Провадження № 2-о/204/272/24
УХВАЛА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 грудня 2024 року м. Дніпро

Суддя Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська Приваліхіна А.І., розглянувши матеріали заяви ОСОБА_1 , заінтересована особа ОСОБА_2 , про встановлення факту батьківства, -

В С Т А Н О В И В:

05 грудня 2024 року ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою про встановлення факту батьківства, яка передана судді працівниками апарату суду 06 грудня 2024 року.

Ухвалою суду від 10 грудня 2024 року заяву залишено без руху, заявниці надано термін на усунення недоліків.

20 грудня 2024 року на адресу суду надійшла заява ОСОБА_1 про усунення недоліків.

Однак недоліки, зазначені в ухвалі суду від 20 грудня 2024 року, заявницею у повному обсязі не усунуті, оскільки останньою на виконання ухвали суду про залишення заяви без руху, не зазначено відомостей про реєстраційний номер облікової картки платника податків або номер і серію паспорта заінтересованої особи, а також адресу електронної пошти та відомості щодо наявності електронного кабінету у заінтересованої особи.

Відповідно до вимог ч. 3 ст. 185 ЦПК України, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Згідно з вимогами ч. 5 ст. 185 ЦПК України, суддя повертає позовну заяву і додані до неї документи не пізніше п`яти днів з дня її надходження або з дня закінчення строку на усунення недоліків.

Відповідно до вимог ч. 7 ст. 185 ЦПК України, повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню із заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення заяви.

Європейський суд з прав людини у своїй практиці неодноразово наголошував, що право на доступ до суду, закріплене у статті 6 розділу 1 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, не є абсолютним: воно може бути піддане допустимим обмеженням, оскільки вимагає за своєю природою державного регулювання. Держави-учасниці користуються у цьому питанні певною свободою розсуду.

Відповідно до прецедентної практики Європейського суду з прав людини, реалізуючи п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду кожна держава-учасниця Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони й обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух.

Додержання процесуальної форми і змісту позовної заяви є однією з обов`язкових вимог національного законодавства, що забезпечує право на звернення до суду та порушення судом провадження у справі.

З огляду на викладене, зважаючи на те, що заявницею недоліки, зазначені в ухвалі суду від 10 грудня 2024 року, у повному обсязі не усунуті, доходжу висновку про повернення заяви та доданих до неї додатків заявниці.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 185, 260-261, 353 ЦПК України, суд -

П О С Т А Н О В И В:

Заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа ОСОБА_2 , про встановлення факту батьківства вважати неподаною та повернути позивачу.

Роз`яснити заявниці її право на повторне звернення до суду з даною заявою, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення заяви.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом 15 днів зо дня її підписання суддею або протягом 15 днів зо дня отримання її копії учасниками справи.

Ухвала суду набирає законної сили протягом п`ятнадцяти днів зо дня її підписання суддею або протягом п`ятнадцяти днів зо дня отримання її копії учасниками справи, якщо не буде оскаржена у встановленому законом порядку.

Суддя А.І. Приваліхіна