладено договір страхування (подати допомогу, виконати послугу тощо), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі у визначенні строки та виконувати інші умови договору.

За статтею 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

У частині третій статті 510 ЦК України визначено, що якщо кожна із сторін у зобов`язанні має одночасно і права, і обов`язки, вона вважається боржником у тому, що вона зобов`язана вчинити на користь другої сторони, і одночасно кредитором у тому, що вона має право вимагати від неї.

Отже, грошовим необхідно вважати зобов`язання, що складається, зокрема, з правовідношення, в якому праву кредитора вимагати від боржника виконання певних дій відповідає кореспондуючий обов`язок боржника сплатити кошти на користь кредитора.

Саме до таких грошових зобов`язань належить укладений договір про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, оскільки він установлює ціну договору страхову суму.

З огляду на юридичну природу правовідносин сторін як грошових зобов`язань на них поширюється дія частини другої статті 625 ЦК України як спеціального виду цивільно-правової відповідальності за прострочення виконання зобов`язання.

Аналогічні правові висновки викладені у постановах Верховного Суду України від 07 червня 2017 року у справі № 6-282цс17 та Великої Палати Верховного Суду від 11 квітня 2018 року у справі № 758/1303/15-ц (провадження № 14-68цс18).

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 10 квітня 2018 року у справі № 910/10156/17 (провадження № 12-14гс18) зазначила, що приписи статті 625 ЦК України поширюються на всі види грошових зобов`язань, та погодилася з висновками Верховного Суду України, викладеними у постанові від 01 червня 2016 року у справі № 3-295гс16, за змістом яких грошове зобов`язання може виникати між сторонами не тільки з договірних відносин, але й з інших підстав, передбачених цивільним законодавством, зокрема, і з факту завдання шкоди особі.

При безпідставній відмові у виплаті страхового відшкодування, крім наслідків, передбачених договором, страховик, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу страхувальника зобов`язаний сплатити йому суму страхової виплати з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом (стаття 526, частина друга статті 625 ЦК України).

Інфляційне нарахування на суму боргу за порушення боржником грошового зобов`язання, вираженого в національній валюті, та трьох відсотків річних від простроченої суми полягає у відшкодуванні майнових витрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отримання компенсації (плати) від боржника за неправомірне користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові, тому ці кошти нараховуються незалежно від сплати ним неустойки (пені) за невиконання або неналежне виконання зобов`язання.

Згідно із статтею 992 ЦК України у разі несплати страховиком страхувальникові або іншій особі страхової виплати страховик зобов`язаний сплатити неустойку в розмірі, встановленому договором або законом.

Відповідно до пункту 36.5 статті 36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» за кожен день прострочення виплати страхового відшкодування (регламентної виплати) з вини страховика (МТСБУ) особі, яка має право на отримання такого відшкодування, сплачується пеня з розрахунку подвійної облікової ставки Національного банку України, яка діє протягом періоду, за який нараховується пеня.

За правилами частини другої статті 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Прострочення боржника не настає, якщо зобов`язання не може бути виконане внаслідок прострочення кредитора.

За частиною першою статті 613 ЦК України кредитор вважається таким, що прострочив, якщо він відмовився прийняти належне виконання, запропоноване боржником, або не вчинив дій, що встановлені договором, актами цивільного законодавства чи випливають із суті зобов`язання або звичаїв ділового обороту, до вчинення яких боржник не міг виконати свого обов`язку.

Тобто відповідальність страховика, передбачена пунктом 36.5 статті 36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» та частиною другою статті 625 ЦК України, настає виключно у випадку, якщо невиконання грошового зобов`язання відбулося з його вини як боржника у даних правовідносинах.

Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках (ч. 1 ст. 13 ЦПК України).

З позовної заяви вбачається, що ОСОБА_1 , з урахуванням збільшення позовних вимог, просить стягнути з ТДВ «СГ «Оберіг» на його користь пеню у розмірі 18 304,31 грн., три проценти річних у розмірі 1 301,81 грн., інфляційні втрати у розмірі 65,59 грн. Вказані штрафні санкції обраховані позивачем за період з 30.05.2023 по10.12.2023.

Так, з матеріалів справи вбачається, що 28 лютого 2023 року позивач звернувся до відповідача із заявою про виплату страхового відшкодування.

Судом встановлено, що позивачем неодноразово надавалися заяви до ТДВ «СГ «Оберіг» про долучення до матеріалів страхової справи документів, уточнення розміру страхової виплати, на запити страховика також додані актові записи з Державного реєстру актів цивільного стану, постанова про закриття кримінального провадження, банківські реквізити для перерахування страхового відшкодування, тощо.

З матеріалів справи видно, та це не заперечувалося сторонами, що саме 12.07.2023 позивачем ОСОБА_1 надані реквізити позивача для перерахування суми страхового відшкодування.

Судом з`ясовано, що 07 вересня 2023 року страховиком сплачено на рахунок позивача сума страхового відшкодування моральної шкоди у розмірі 80 400 грн., та 51 980 грн. - витрат на поховання батьків.

Таким чином, з урахуванням вищевикладеного, а також враховуючи, що сума моральної шкоди виплачена лише частково, суд дійшов висновку про обґрунтованість заявлених вимог в частині стягнення пені за період з 13.07.2023 по 10.12.2023 у розмірі 13 203,22 грн., трьох відсотків за період з 13.07.2023 по 10.12.2023 у розмірі 991 грн.

Щодо стягнення інфляційних втрат у розмірі 65,59 грн., то суд не вбачає підстав для задоволення позову в цій частині, оскільки за період з 13.07.2023 по 10.12.2023 визначений рівень інфляції має від`ємне значення.

Таким чином, враховуючи все вищевикладене, суд дійшов висновку про часткове задоволення позову та стягнення із ТДВ «СГ «Оберіг» страхового відшкодування моральної шкоди у розмірі 80 400 грн., пені у розмірі 13 203, 22 грн., 3% річних у розмірі 991 грн.

Щодо судових витрат

Із матеріалів справи вбачається, що позивачу правничу допомогу надавав адвокат Ільків М.М. на підставі договору про надання правничої допомоги від 21 вересня 2023 року. Вартість наданих адвокатом послуг згідно Детального опису наданих послуг від 13 грудня 2023 року складає 10 000 грн.

У відповідності до ч. 1 та ч. 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених вимог.

Враховуючи те, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, стягненню із відповідача на користь позивача підлягають витрати на правову допомогу у розмірі 6 000 грн.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 13, 81, 89, 141, 263-265 ЦПК України, суд,-

в и р і ш и в :

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Товариства з додатковою відповідальністю «Страхова група «Оберіг» про стягнення страхового відшкодування - задовольнити частково.

Стягнути з Товариства з додатковою відповідальністю «Страхова група «Оберіг» на користь ОСОБА_1 страхове відшкодування моральної шкоди у розмірі 80 400 (вісімдесят тисяч чотириста) гривень, пеню у розмірі 13 203 (тринадцять тисяч двісті три ) гривні 22 копійки, 3% річних у розмірі 991 (дев`ятсот дев`яносто одна) гривня та понесені витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 6 000 (шість тисяч) гривень.

У задоволенні решти позовних вимог - відмовити.

Стягнути з Товариства з додатковою відповідальністю «Страхова група «Оберіг» на користь держави судовий збір у розмірі 1211, 20 гривень.

Рішення може бути оскаржене до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Позивач: ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_5 , адреса проживання: АДРЕСА_1 .

Відповідач: Товариство з додатковою відповідальністю «Страхова група «Оберіг», , адреса місцезнаходження: вул. Васильківська, б.14, м. Київ, 03040.

Суддя Наталія ПЕТРИШИН