Справа № 229/7210/24
Провадження № 2/229/2237/2024
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 грудня 2024 р. м. Дружківка Донецької області

Дружківський міський суд Донецької області у складі:

головуючого судді Конопленко О.С.

за участю секретаря судового засідання Яковенко Ю.Р.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі м. Дружківка у спрощеному позовному провадженні з викликом сторін цивільну справу за позовною заявою АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА «ПЕРШИЙ УКРАЇНСЬКИЙ МІЖНАРОДНИЙ БАНК» до ОСОБА_1 , про стягнення заборгованості,

В С Т А Н О В И В :

18 жовтня 2024 року АКЦІОНЕРНЕ ТОВАРИСТВО «ПЕРШИЙ УКРАЇНСЬКИЙ МІЖНАРОДНИЙ БАНК», звернулось до суду з позовом до ОСОБА_1 , в якому просить стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «Перший Український Міжнародний Банк» заборгованість у сумі 70 557 грн 96 коп. Стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «Перший Український Міжнародний Банк» витрати зі сплати судового збору у сумі 2 422 грн 40 коп. В обґрунтування позовних вимог зазначив, між АТ «ПЕРШИЙ УКРАЇНСЬКИЙ МІЖНАРОДНИЙ БАНК» та ОСОБА_1 07 лютого 2020 року укладено кредитний договір № 201 (надалі кредитний договір), на підставі якого видано кредитну картку з кредитним лімітом в сумі 15 000 грн, який пізніше було збільшено до 48 084 грн. Відповідач не виконує свої кредитні зобов`язання належним чином довготривалий строк. Заборгованість відповідача перед позивачем станом на 01 липня 2024 року складає 70 557,96 грн, з яких: 44 723,21 грн заборгованість за кредитом; 25 834,75 грн заборгованість процентами; 0 грн заборгованість за комісією. Умовами Публічної пропозиції ПАТ «ПУМБ» на укладення Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб, копія витягу з якого додається, передбачено право Банку змінювати клієнту кредитний ліміт. Так, згідно пункту 4.3.6.4. частини 4 Публічної пропозиції ПАТ «ПУМБ» на укладення Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб встановлено, що змінити (зменшити, збільшити) розмір наданого Кредитного ліміту або закрити Кредитний ліміт взагалі за умови інформування Клієнта шляхом направлення SMS- повідомлення на Номер мобільного телефону. В SMS-повідомленні про зміну розміру Кредитного ліміту Банк повідомляє Клієнту новий розмір Кредитного ліміту. У разі незгоди Клієнта із зміненим розміром Кредитного ліміту, за винятком випадку, передбаченого п. 4.2.19. Розділу ІІ цього Договору Клієнт протягом 30 (тридцяти) календарних днів повинен звернутися до Банку та особисто подати відповідну письмову заяву. У випадку, якщо Клієнт протягом вказаного строку не заявив про свою незгоду зі зміною розміру Кредитного ліміту та/або здійснив першу Платіжну операцію після отримання вказаного SMS-повідомлення Банку згода Клієнта зі зміною умов Договору вважається підтвердженою.

Ухвалою суду від 29 жовтня 2024 року позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито спрощене позовне провадження, у зв`язку з чим призначено судове засідання з повідомленням (викликом) сторін для розгляду справи по суті на 29 листопада 2024 року та визначено відповідачу п`ятнадцятиденний строк з дня вручення даної ухвали для подання відзиву на позовну заяву з одночасним надісланням копії відзиву відповідно до вимог ч. 4 ст. 178 ЦПК України позивачу.

29 листопада 2024 року судове засідання відкладено на 23 грудня 2024 року у зв`язку з першою неявкою відповідача.

До судового засідання представник позивача не з`явилася, про дату, час та місце проведення судового розгляду повідомлялась належним чином, із змісту позовної заяви вбачається, що вона просить справу розглянути у відсутності представника банку та не заперечує проти ухвалення заочного рішення.

Відповідач ОСОБА_1 , яка про дату, час та місце проведення судового засідання повідомлялась належним чином, до судового засідання не з`явилась за невідомою суду причиною, заяв та клопотань про розгляд справи без її участі або про відкладення судового засідання від неї на адресу суду не надходило.

Разом з тим, відповідач надала відзив на позовну заяву, в якому зазначила, що умовами кредитного договору № 201 від 07 лютого 2020 року визначено строк кредитування - 12 місяців, тобто до 07 лютого 2021 року. Нарахування позивачем заборгованості по відсоткам на період часу після закінчення строку дії кредитного договору є необґрунтованими, що вбачається з правового висновку Верховного Суду у постанові від 14 лютого 2018 року по справі №564/2199/15-ц. У зв`язку з цим, підстави для нарахування відсотків за користування кредитом за межами строку кредитування у період з 07 лютого 2021 року по 29 лютого 2024 року (згідно розрахунку заборгованості) - відсутні. В обґрунтування позовних вимог, щодо стягнення заборгованості за процентами по кредиту, позивач посилається на розрахунок суми простроченої заборгованості за відсотками за користування кредитом станом на 01 липня 2024 року. З наданого позивачем розрахунку вбачається, що відсотки за користування кредитом нараховані за період з 30 липня 2020 року по 29 лютого 2024 року. Загальний розмір заборгованості за відсотками за цей період, складає 25 834,75 грн. Натомість, право кредитодавця нараховувати відсотки за користування кредитом обмежується строком кредитування, який становить 12 місяців, тобто до 07 лютого 2021 року. Як вбачається із розрахунку заборгованості за відсотками, який складено позивачем, станом на 01 березня 2021 року залишок непогашеної суми - 0. Тобто, станом на 07 лютого 2021 року у відповідача відсутня заборгованість за відсотками за користування кредитом, що позивач не заперечує. Разом з тим, з розрахунку заборгованості вбачається, що після закінчення строку кредитування, позивач безпідставно продовжував щомісячно нараховувати відсотки за кредитом, зокрема в період з 01 березня 2021 року по 29 лютого 2024 року. Отже, заборгованість за відсотками в розмірі 25 834,75 грн нарахована позивачем поза межами строку кредитування, тому відсутні правові підстави для задоволення позовних вимог в частині стягнення заборгованості за процентами. З розрахунку заборгованості за відсотками вбачається, що за період з 01 березня 2021 року до 30 січня 2023 року, на оплату неправомірно нарахованих відсотків, з коштів, що вносилися на повернення тіла кредиту, позивачем було стягнуто грошових коштів на суму 34 465,88 грн, що також підтверджується випискою/особовим рахунком. З грошових коштів, що сплачувалися відповідачем на погашення тіла кредиту в період з 01 березня 2021 року по 29 лютого 2024 року, позивач здійснював зарахування на оплату неправомірно нарахованих, за межами строку кредитування, відсотків, на загальну суму 34 465,88 грн, які мають бути зарахованими на рахунок погашення тіла кредиту за договором № 201 від 07 лютого 2020 року. В обґрунтування позовних вимог позивач надав до позовної заяви виписку /особовий рахунок з 07 лютого 2020 року по 01 липня 2024 року, з якої вбачається, що позивач щомісяця в період з 05 липня 2020 року по 18 травня 2021 року стягував з відповідача грошові кошти до на погашення нарахованої комісії в рамках кредитного договору на КПП 201 від 07 лютого 2020 року). Натомість, умови кредитного договору № 201 від 07 лютого 2020 року не містять положень, щодо сплати позичальником щомісячної комісії. Тобто, за рахунок неправомірно нарахованої і стягнутої позивачем комісії за період 05 липня 2020 року по 18 травня 2021 року, в розмірі 5 514,25 грн, на цю ж суму збільшилася заборгованість за тілом кредиту, оскільки сплачені відповідачем кошти на повернення кредиту, було зараховано в рахунок нарахованої комісії, які мають бути зараховані в рахунок погашення суми тіла кредиту. В позовній заяві позивач зазначає, що позичальник користувався кредитними коштами і здійснював платежі до 12 жовтня 2022 року. Згідно виписки/особовим рахунком, позичальник здійснив останню операцію з використання кредитних коштів 02 січня 2022 року. Таким чином, після 02 січня 2022 року відповідач не користувалася кредитними коштами, тому після цієї дати сума заборгованості за тілом кредиту не мала збільшуватися. Як вбачається із розрахунку заборгованості з погашення тіла кредиту, станом на 06 січня 2022 року, заборгованість за тілом кредиту становить 41 903,98 грн. Визначаючи суму заборгованості за тілом кредиту, необхідно врахувати також і те, що за рахунок коштів, які в період з 07 лютого 2020 року по 02 січня 2022 року, позичальник сплачував на повернення тіла кредиту, банк стягнув на рахунок погашення відсотків, які неправомірно були нараховані після спливу строку кредитування 34 465,88 грн, а також на рахунок неправомірно нарахованої комісії 5 514,25 грн. Позивачем не надано належних доказів, які б беззаперечно свідчили про наявність заборгованості за кредитним договором у зазначеному до стягнення розмірі, як і не представлено доказів на підставі чого банк провів рекласифікацію стандартної заборгованості за основним боргом у прострочену заборгованість. Також відповідач вважає що під час розгляду даної справи має бути застосовано загальний строк позовної давності в три роки, щодо вимог про стягнення заборгованості за кредитом, перебіг якого, починається з 07 лютого 2021 року, та сягає 07 лютого 2024 року, оскільки строк кредитування визначений кредитним договором до 07 лютого 2021 року, вимоги про стягнення заборгованості за кредитом, заявлено позивачем поза межами строку позовної давності, шо є підставою для відмови в задоволенні позовних вимог в повному обсязі (а.с. 70-79).

Позивач надав відповідь на відзив відповідача, зазначивши з огляду на виконані банком послуги, надання яких підтверджується серед іншого і випискою по рахунку щодо зарахування коштів на рахунок відповідача, списання коштів з рахунку для погашення заборгованості, нарахування відсотків та інших платежів тощо, умова про встановлення комісії за такі послуги не є нікчемною чи такою, що суперечить вимогам законодавства, оскільки за змістом як постанов Верховного Суду так і ст. 11 Закону України «Про споживче кредитування» перелічені операції не є послугами, що надаються безоплатно, а відтак, і позовні вимоги не підлягають задоволенню. Інформування клієнта про розмір та дату платежу, про залишок заборгованості не є послугами з розрахунково касового обслуговування чи послугами з зарахування, нарахування та перерахування грошових коштів, а відтак, останні можуть надаватись за плату комісію, на підставі домовленості сторін договору. Щодо позовної давності, кредитний договір укладено 07 лютого 2020 року. Поряд з цим, звертаємо увагу, що відповідач фактично користувався кредитною карткою і здійснював платежі до 24 січня 2023 року, що відображено в розрахунку заборгованості та у Виписках по рахунку відповідача, які є належними та допустимими доказами. Оскільки позивач звертається до суду у жовтні 2024 року строки позовної давності в даному випадку повністю дотримано. З огляду на викладене, відзив відповідача є безпідставним та необґрунтованим, а доводи, зазначені за його змістом, такими, що не заслуговують на увагу суду. Просить відхилити доводи відповідача за змістом відзиву як безпідставні та ухвалити рішення про задоволення позовних вимог у повному обсязі (а.с. 86-101).

Відповідач ОСОБА_1 надала заперечення, зазначила, що позивачем не надано належних доказів, які б беззаперечно свідчили про наявність заборгованості за кредитним договором у зазначеному до стягнення розмірі, як і не представлено доказів, на підставі чого банк провів рекласифікацію стандартної заборгованості за основним боргом у прострочену заборгованість, просила в задоволені позовних вимог відмовити в повному обсязі (а.с. 109-120).

Оскільки відповідач була належним чином повідомлена про судове засідання, але причин неявки суду не повідомила, суд вважає можливим у відповідності до пункту 1 частини 3 статті 223 ЦПК України провести судове засідання без її участі.

У зв`язку з неявкою сторін та у відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового засідання технічними засобами не здійснювалося.

Суд, дослідивши матеріали справи у їх сукупності, всебічно та повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позовна заява, об`єктивно оцінивши докази, що мають істотне значення для її розгляду і вирішення по суті, приходить до висновку, що позовна заява підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Судом встановлено, що 07 лютого 2020 року ОСОБА_1 підписала заяву № 201, в якій прийняла Публічну пропозицію АТ «ПУМБ» на укладення Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб в повному обсязі. Згідно заяви про приєднання та Правил надання банківських послуг в АТ «Перший Український Міжнародний Банк», які викладені у Публічній пропозиції, Банком підключено ОСОБА_1 до SMS-банкінгу, відкрито на її ім`я поточний рахунок № НОМЕР_1 у гривнях та надано кредитну картку. На вказаний поточний рахунок встановлено кредитний ліміт 15 000,00 грн. Вказаний кредит відповідачу наданий з процентною ставкою 47,88 % річних, строком на 12 місяців, зі спливом якого продовжується на такий самий строк у разі відсутності заперечень будь-якої із сторін. Розрахунковий день, платіжна дата 30 число місяця (а.с. зворот 13).

Згідно довідки про збільшення кредитного ліміту по договору № 201 від 07 лютого 2020 року кредитний ліміт змінювався наступним чином: 07 лютого 2020 року - 15 000,00 грн, 10 липня 2020 року 20 000,00 грн, 11 вересня 2020 року 30 000,00 грн, 15 жовтня 2020 року 42 000,00 грн, 16 листопада 2020 року 50 000,00 грн, 27 лютого 2022 року 43 084,00 грн, 03 березня 2022 року 48 084,00 грн (а.с. 33).

Своїм підписом ОСОБА_1 підтвердила факт ознайомлення та згоду з Договором комплексного банківського обслуговування фізичних осіб та Тарифами банку, тим самим погодився з тим, що його заява разом із умовами та правилами надання банківських послуг складають між ним та банком договір про надання банківських послуг.

Вказане підтверджуються копією заяви відповідача про приєднання до Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб, яка містить наведені умови кредитного договору, копією паспорту споживчого кредиту, підписаного відповідачем, а також випискою про рух коштів на рахунку позичальника.

Також судом установлено, що на відміну від кредитодавця позичальник належним чином свої договірні зобов`язання не виконував, внаслідок чого у відповідача перед позивачем утворилась заборгованість за кредитним договором, яку позивач, користуючись правом вимоги дострокового повернення кредиту, своїми письмовою вимогою (повідомленням) від 02 липня 2024 року просив відповідача погасити в досудовому порядку, здійснивши повернення кредитних коштів не пізніше 30 календарних днів з дня отримання повідомлень (зворот а.с. 30, 31).

Таким чином, всупереч умовам кредитних договорів відповідач належним чином не виконувала своїх зобов`язань за договорами.

Правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним (стаття 204 ЦК України).

Відповідно до ч. 1, ч.2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

За змістом ст. ст. 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Ч. 1 ст. 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

У ст. 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ч. 1 ст. 1048 ЦК України).

Ч. 2 ст. 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (ст. 1055 ЦК України).

Відповідно до ч 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Згідно зі ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Статтею 8 Закону України «Про споживче кредитування» визначено, що кредитодавець має право включати до умов кредитного договору обов`язок позичальника сплачувати на користь кредитодавця комісії, пов`язані з наданням, обслуговуванням та поверненням кредиту, у тому числі комісії за обслуговування кредитної заборгованості, розрахунково-касове обслуговування, юридичне оформлення тощо.

Встановивши зазначені обставини у справі, суд дійшов висновку, що між сторонами у справі укладено кредитний договір, за умовами якого відповідач зобов`язався прийняти грошові кошти та повернути їх частинами у визначені договорами строки, а також сплатити відповідні проценти, комісії у погодженому сторонами розмірі за користування такими кредитними коштами. Доказів повернення в повному обсязі грошових сум кредитору у вигляді тілу кредиту, відсотків, комісії матеріали справи не містять.

Як вбачається із змісту кредитного договору між позивачем та відповідачем було досягнуто згоди з усіх істотних умов договору.

Підпис відповідача під договором свідчить про її ознайомлення з усіма його умовами, загальними умовами кредитування, іншою інформацією надання якої передбачено чинним законодавством України.

Згідно статті 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом.

Згідно ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи та витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до положень ч. 3 ст. 12 та ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі (ч. 5 ст. 81 ЦПК України).

Під час розгляду справи судом були створені всі необхідні умови для всебічного та повного дослідження обставин справи, сторонам було надано всі можливості для заявлення необхідних клопотань та надання доказів, що підтверджується матеріалами справи.

Оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку, що заявлені позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню.

Одночасно, враховуючи, що позовні вимоги задоволені в повному обсязі, суд відповідно до вимог п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України судові витрати вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача в повному обсязі.

Керуючись ст. ст. 18, 207, 247, 280, 626, 628, 638,526, 1048, 1049, 1054, 1055 Цивільного кодексу України, ст.ст. 2, 5, 10-13, 76-81, 89, 141, 259, 263-265, 268, 280-282, 356 Цивільного процесуального кодексу України, суд

У Х В А Л И В :

Позовні вимоги задовольнити у повному обсязі.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА «ПЕРШИЙ УКРАЇНСЬКИЙ МІЖНАРОДНИЙ БАНК» заборгованість у сумі 70 557 (сімдесяти тисяч п`ятсот п`ятдесяти семи) гривень 96 копійок, а також судові витрати, які складаються з судового збору в сумі 2 422 (двох тисяч чотириста двадцяти двох) гривень 40 копійок.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Відомості про учасників справи:

Позивач АКЦІОНЕРНЕ ТОВАРИСТВО «ПЕРШИЙ УКРАЇНСЬКИЙ МІЖНАРОДНИЙ БАНК», місцезнаходження якого: 04070, м. Київ, вул. Андріївська, буд.4, .

Відповідач ОСОБА_1 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 , місце проживання: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 .

Суддя О.С. Конопленко