Справа № 487/1720/21
Номер провадження 2/521/108/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24.10.24 року Малиновський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого судді Роїк Д.Я.

при секретарях судового засідання: Приймакіної С.В., Каліній П.О.

представника позивача Пірог С.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Євроінс Україна» , третя особа, яка не заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору на стороні відповідача: ОСОБА_2 , про стягнення страхового відшкодування, -

ВСТАНОВИВ :

Позивач звернувся до суду з позовом до Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Євроінс Україна» про стягнення страхового відшкодування, в якому просить стягнути з відповідача на його користь суму страхового відшкодування у розмірі 14870,78 гривень та понесені позивачем судові витрати по справі. В обґрунтування вимог, позивач вказує, що 22.08.2020 року о 10 годині 20 хвилин в м. Одесі по вул. Тираспольське шосе, 28, забезпечений транспортний засіб BMW X5 д.н.з. НОМЕР_1 , власником якого є ОСОБА_3 , а експлуатацію здійснював ОСОБА_4 , як особа відповідальність якої застрахована єдиною формою внутрішнього договору страхування, що посвідчує укладання такого договору страховим полюсом № АО/4445472, виданим 31.10.2019 року ПАТ СК «Євроінс Україна», став учасником події, в наслідок якої т/з Mazda 6, держномер LTM14139, яким керував позивач під час ДТП, яка сталась за участі забезпеченого транспортного засобу заподіяні механічні пошкодження, які за оцінкою страховика становлять 14870,78 грн. 25.08.2020 року позивач подав страховику повідомлення про ДТП. В присутності позивача та страховика здійснено огляд автомобіля та складено протокол огляду транспортного засобу, та ремонтну калькуляцію № 31876, де зазначено що загальна сума ремонту становить 14870,78 грн.

26.08.2020 року позивач подав страховику заяву про страхове відшкодування, а 27.08.2020 року подав страховику заяву на виплату та щодо узгодження суми страхового відшкодування. 22.09.2020 року, постановою Малиновського районного суду м. Одеси по справі № 521/15279/20 винуватцем ДТП визнано ОСОБА_4 16.10.2020 року страховиком було видано акт № В-31876/20 «Про відмову у виплаті страхового відшкодування / страховій виплаті», посилаючись на те, що до повідомлення про подію від 25.08.2020 року на підтвердження повноважень щодо отримання страхового відшкодування Страховику не було надано легалізовану довіреність на право отримувати страхове відшкодування.16.10.2020 року позивач також отримав від страховика письмове повідомлення про прийняте рішення (лист № 2439/ДВЗ від 16.10.2020). З цим позивач не погодився, вважає відмову відповідача у виплаті страхової суми безпідставною, а її висновки необґрунтованими, та такими, що не відповідають дійсності, оскільки, позивач володіє транспортним засобом на підставі посвідченої Нотаріальним органом Польщі довіреності від 09.09.2019 виданої ОСОБА_5 . Зазначав що відповідно до п. 1.6 ст. 1 Закону власниками транспортних засобів є юридичні та фізичні особи, які є власниками або законними володільцями (користувачами) наземних транспортних засобів на підставі права власності, права господарського відання, оперативного управління на основі договору оренди правомірно експлуатують транспортний засіб на інших законних підставах. Посилаючись на порушення відповідачем п.3. ст. 20, п 22.1, ст. 22 Закону України «Про страхування» просив стягнути з відповідача страхове відшкодування заподіяної майну шкоди у розмірі 14870,78 грн.

Ухвалою суду від задоволено клопотання представника позивача та долучено до участі у страві у якості особа яка не заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору на стороні відповідача ОСОБА_2 .

До суду від представника позивача надійшла заява щодо уточнення розміру судових витрат на професійну правничу допомогу, в якій він просив стягнути з відповідача витрати на отримання професійної правничої допомоги у розмірі 13487,00 грн.

Від відповідача надійшло заперечення щодо розміру судових витрат правничої допомоги, де відповідач просив зменшити судові витрати до 2500,00 грн. Представник відповідача зазначав, що заявлена сума витрати позивачем на правову допомогу не відповідає критеріям реальності, з огляду на те що даний спір є спором незначної складності, а спірні відносини не передбачають дослідження та застосування адвокатом великої кількості законів та підзаконних нормативно-правових актів. Окремо зазначав, що відповідач не згоден із нормо годиною роботи адвоката оскільки визначення такого тарифу нормо години не обґрунтовується належними та допустимими доказами.

У судовому засіданні представник позивача підтримав заявлені позовні вимоги.

Відповідач правом на подання відзиву до суду не скористався. У разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами (ч.8 ст.178 ЦПК України).

Представник відповідача та третя особа у судове засідання не з`явились. Про день та час розгляду справи повідомлені завчасно та належним чином судовими повістками. Причин своєї неявки суду не повідомили, заяв чи клопотань про перенесення розгляду справи до суду не подавали. Враховуючи зазначене, з огляду на тривалий термін розгляду справи, яка має бути розглянута в розумні строки, а також достатність матеріалів справи для ухвалення рішення, суд прийшов до висновку про можливість розгляду справи за наявними матеріалами.

Суд, вислухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, ґрунтуючись на засадах верховенства права, на повно і всебічно з`ясованих обставинах, об`єктивно та безпосередньо досліджених в судовому засіданні доказів, наявних у справі, виходячи зі свого внутрішнього переконання, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню, з таких підстав.

Відповідно до ст. 8 Закону України «Про страхування» страховий випадок - подія, передбачена договором страхування або законодавством, яка відбулася і з настанням якої виникає обов`язок страховика здійснити виплату страхової суми (страхового відшкодування) страхувальнику, застрахованій або іншій третій особі.

Відповідно до вимог ст. 979 ЦК України та ст. 16 Закону України «Про страхування», за договором страхування страховик зобов`язується у разі настання страхового випадку виплати страхувальникові або іншій особі, визначений у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.

Судом встановлено, що 22.08.2020 року о 10:20, ОСОБА_4 в м. Одесі по вул. Тираспольске шосе, 28, керуючи т/з BMW x5 д.н.з. НОМЕР_1 при повороті праворуч не впевнився в безпечності маневру в результаті чого відбулось зіткнення з т/з Mazda 6 н.з. НОМЕР_2 , який рухався в зустрічному напрямку. При ДТП транспортні засоби отримали механічні пошкодження.

22.09.2020 Постановою Малиновського районного суду м. Одеси 9 справа № 521/5279/20) водія забезпеченого автомобіля BMW x5 д.н.з. НОМЕР_1 , ОСОБА_4 притягнуто до адміністративної відповідальності за ст.124 КУпАП. В апеляційному порядку дана постанова не оскаржувалася та набрала законної чинності.

Відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_3 , виданого 13.08.2003, власником легкового автомобіля Mazda 6, 2003 року випуску, державний номерний знак Польща є НОМЕР_4 є Hajduk Daniel.

Відповідно до доручення, 09.09.2019 року ОСОБА_2 ( ОСОБА_6 ) доручив автомобіль Mazda 6, власником якого він є ОСОБА_7 , отже, позивач керував транспортним засобом на підставі посвідчення водія на право керування транспортним засобом і реєстраційного документа на транспортний засіб, а тому має право вимагати відшкодування шкоди, завданої транспортному засобу.

Власником т/з BMW x5 д.н.з. НОМЕР_1 є ОСОБА_3 . Цивільно-правова відповідальність ОСОБА_3 була застрахована у ПАТ СК "Евроінс України", за полісом № АО/44454/2.

25.08.2020 року позивач звернувся до ПАТ СК «Евроінс Україна» з заявою про виплату страхового відшкодування за страховою подією, яка відбулася 22.08.2020 року.

Того ж дня транспортний засіб оглянуто, про що фахівцем відділу врегулювання збитків ОСОБА_8 складено акт огляду транспортного засобу, у якому вказано назви деталей та опис пошкоджень. Також зроблено ремонтну калькуляцію № 31876 відповідно до якої загальна сума ремонту становить 14870,78грн.

26.08.2020 позивачем на ім`я відповідача подано заяву про виплату страхового відшкодування по справі № 31876 на рахунок позивача.

09.12.2019 відповідачем складено акт № В-26882-19 про відмову у виплаті страхового відшкодування/страховій виплаті, де вказано, що факт страхового випадку не визнаний, а як підставу такої відмови з посиланням на ст. 26 Закону України «Про страхування» та п. 11.1.3. Умов страхування зазначено подання страхувальником свідомо неправдивих відомостей про факт, обставини та місце настання страхового випадку.

09.12.2019 відповідачем листом за вих. № 450/ДВЗ повідомлено позивача про відмову у виплаті страхового відшкодування у зв`язку із наданням страховику свідомо неправдивих відомостей про факт та обставини настання випадку, що має ознаки страхового. Як на джерело доказів того, що позивач надав страховику свідомо неправдиві відомості відповідач посилається на заключення/висновок експертного дослідження обставин та механізму пригоди за участі «Mazda 6», державний реєстраційний номер НОМЕР_4 .

Цивільно-правова відповідальність юридичної або фізичної особи за завдану майнову шкоду на підставі ст. 1166 ЦК України настає за умови доведеності всіх елементів складу цивільного правопорушення, а саме наявність шкоди, протиправність дій заподіювача шкоди, причинний зв`язок між шкодою та протиправною поведінкою та вина в заподіянні шкоди.

Згідно ст. 1 Закону України "Про страхування" страхування - це вид цивільно-правових відносин щодо захисту майнових інтересів фізичних осіб та юридичних осіб у разі настання певних подій (страхових випадків), визначених договором страхування або чинним законодавством, за рахунок грошових фондів, що формуються шляхом сплати фізичними особами та юридичними особами страхових платежів (страхових внесків, страхових премій) та доходів від розміщення коштів цих фондів.

Відповідно до ст. 28 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» від 01.07.2004 №1961-IV (далі по тексту - Закон України від 01.07.2004 №1961-IV) до шкоди, заподіяної в результаті ДТП майну потерпілого відноситься шкода, пов`язана з пошкодженням чи фізичним знищенням транспортного засобу; шкода, пов`язана з пошкодженням чи фізичним знищенням майна потерпілого.

Відповідно до ч. 1 ст. 990 Цивільного кодексу України, страховик здійснює страхову виплату відповідно до умов договору на підставі заяви страхувальника (його правонаступника) або іншої особи, визначеної договором, і страхового акта (аварійного сертифіката).

Згідно вимог підпункту 33.1.4 пункту 33.1. статті 33 Закону України №1961-IV, у разі настання дорожньо-транспортної пригоди, яка може бути підставою для здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати), водій транспортного засобу, причетний до такої пригоди, зобов`язаний: невідкладно, але не пізніше трьох робочих днів з дня настання дорожньо-транспортної пригоди, письмово надати страховику, з яким укладено договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності (у випадках, передбачених ст. 41 цього Закону, - МТСБУ), повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду встановленого МТСБУ зразка, а також відомості про місцезнаходження свого транспортного засобу та пошкодженого майна, контактний телефон та свою адресу. Якщо водій транспортного засобу з поважних причин не мав змоги виконати зазначений обов`язок, він має підтвердити це документально.

Відповідно до ст. 979 ЦК України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.

Звертаючись до суду з позовом, позивач зазначив, що на даний час страхове відшкодування йому відповідачем не виплачено .

Відповідно до ст. 5 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", об`єктом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності є майнові інтереси, що не суперечать законодавству України, пов`язані з відшкодуванням особою, цивільно-правова відповідальність якої застрахована, шкоди, заподіяної життю, здоров`ю, майну потерпілих внаслідок експлуатації забезпеченого транспортного засобу.

Згідно ст. 6 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 988 ЦК України страховик зобов`язаний у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату у строк, встановлений в договорі.

При цьому, метою здійснення обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності є забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та/або майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників (ст. 3 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»).

У відповідності до п. 3 ч. 1 ст. 20 Закону України «Про страхування» страховик зобов`язаний при настанні страхового випадку здійснити страхову виплату або виплату страхового відшкодування у передбачений договором строк.

Згідно п. 22.1 ст. 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.

У разі настання події, яка є підставою для проведення регламентної виплати, МТСБУ у межах страхових сум, що були чинними на день настання такої події, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.

Відповідно до правової позиції викладеної у постанові Великої Палати Верховного Суду від 04.07.2018 у справі № 755/18006/15ц; провадження № 14-176цс18, викладеної у п.п. 49 - 51, 53, 55 -57 визначено, що згідно п. 22.1 ст. 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільнно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин, у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, завдану внаслідок ДТП майну третьої особи.

Згідно ст. 28 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» шкода, заподіяна в результаті дорожньо-транспортної пригоди майну потерпілого, - це шкода, пов`язана з пошкодженням чи фізичним знищенням транспортного засобу.

Положеннями ст. 29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачено, що у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України.

Згідно п. 34.2 ст. 34 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» протягом 10 робочих днів з дня отримання повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду страховик (у випадках, передбачених ст. 41 цього Закону, - МТСБУ) зобов`язаний направити свого представника (працівника, аварійного комісара або експерта) на місце настання страхового випадку та/або до місцезнаходження пошкодженого майна для визначення причин настання страхового випадку та розміру збитків.

Відповідно до п. 34.3 ст. 34 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» якщо представник страховика (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) не з`явився у визначений строк, потерпілий має право самостійно обрати аварійного комісара або експерта для визначення розміру шкоди. У такому разі страховик (у випадках, передбачених ст. 41 цього Закону, - МТСБУ) зобов`язаний відшкодувати потерпілому витрати на проведення експертизи (дослідження).

Отже, обов`язок з відшкодування шкоди особою, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» покладено на страховика винної особи у межах, встановлених цим Законом та договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності.

Згідно п. 35.1 ст. 35 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», для отримання страхового відшкодування потерпілий чи інша особа, яка має право на отримання відшкодування, протягом 30 днів з дня подання повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду подає страховику заяву про страхове відшкодування.

Відповідно до п. 36.1 ст. 36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик (у випадках, передбачених ст. 41 цього Закону, - МТСБУ), керуючись нормами цього Закону, приймає вмотивоване рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) або про відмову у здійсненні страхового відшкодування. Рішення про здійснення страхового відшкодування приймається у зв`язку з визнанням майнових вимог заявника або на підставі рішення суду, у разі якщо спір про здійснення страхового відшкодування розглядався в судовому порядку. Якщо розмір заподіяної шкоди перевищує страхову суму, розмір страхової виплати за таку шкоду обмежується зазначеною страховою сумою.

Згідно п. 36.2 ст. 36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», страховик протягом 15 днів з дня узгодження ним розміру страхового відшкодування з особою, яка має право на отримання відшкодування, за наявності документів, зазначених у ст. 35 цього Закону, повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, але не пізніш як через 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування зобов`язаний у разі визнання ним вимог заявника обґрунтованими - прийняти рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) та виплатити його протягом трьох робочих днів з дня прийняття відповідного рішення страховик зобов`язаний направити заявнику письмове повідомлення про прийняте рішення.

Згідно ч. 1, п. 1 ч. 2, ч. 3 ст. 22 ЦК України, особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування.

Збитками є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки).

Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі.

З змісту вказаної норми вбачається, що до збитків належать і витрати, які особа понесе у майбутньому.

Відповідно до положень п.33.3. ст. 33 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» водії та власники транспортних засобів, причетних до дорожньо-транспортної пригоди, власники пошкодженого майна зобов`язані зберігати пошкоджене майно (транспортні засоби) у такому стані, в якому воно знаходилося після дорожньо-транспортної пригоди, до тих пір, поки його не огляне призначений страховиком представник (працівник або експерт), а також забезпечити йому можливість провести огляд пошкодженого майна (транспортних засобів).

За приписами п.п.37.1.3 п.37 ст.37 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» підставою для відмови у здійсненні страхового відшкодування (регламентної виплати) є невиконання потерпілим або іншою особою, яка має право на отримання відшкодування, своїх обов`язків, визначених цим Законом, якщо це призвело до неможливості страховика (МТСБУ) встановити факт дорожньо-транспортної пригоди, причини та обставини її настання або розмір заподіяної шкоди.

Факт правомірності володіння особою транспортним засобом є достатньою підставою для неї, щоб звернутися за захистом права щодо відшкодування шкоди, заподіяної вказаному майну.

За змістом частини другої статті 1187 ЦК України володільцем джерела підвищеної небезпеки є юридична особа або громадянин, що здійснюють експлуатацію джерела підвищеної небезпеки в силу права власності, повного господарського відання, оперативного управління або з інших правових підстав (договору оренди, довіреності тощо).

Пунктом 2.2. Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306 (в редакції, чинній на час вчинення ДТП) передбачено, що Власник транспортного засобу, а також особа, яка використовує такий транспортний засіб на законних підставах, можуть передавати керування транспортним засобом іншій особі, що має при собі посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії.

Власник транспортного засобу може передавати такий засіб у користування іншій особі, що має посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії, передавши їй реєстраційний документ на цей транспортний засіб.

Якщо порушення речового права на чуже майно, з вини третіх осіб, завдало певних майнових збитків особі, якій належить це право, то ця особа може звернутися за захистом належних їй прав на підставі статті 396 ЦК України. Таким чином, спричинення шкоди користувачу майна випливає з факту його користування цим майном на достатній правовій підставі відповідно до пункту 2.2 Правил дорожнього руху ( висновок Верховного Суду України в постанові від 03 грудня 2014 року у справі № 6-183цс14).

Таким чином, згідно норм діючого законодавства відповідач мав сплатити належну позивачу суму страхового відшкодування, однак всупереч вищевказаним нормам закону відповідач у встановлені строки суму страхового відшкодування не виплатив, чим порушив права позивача.

Задовольняючи позовні вимоги щодо стягнення зі страховика виплат страхового відшкодування суд бере до уваги позицію, викладену у Постанові Великої Палати Верховного Суду від 14.12.2021 у справі № 147/66/17 (провадження № 14-95цс20), де зазначено, що позивачу, який правомірно керував транспортним засобом належить право на відшкодування майнової шкоди, заподіяної цьому майну за рахунок страховика (страхової компанії) винної особи.

Також, відповідно до ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відтак, з відповідача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 908,00 гривень.

Щодо вимоги про стягнення з відповідача відшкодування витрат позивача на правову допомогу, в розмірі 13487,00 грн. суд доходить наступних висновків.

До позовної заяви позивачем долучено Договір про надання правової допомоги № 06-01/01 від 06.01.2021 згідно якого адвокат Пірог С.В. прийняв на себе зобов`язання здійснювати представництво інтересів Клієнта щодо здійснення вивчення та аналізу документів наданих Клієнтом, при необхідності підготувати та подати адвокатські запити, клопотання, заяви, скарги, в інтересах Клієнта, у тому числі позовну заяву щодо суми збитків, (страхового відшкодування) отриманих B результаті дорожньо-транспортної пригоди, яка мала місце 22.08.2020 року за адресою м. Одеса, Тираспольське шосе, навпроти будинку № 28 за участю транспортного засобу BMW15, державний номерний знак НОМЕР_5 (протокол про адміністративне правопорушення: серія ДПР18 № 083872 від 22.08.2020 року). Здійснити представництво (представити) Клієнта в суді першої та апеляційної інстанції.

У п.3 Договору про надання правової допомоги від 06.01.2021 року сторони погодили, що Клієнт зобов`язаний виплатити адвокату гонорар ( винагороду) та окремо оплатити витрати в розмірі та на умовах в Додатку № 1 до Договору.

Представником позивача також надано додаток № 1 до Договору № 06-01/01 від 6.01.2021 року про надання правничої допомоги, п.1 якого сторони погодили що гонорар адвоката становить 4000,00 грн.

Представником позивача також надано Додаткову угоду № 1 до Додатку № 1 до Договору № 06-01/01 про надання правничої допомоги від 17.04.2021 року відповідно до якого, сторони в п.1.1. погодили , за надання правничої допомоги в п.п. 1.1 Договору гонорар адвоката становить 4000,00 грн., 2000,00 грн з кожний окремий судодень ( участь у розгляді справи), 10% від суми задоволених позовних вимог ( гонорар успіху адвоката).

Як вбачається з матеріалів справи, позовна заява подана до Заводського районного суду м. Миколаєва та підписана Нипошенко В.С.

Так, представником позивача на електрону адресу суду направлено 3 клопотання про відкладення розгляду справи, до суду надано також клопотання про долучення додаткових матеріалів, клопотання про залучення третьої особи, заву про уточнення розміру судових витрат на правничу допомогу. Представник позивача приймав участь лише в одному судовому засіданні, 24.10.2024 року.

Положеннями ст. 133 ЦПК України визначено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати:

1) на професійну правничу допомогу;

2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи;

3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів;

4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

Згідно положень ч. 4 ст. 137 ЦПК України, розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:

1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);

3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Відповідно до ч. 8 ст. 141 ЦПК України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

Відповідно до ч. 3 ст. 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує:

1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи;

2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес;

3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо;

4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися.

В постанові від 04 липня 2018 року по справі №310/11534/13-ц Велика Палата Верховного Суду під час ухвалення судового рішення за правилами цивільного судочинства вважала можливим керуватися однією з аксіом цивільного судочинства: «Placuit in omnibus rebus praecipuum esse iustitiae aequitatisque quam stricti iuris rationem», що означає «У всіх юридичних справах правосуддя й справедливість мають перевагу перед строгим розумінням права».

В додатковій постанові Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц (провадження №14-382дс19) зроблено висновки, що «при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін».

Як зазначено у постанові Верховного Суду від 13.02.2019 р. у справі №756/2114/17, «при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критеріїв реальності адвокатських витрат (встановлення їх дійсності та необхідності), і розумності їх розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану сторін.

Ті самі критерії застосовує ЄСПЛ, присуджуючи судові витрат на підставі ст. 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. У рішеннях від 12 жовтня 2006 р. у справі «Двойних проти України», від 10 грудня 2009 р. у справі «Гімайдуліна і інші проти України», від 23 січня 2014 р. у справі «East/WestAllianceLimited проти України», від 26 . лотого 2015 р. у справі «Барк шевський проти України» зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим. У рішенні ЄСПЛ від, 28 листопада 2002 р. у справі «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Проте, на переконання суду, дана справа не є складною, письмові докази сторонами протягом розгляду справи не долучались, експертизи не призначались, свідки не допитувались, переклад на Польську мову позивач не здійснював.

З огляду на вище вказані обставини визначення представником позивача витрат на правничу допомогу в розмірі 13487,00 грн. не є співмірними зі складністю справи та обсягом виконаних робіт.

Таким чином, враховуючи рівень складності справи, тривалість її розгляду, обсяг виконаних робіт, суд вважає, що зазначені витрати підлягають стягненню з відповідача на користь позивача частково у розмірі 5 000 грн.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст.ст. 11, 15, 16, 22, 1166, 1173 ЦК України, ст. ст. 3, 4, 5, 10, 11, 12, 13, 15, 43, 44, 76, 81, 83, 89, 95, 128, 133, 137, 141, 210-211, 259, 263, 264, 265, 266, 268, 352, 354 ЦПК України, суд,

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Євроінс Україна», третя особа, яка не заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору на стороні відповідача: ОСОБА_2 , про стягнення страхового відшкодування,- задовольнити.

Стягнути з Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Євроінс Україна», (Код АТ ,м. Київ, вул. Велика Васильківська, 102, 03150) на користь ОСОБА_1 ( РНОКПП НОМЕР_6 , АДРЕСА_1 ) суму страхового відшкодування у розмірі 14870 ( чотирнадцять тисяч вісімсот сімдесят) гривень 78 копійок.

Стягнути з Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Євроінс Україна», (Код АТ ,м. Київ, вул. Велика Васильківська, 102, 03150) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_6 , АДРЕСА_1 ) судовий збір в розмірі 908 (дев`ятсот вісім) гривень 00 копійок.

Стягнути з з Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Євроінс Україна», Код ) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_6 , АДРЕСА_1 ) витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 5000 ( п`ять тисяч) гривень 00 копійок.

Рішення суду може бути оскаржене протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги до Одеського апеляційного суду, а в разі, якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя Д .Я. Роїк