Справа № 946/8686/21
Провадження № 6/522/114/24
УХВАЛА

24 квітня 2024 року

Приморський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого судді - Шенцевої О.П.

при секретарі Міщенко О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Одесі заяву ОСОБА_1 про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, -

ВСТАНОВИВ:

До суду 17.02.2023 року надійшла заява ОСОБА_1 про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню по цивільній справи №946/8686/21 за позовом Акціонерного товариства «ОТП БАНК» (, місцезнаходження: м. Київ, вул. Жилянська, 43) до ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_1 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 ) про стягнення трьох процентів річних.

В обґрунтування заяви зазначено, що Приморським районним судом м. Одеси видано виконавчий лист на виконання рішення суду, яке ухвалено без сторін. Проте, відповідачем було подано апеляційну скаргу на рішення суду та відкрито провадження. Відтак, виконавчий лист слід визнати таким, що не підлягає виконанню.

30 січня 2024 року ОСОБА_1 звернулась до суду з заявою, в якій вказала, що рішення суду першої інстанції скасовано, а тому виданий виконавчий лист є таким, що не підлягає виконанню.

В судові засідання сторони з`явились, про дату та час судового засідання повідомлялись належним чином.

У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється.

Розглянувши заяву, дослідивши матеріали справи, суд приходить до такого висновку.

Судом встановлено, що до суду надійшла справа за позовом Акціонерного товариства «ОТП БАНК» (м. Київ, вул. Жилянська, 43) до ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) про стягнення трьох процентів річних.

05 жовтня 2022 року рішенням Приморського районного суду м. Одеси задоволено позовні вимоги Акціонерного товариства «ОТП БАНК» (, місцезнаходження: м. Київ, вул. Жилянська, 43) до ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_1 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 ) про стягнення трьох процентів річних та стягнуто з ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь Акціонерного товариства «ОТП БАНК» (місцезнаходження: м. Київ, вул. Жилянська, буд.43, ) три проценти річних від простроченої суми за кредитним договором №CM-SME 503/278/2008 від 17.09.2008 у розмірі 11868,44 дол. США (одинадцять тисяч вісімсот шістдесят вісім доларів сорок чотири цента). Стягнуто з ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь Акціонерного товариства «ОТП БАНК» (місцезнаходження: м. Київ, вул. Жилянська, буд.43, ) судові витрати у розмірі сплаченого судового збору 4745,41 грн.

На підставі заяви сторони, судом було видано виконавчий лист по справі № 946/8686/21.

Однак, 22 грудня 2022 року відповідачем ОСОБА_1 подано до суду апеляційну скаргу та 31 січня 2023 року ухвалою Одеського апеляційного суду відкрито провадження.

07 листопада 2023 року постановою Одеського апеляційного суду апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено частково. Рішення Приморського районного суду м. Одеси від 05 жовтня 2022 року скасувати та ухвалити судове рішення, яким позов Акціонерного товариства «ОТП БАНК» до ОСОБА_1 про стягнення трьох процентів річних задоволено частково. Стягнути з ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь Акціонерного товариства «ОТП БАНК» () три проценти річних за кредитним договором №CM-SME 503/278/2008 від 17 вересня 2008 року у розмірі 5 940,07 до США. Стягнуто з ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь Акціонерного товариства «ОТП БАНК» () судові витрати у розмірі 2 375 грн.

Відповідно до ч.1 та ч.2 ст. 432 ЦПК України суд, який видав виконавчий документ, може за заявою стягувача або боржника виправити помилку, допущену при його оформленні або видачі, чи визнати виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню. Суд визнає виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, якщо його було видано помилково або якщо обов`язок боржника відсутній повністю чи частково у зв`язку з його припиненням, добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин.

Відповідно до п. 9 ч. 2 ст. 129 Конституції України, ст. 18 ЦПК України однією з основних засад судочинства є обов`язковість рішень суду.

Виконання рішення суду будь-якої інстанції необхідно розглядати як важливу частину "судового провадження" згідно зі ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, а отже принцип справедливого правосуддя розповсюджується і на цю стадію судового провадження.

За положеннями Закону України "Про виконавче провадження" виконавче провадження, як завершальна стадія судового провадження здійснюється з дотриманням серед інших таких засад як верховенства права, диспозитивності, справедливості, неупередженості та об`єктивності.

Ч. 1 ст. 432 ЦПК України передбачено, що суд, який видав виконавчий лист, може за заявою стягувача або боржника визнати виконавчий лист таким, що не підлягає виконанню.

Виконавчий документ може бути визнано таким, що не підлягає виконанню повністю або частково (ч. 2 ст. 432 ЦПК України).

На суд покладено обов`язок встановити, з яких підстав може бути визнано виконавчий лист таким, що не підлягає виконанню з урахуванням права стягувача на повне виконання рішення суду та права боржника на захист від подвійного стягнення. Суд повинен вирішувати ці питання з урахуванням певних обставин справи, дотримуючись балансу інтересів обох сторін виконавчого провадження.

Підстави для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, зазначені у ч. 2 ст. 432 ЦПК України. Так, суд визнає виконавчий лист таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, якщо: а) його було видано помилково; б) якщо обов`язок боржника відсутній повністю чи частково у зв`язку з його припиненням добровільним виконанням боржником чи іншою особою; в) з інших причин.

Так, постанова Одеського апеляційного суду від 07.11.2023 року містить висновок про те, що рішення суду підлягає скасуванню із ухваленням нового судового рішення про часткове задоволення позовних вимог банку у межах строку позовної давності.

Отже, рішення Приморського районного сулу м. Одеси від 05 жовтня 2022 року, постановою Одеського апеляційного суду від 07.11.2023 року було скасовано та ухвалено нове, яким позовні вимоги Акціонерного товариства «ОТП БАНК» задоволено частково.

Згідно ч. 1 ст. 18ЦПК України, судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами. При цьому виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду та ефективного захисту сторони у справі, що передбачено ст.6,13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

В інформаційному листі ВССУ з розгляду цивільних та кримінальних справ «Про практику розгляду судами процесуальних питань, пов`язаних із виконанням судових рішень у цивільних справах» від 25 вересня 2015 року звернути увагу судів, що процесуальними підставами для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, є обставини, що свідчать про помилкову видачу судом виконавчого листа, зокрема: видача виконавчого листа за рішенням, яке не набрало законної сили (крім тих, що підлягають негайному виконанню); коли виконавчий лист виданий помилково за рішенням, яке взагалі не підлягає примусовому виконанню; видача виконавчого листа на підставі ухвали суду про затвердження мирової угоди, яка не передбачала вжиття будь-яких примусових заходів або можливості її примусового виконання і, як наслідок, видачі виконавчого листа; помилкової видачі виконавчого листа, якщо вже після видачі виконавчого листа у справі рішення суду було скасоване; видачі виконавчого листа двічі з одного й того ж питання у разі віднайдення оригіналу виконавчого листа вже після видачі його дубліката; пред`явлення виконавчого листа до виконання вже після закінчення строку на пред`явлення цього листа до виконання.

Верховний суд у своїй постанові від 16.01.2018 року у справі № 755/15479/14-ц, зазначає: «Наслідком визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, відповідно до пункту 4 частини першої статті 49 Закону України від 21 квітня 1999 року № 606-ХІV «Про виконавче провадження» є закінчення виконавчого провадження.

Визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, здійснюється вже на завершальній стадії юрисдикційної діяльності стадії виконання судового рішення. Сутність цієї процедури має тісний зв`язок з сутністю виконавчого провадження. В даному випадку дослідженню підлягають питання співвідношення виконавчого процесу та матеріального права, що підлягають захисту.

Наведені підстави для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, поділяються на дві групи: матеріально-правові (зобов`язання можуть припинятися внаслідок добровільного виконання обов`язку боржником поза межами виконавчого провадження. припинення зобов`язань передання відступного, зарахуванням, за домовленістю сторін, прощенням боргу, неможливістю виконання) та процесуально-правові, до яких відносяться обставини, що свідчать про помилкову видачу судом виконавчого листа, зокрема: видача виконавчого листа за рішенням, яке не набрало законної сили (крім тих, що підлягають негайному виконанню); коли виконавчий лист виданий помилково за рішенням, яке взагалі не підлягає примусовому виконанню; видача виконавчого листа на підставі ухвали суду про затвердження мирової угоди, яка не передбачала вжиття будь-яких примусових заходів або можливості її примусового виконання і, як наслідок, видачі за нею виконавчого листа; помилкової видачі виконавчого листа, якщо вже після видачі виконавчого листа у справі рішення суду було скасоване; видачі виконавчого листа двічі з одного й того ж питання у разі віднайдення оригіналу виконавчого листа вже після видачі його дубліката; пред`явлення виконавчого листа до виконання вже після закінчення строку на пред`явлення цього листа до виконання.

Однак, перелік підстав для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, за змістом статті 432 ЦПК України, не є виключним, оскільки передбачає також інші підстави для прийняття такого рішення, ніж прямо зазначені у цій нормі процесуального права.

У цьому випадку саме на суд покладено обов`язок встановити, з яких підстав може бути визнано виконавчий лист таким, що не підлягає виконанню з урахуванням права стягувача на повне виконання рішення суду та права боржника на захист від подвійного стягнення. Суд повинен вирішувати ці питання з урахуванням певних обставин справи, дотримуючись балансу інтересів обох сторін виконавчого провадження.

Суд відзначає, що сутність процедури визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню полягає, насамперед, у встановленні обставин та фактів, що свідчать про відсутність матеріального обов`язку боржника, які виникли після ухвалення судового рішення, або наявність процесуальних підстав, які свідчать про помилкову видачу судом виконавчого листа.

Виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено статтею 6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод 1950 року.

У пілотному рішенні у справі "Бурдов проти Росії" від 7 травня 2002 року Європейський суд, вказав, що пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини й основоположних свобод кожному надано право звертатися до національного суду у разі виникнення спору про його цивільні права ("право на суд"), одним із аспектів якого є право на доступ до правосуддя, що представляє собою право на порушення позовного провадження у національних судах з питань цивільно-правового характеру; але таке право на судовий захист було б ілюзорним, якби система правова держави-учасника Європейської конвенції не виключала, що судове рішення, яке набрало законної сили та є обов`язковим до виконання, залишалося б не виконаним. Також, визнається неприпустимим, що п. 1 ст. 6 Конвенції, деталізовано визначаючи процесуальні гарантії сторін на справедливий розгляд їхньої справи національним судом, не передбачав би захисту процесу виконання судових рішень. Європейський суд наголосив, що виконання рішення суду, яке ухваленого будь-яким національним судом, повинно розглядатись як складова "судового розгляду" .

У справі "Soering vs UK" [5] Європейський суд визначив, що Конвенція як основоположний правовий акт, що підтверджує, забезпечує та надає захист прав людини, визначає, що її гарантії мають бути реальними та дієвими. Виконання будь-якого рішення суду є обов`язковою стадією процесу правосуддя, і як наслідок, повинна відповідати вимогам ст. 6 Конвенції. Судовий захист прав особи, як і діяльність суду, не може вважатися ефективним, якщо рішення суду не буде виконано або виконано неналежним чином і без подальшого контролю суду за їх виконанням.

Таким чином, суд прийшов до висновку, що виконавчий лист видано за рішенням, що наразі не підлягає примусовому виконанню за правилами виконавчого провадження, встановленими Законом України «Про виконавче провадження». При цьому, по справі було прийнято нове рішення, яке підлягає подальшому виконанню.

Враховуючи викладене, приймаючи до уваги, що рішення по справі № 946/8686/21, на виконання якого було видано виконавчий лист скасовано та постановою Одеського апеляційного суду від 07.11.2023 року прийнято нове, яким позов задоволено частково, суд вважає за необхідне заяву ОСОБА_1 задовольнити та визнати вказаний виконавчий лист таким, що не підлягає виконанню.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст.259, 260, 432, 353 ЦПК України, суд,

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню по цивільній справі № 946/8686/21 за позовом Акціонерного товариства «ОТП БАНК» (, місцезнаходження: м. Київ, вул. Жилянська, 43) до ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_1 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 ) про стягнення трьох процентів річних - задовольнити.

Виконавчий лист Приморського районного суду м. Одеси від 16.12.2022 року № 946/8686/21 визнати таким, що не підлягає виконанню.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення. Ухвала може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги до Одеського апеляційного суду через Приморський районний суд м. Одеси протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Суддя