Справа № 203/6436/24
Провадження № 2/0203/2267/2024
КІРОВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД м. ДНІПРОПЕТРОВСЬКА
УХВАЛА

про повернення позовної заяви

19 грудня 2024 року суддя Кіровського районного суд м. Дніпропетровська Колесніченко О. В., розглянувши у провадженні № 2/0203/2267/2024 позовну заяву ОСОБА_1 ,

ВСТАНОВИВ:

08 листопада 2024 року ОСОБА_1 в підсистемі «Електронний суд» ЄСІТС пред`явив через суду позов до ОСОБА_2 на предмет стягнення з останньої додаткових витрат на утримання дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 17 500 грн., а також витрати на утримання дитини періодично в сумі 5 000 грн. щорічно.

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 08 листопада 2024 року зазначену цивільну справу розподілено судді Колесніченко О.В. та передано 12 листопада 2024 року.

Ухвалою судді Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 22 жовтня 2024 року зазначена позовна заява залишалася без руху, як така, що не відповідала вимогам п. 2 ч. 3 ст. 175, ч. 1 ст. 177 ЦПК України та судом позивачу надавався строк для усунення недоліків відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 185 ЦПК України, який не може перевищувати десяти днів з дня отримання позивачем копії ухвали та попереджено позивача, що у разі невиконання вимог ухвали позовна заява вважатиметься неподаною і буде йому повернута.

Так, згідно довідки про доставку електронного документа ухвала Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 12 листопада 2024 року надіслана одержувачу, зокрема позивачу ОСОБА_1 в його електронний кабінет в підсистемі «Електронний суд» ЄСІТС та ухвалу суду доставлено до електронного кабінету 13 листопада 2024 року о 22:56:14 год.

В той же час, позивач у встановлений судом строк зазначені в ухвалі недоліки заяви не усунув та не вжив будь-яких заходів, спрямованих на усунення недоліків.

Відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23 лютого 2006 року суди застосовують Європейську конвенцію з прав людини та основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Також згідно з ч. 4 ст. 10 ЦПК України суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Суд бере до уваги, що Європейський суд з прав людини у своїй прецедентній практиці виходить з того, що положення п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує кожному право подати до суду будь-який позов, що стосується його цивільних прав і обов`язків, проте право на суд не є абсолютним і може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за своєю природою потребує регулювання з боку держави.

У той же час у рішенні Європейського суду з прав людини від 07.07.1989 у справі «Юніон Аліментаріа проти Іспанії» зазначено, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Крім того, Європейський суд з прав людини у п. 41 свого рішення від 03.04.2008 у справі «Пономарьов проти України» (заява № 3236/03) вказав, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатися про стан відомого їм судового провадження.

Відповідно до ч.ч. 3, 5 ст. 185 ЦПК України якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві. Суддя повертає позовну заяву і додані до неї документи не пізніше п`яти днів з дня її надходження або з дня закінчення строку на усунення недоліків.

Суд також враховує правовий висновок, викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 14.11.2019 (провадження № 11-490сап19), згідно з яким відкриття провадження у справі за заявою, яка не відповідає вимогам цивільного процесуального законодавства, є свідченням надання заявнику привілеїв, не передбачених законом.

За таких обставин, оскільки позивач з 13 листопада 2024 року у встановлений судом строк не усунув виявлені недоліки позовної заяви, ходом розгляду позовної заяви не цікавився та жодним чином не демонстрував готовність брати участь на всіх стадіях розгляду позову з огляду на диспозитивність процесу, належить дійти висновку про повернення позовної заяви на підставі ч. 3 ст. 185 ЦПК України про що постановляється ця ухвала.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 175, 177, 185, 260 ЦПК України, суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення додаткових витрат на утримання неповнолітньої дитини - вважати неподаною та повернути позивачу.

Роз`яснити позивачу, що повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню із заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення позовної заяви.

Ухвала протягом 15 днів з дня підписання може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги до Дніпровського апеляційного суду з правом на поновлення пропущеного строку апеляційного оскарження у разі подання скарги протягом 15 днів, починаючи з наступного за днем вручення копії цієї ухвали, а в іншій частині - набирає законної сили з моменту підписання у день її складення.

Суддя О.В. Колесніченко