Справа № 606/821/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 грудня 2024 року м. Теребовля

Теребовлянський районний суд Тернопільської області в складі:

головуючого судді Марціцкої І.Б., присяжних Нич А.П., Щербань Г.М.

за участю секретаря судового засідання Пасько І.Б.

в присутності заявника заінтересованої особи ОСОБА_1 адвоката Сампари Н.М., представника ОСОБА_2 адвоката Молень Р.Б.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Теребовля заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа орган опіки та піклування Микулинецької селищної ради Тернопільського району Тернопільської області про визнання фізичної особи недієздатною та призначення опікуна,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 звернувся до Теребовлянського районного суду Тернопільської області із заявою про визнання ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 недієздатним та встановлення над ним опіки. Заява обґрунтована тим, що батько заявника є інвалідом, потребує постійного догляду, не розуміє значення своїх дій та не може керувати ними. У випадку визнання батька недієздатним, просив призначити його опікуном, оскільки це відповідатиме їхнім інтересам.

Ухвалою судді від 18 квітня 2024 року відкрито провадження у справі та залучено адвоката для представництва інтересів ОСОБА_2

29 травня 2024 року у справі призначено судово-психіатричну експертизу, на час проведення експертизи провадження у справі зупинено.

Ухвалою суду від 26 липня 2024 року провадження поновлено.

В судовому засіданні заявник ОСОБА_2 та його представник заяву підтримали, вказували, що згідно висновку експертизи ОСОБА_2 не може усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними, тому є підстави визнати його недієздатним та призначити заявника опікуном, оскільки дружина ОСОБА_2 та донька перебувають за кордоном, в свою чергу заявник піклується про батька, надає матеріальну допомогу, забезпечує його побут та лікування, виявив бажання бути опікуном.

Представник ОСОБА_2 адвокат Молень Р.Б. не заперечував проти задоволення заяви та призначення опікуном ОСОБА_1 .

Представник заінтересованої особи органу опіки та піклування Микулинецької селищної ради Тернопільського району Тернопільської області у судове засідання не з`явився.

Заслухавши пояснення учасників справи, дослідивши та оцінивши зібрані у справі докази, суд встановив такі обставини:

Відповідно до ч. 1 ст. 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Пунктом 1 ч. 2 ст. 293 ЦПК України передбачено, що суд розглядає в порядку окремого провадження справи про обмеження цивільної дієздатності фізичної особи, визнання фізичної особи недієздатною та поновлення цивільної дієздатності фізичної особи.

Заяву про визнання фізичної особи недієздатною може бути подано членами її сім`ї, близькими родичами, незалежно від їх спільного проживання, органом опіки та піклування, закладом з надання психіатричної допомоги (ч. 3 ст. 296 ЦПК України).

Суд, встановив, що заявник ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_2 є сином ОСОБА_2 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 від 12.02.1987.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 39 ЦК України фізична особа може бути визнана судом недієздатною, якщо вона внаслідок хронічного, стійкого психічного розладу не здатна усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними. Порядок визнання фізичної особи недієздатною встановлюється Цивільним процесуальним кодексом України.

За правилами ч. 1 ст. 298 ЦПК України, суд за наявності достатніх даних про психічний розлад здоров`я фізичної особи призначає для встановлення її психічного стану судово-психіатричну експертизу.

Так, з довідки до акта огляду медико-соціальною експертною комісією серії 12ААБ № 248470 від 24.07.2023 вбачається, що ОСОБА_2 є особою з інвалідністю першої «Б» групи загального захворювання довічно.

Згідно із висновком судово-психіатричного експерта Тернопільської філії судових експертиз ДУ «ІСП МОЗ України» № 463 від 27.06.2024, за результатами судово-психіатричної експертизи ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 , виявляє ознаки розладу особистості та поведінки внаслідок дисфункції головного мозку з вираженими когнітивними порушеннями, що досягає рівня недоумства. Дане захворювання є стійким хронічним психічним розладом внаслідок чого він не може усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними.

З урахуванням викладених обставин, приймаючи до уваги те, що висновком судово-психіатричної експертизи підтверджено, що ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 , за своїм психічним станом не може усвідомлювати значення своїх дій і керувати ними, суд дійшов висновку про можливість задоволення заяви у цій частині та визнання недієздатним ОСОБА_2 .

Щодо призначення заявника ОСОБА_1 опікуном ОСОБА_2 , суд зазначає наступне.

Відповідно до статті 41 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) над недієздатною фізичною особою встановлюється опіка.

Згідно зі статтею 55 ЦК України опіка та піклування встановлюються з метою забезпечення особистих немайнових і майнових прав та інтересів малолітніх, неповнолітніх осіб, а також повнолітніх осіб, які за станом здоров`я не можуть самостійно здійснювати свої права і виконувати обов`язки.

Відповідно до статті 58 ЦК України опіка встановлюється над малолітніми особами, які є сиротами або позбавлені батьківського піклування, та фізичними особами, які визнані недієздатними.

У частині першій статті 60 ЦК України визначено, що суд встановлює опіку над фізичною особою у разі визнання її недієздатною і призначає опікуна за поданням органу опіки та піклування.

Суд, ухвалюючи рішення про обмеження цивільної дієздатності фізичної особи (у тому числі обмеження або позбавлення права неповнолітньої особи самостійно розпоряджатися своїми доходами) чи визнання фізичної особи недієздатною, встановлює над нею відповідно піклування або опіку і за поданням органу опіки та піклування призначає їй піклувальника чи опікуна (частина перша статті 300 ЦК України).

Відповідно до статті 62 ЦК України опіка або піклування встановлюються за місцем проживання фізичної особи, яка потребує опіки чи піклування, або за місцем проживання опікуна чи піклувальника.

У частинах другій-п`ятій статті 63 ЦК України визначено, що опікуном або піклувальником може бути лише фізична особа з повною цивільною дієздатністю. Фізична особа може бути призначена опікуном або піклувальником лише за її письмовою заявою. Опікун або піклувальник призначаються переважно з осіб, які перебувають у сімейних, родинних відносинах з підопічним, з урахуванням особистих стосунків між ними, можливості особи виконувати обов`язки опікуна чи піклувальника. Фізичній особі може бути призначено одного або кількох опікунів чи піклувальників.

Згідно зі статтею 64 ЦК України опікуном або піклувальником не може бути фізична особа: 1) яка позбавлена батьківських прав, якщо ці права не були поновлені; 2) поведінка та інтереси якої суперечать інтересам фізичної особи, яка потребує опіки або піклування.

Опікун зобов`язаний дбати про підопічного, про створення йому необхідних побутових умов, забезпечення його доглядом та лікуванням (частина перша статті 67 ЦК України).

При призначенні опікуна важливі і обов`язково повинні враховуватися особисті приязні взаємини між опікуном і підопічним, що забезпечить нормальне життєзабезпечення підопічного. Можливість особи здійснювати повноваження опікуна перевіряється органом опіки та піклування, який висловлює пропозиції про доцільність призначення опікуна.

Згідно з підпунктами 3.2, 3.3 Правил опіки та піклування опікунами (піклувальниками) не можуть бути особи, які: не досягли 18 років; визнані в установленому порядку недієздатними або обмежено дієздатними; перебувають на обліку або лікуються в психоневрологічних та наркологічних закладах; раніше були опікунами чи піклувальниками та з їх вини опіку чи піклування було припинено; позбавлені батьківських прав; інтереси яких суперечать інтересам осіб, що підлягають опіці чи піклуванню; засуджені за скоєння тяжкого злочину. Документи, за наявності яких органи опіки і піклування призначають опікуна: повідомлення державних, громадських організацій або заяви громадянина (громадян); копії свідоцтва про народження особи, що потребує опіки, або іншого документа, який підтверджує її вік; копія свідоцтва про смерть батьків або рішення суду про визнання громадянина безвісно відсутнім або оголошення їх померлими чи інших матеріалів, які підтверджують неможливість виховання дитини. Якщо опіка призначається над повнолітньою особою, - рішення суду про визнання даної особи недієздатною; акт обстеження умов життя особи, що потребує опіки, і опис її майна; довідки про стан здоров`я особи, що потребує опіки (якщо вона раніше проживала окремо), та майбутнього опікуна (піклувальника); довідка про місце проживання майбутнього опікуна і його заява про прийняття на себе обов`язків про опіку; акт перевірки умов життя майбутнього опікуна та висновок від органів опіки та піклування за місцем проживання опікуна про можливість виконувати опікунські обов`язки; довідка лікувальної установи про відсутність в сім`ї майбутнього опікуна (піклувальника) захворювань, що перешкоджають влаштуванню до нього особи, що потребує опіки; документ про закріплення за дитиною житлової площі.

Отже, можливість особи здійснювати повноваження опікуна перевіряються органом опіки та піклування, який висловлює пропозиції про доцільність призначення опікуна. Тому за наявності висновку органу опіки та піклування про доцільність призначення опікуном певної особи суд зобов`язаний лише перевірити відповідність цього висновку вимогам закону щодо його обґрунтованості та змісту, зокрема чи складений такий висновок на підставі документів, передбачених Правилами опіки та піклування. Вказаний правовий висновок викладений у Постанові КЦС ВС від 27.11.2024 № 341/1526/23 (61-6358св24).

У постанові Верховного Суду від 08 січня 2024 року у справі № 753/1905/22 (провадження № 61-8758св23) зроблено висновок про те, що призначення опікуна недієздатної особи здійснюється за поданням органу опіки та піклування, яке повинне відповідати вимогам закону щодо його обґрунтованості та змісту, має бути подано в належній процесуальній формі згідно з вимогами ЦПК України. При внесенні подання орган опіки та піклування має врахувати якнайкращі інтереси особи, над якою встановлюється опіка.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 звернувся із заявою про можливість виконання обов`язків опікуна над ОСОБА_3 .

Відповідно до висновку опікунської ради виконавчого комітету Микулнецької селищної ради, який затверджено рішенням виконавчого комітету Микулинецької селищної ради від 29.11.2024 № 1075, опікунська рада вважає за доцільне та не заперечує щодо призначення ОСОБА_1 опікуном над його батьком ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 , у разі визнання останнього недієздатним.

Обґрунтування висновку опікунської ради щодо призначення опікуном саме ОСОБА_1 належним чином не мотивовано, не зазначено обгрунтувань щодо можливості виконувати обов`язки опікуна ОСОБА_1 за станом здоров`я. Зокрема, висновок не містить посилання, на довідку про стан здоров`я майбутнього опікуна, що згідно Правил є обов`язковим. Крім того, у висновку відсутнє посилання на акт перевірки умов життя майбутнього опікуна, також не з`ясовано можливості виконувати обов`язки опікуна дружиною та донькою ОСОБА_2 , що на переконання суду, свідчить про застосування суто формального підходу до вирішення питання про призначення заявника опікуном.

Призначення опікуна недієздатної особи здійснюється за поданням органу опіки та піклування, проте без доведення передбачених законом умов таке подання не може бути підставою для призначення опікуна у судовому порядку.

Враховуючи вищенаведене, заявлена вимога про призначення опікуном ОСОБА_1 задоволенню не підлягає.

Також відповідно до ч. 6 ст. 300 ЦПК України строк дії рішення про визнання фізичної особи недієздатною визначається судом, але не може перевищувати двох років.

З урахуванням встановлених обставин, суд вважає за можливе визначити строк дії даного судового рішення два роки з дня набрання рішенням законної сили.

При цьому, суд звертає увагу, що відповідно до ч. 7 ст. 300 ЦПК України клопотання про продовження строку дії рішення про визнання фізичної особи недієздатною має право подати опікун, представник органу опіки та піклування не пізніше ніж за п`ятнадцять днів до закінчення строку, визначеного частиною шостою цієї статті.

Клопотання про продовження строку дії рішення про визнання фізичної особи недієздатною повинно містити обставини, що свідчать про продовження хронічного, стійкого психічного розладу, внаслідок чого особа продовжує не усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними, підтверджені відповідним висновком судово-психіатричної експертизи (ч. 8 ст. 300 ЦПК України).

Керуючись ст. 4, 76-81, 258, 259, 263-265, 268, 273, 293, 295-300, 354 ЦПК України, суд,

УХВАЛИВ:

Задовольнити частково заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа орган опіки та піклування Микулинецької селищної ради Тернопільського району Тернопільської області про визнання фізичної особи недієздатною та призначення опікуна.

Визнати недієздатним ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який проживає по АДРЕСА_1 .

Встановити опіку над недієздатним ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Зобов`язати орган опіки та піклування Микулинецької селищної ради Тернопільського району Тернопільської області здійснювати опіку над недієздатним ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 до призначення йому опікуна.

У задоволенні решти вимог відмовити.

Рішення суду після набрання ним законної сили надсилається судом органу опіки та піклування, органам ведення Державного реєстру виборців за місцем проживання фізичної особи.

Строк дії рішення про визнання фізичної особи недієздатною визначити у два роки з наступного дня після дня набрання рішенням суду законної сили.

Клопотання про продовження строку дії рішення про визнання фізичної особи недієздатною має право подати опікун, представник органу опіки та піклування не пізніше ніж за п`ятнадцять днів до закінчення строку дії рішення, визначеного рішенням суду.

Скасування рішення суду про визнання фізичної особи недієздатною та поновлення цивільної дієздатності фізичної особи, яка була визнана недієздатною, в разі її видужання або значного поліпшення її психічного стану здійснюється за рішенням суду на підставі відповідного висновку судово-психіатричної експертизи за заявою опікуна, членів сім`ї, органу опіки та піклування або самої особи, визнаної недієздатною.

Рішення суду може бути оскаржене до Тернопільської апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст судового рішення складений 20.12.2024.

Головуюча суддя: І.Б. Марціцка

Присяжні: Г.М. Щербань

А.П. Нич