ЧЕРНІГІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

іменем України

19 грудня 2024 року м. Чернігів

Унікальний номер справи № 730/994/24

Головуючий у першій інстанції Ріхтер В. В.

Апеляційне провадження № 22-ц/4823/1686/24

ЧЕРНІГІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД у складі:

головуючого-судді: Онищенко О.І.

суддів: Мамонової О.Є., Шитченко Н.В.

Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Ел.Ен.Груп»

Відповідач: ОСОБА_1

Особа, яка подала апеляційну скаргу: Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Ел.Ен.Груп»

Розглянув у порядку спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу на рішення Борзнянського районного суду Чернігівської області від 08 жовтня 2024 року у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Ел.Ен.Груп» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором (суддя Ріхтер В.В.), ухвалене у м.Борзна,

В С Т А Н О В И В:

У серпні 2024 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Ел.Ен.Груп» (далі ТОВ «ФК «Ел.Ен.Груп») звернулося з позовом до ОСОБА_1 з вимогою про стягнення заборгованості за заявою про надання кредиту «Кредитна картка» №010/7086/82/458236 від 18 вересня 2018 року у сумі 63 742,31 грн, яка складається з заборгованості за дозволеним овердрафтом 33 561,25 грн, за відсотками за період 18 вересня 2018 19 серпня 2020 845,41 грн, за відсотками за період 20 серпня 2020 18 вересня 2022 29 335,65 грн. В обґрунтування заявлених позовних вимог позивач зазначив, що 18 вересня 2018 року між АТ «Райффайзен Банк Аваль» та ОСОБА_1 було укладено Заяву про надання кредиту «Кредитна картка» (тип кредиту кредитування рахунку) та заяву на отримання кредиту. Кредит надавався в межах поточного ліміту 40 000 грн строком на 48 місяців. Банк виконав свої зобов`язання, надавши відповідачу кредитні кошти в сумі, строки та на умовах, передбачених умовами кредитного договору, а ОСОБА_1 всупереч умовам договору не виконав взяті на себе договірні зобов`язання, а саме: не повернув суму кредиту та не сплатив нараховані відсотки, у зв`язку з чим станом на дату закінчення строку кредитування (18 вересня 2022 року) утворилась заборгованість у розмірі 63 742,31 грн. 09 квітня 2020 року між АТ «Райффайзен Банк Аваль», як первісним кредитором, та ТОВ «ФК «Ел.Ен.Груп», як новим кредитором, було укладено Договір відступлення права вимоги №114/2-31-F, за яким позивач набув право вимоги до відповідача.

Рішенням Борзнянського районного суду Чернігівської області від 08 жовтня 2024 року у задоволенні позову відмовлено. Рішення суду мотивовано тим, що позивач не довів належними та допустимими доказами перехід до нього права вимоги за грошовими зобов`язаннями, які виникли на підставі договору позики, укладеного між АТ «Райффайзен Банк Аваль» та відповідачем у справі.

В апеляційній скарзі ТОВ «ФК «Ел.Ен.Груп» просить вказане рішення суду скасувати та прийняти нове рішення про задоволення позовних вимог. Апеляційна скарга мотивована тим, що, подаючи позов до суду через систему «Електронний Суд», позивачем було завантажено саму позовну заяву та додатки до неї, в тому числі і договір відступлення права вимоги №114/2-31-F від 09 квітня 2020 року. Разом з тим, даний договір долучено не було з огляду на технічну помилку у зв`язку зі збоями в роботі системи через проблеми з електропостачанням та нестабільністю інтернету. Згідно з описом вкладення у цінний лист позивачем було направлено відповідачу Договір відступлення права вимоги, виписку з ОР №, повідомлення АТ «Райффайзен Банк Аваль», адресоване відповідачу, про відступлення права вимоги. За доводами ТОВ «ФК «Ел.Ен.Груп», суд першої інстанції ухилився від оцінки інших доказів, які прямо доводять набуття позивачем права вимоги до відповідача, а саме: не надав оцінки наявним у справі виписці з ОР № та адресованому відповідачу повідомленню АТ «Райффайзен Банк Аваль», опису вкладення про обсяг направлених відповідачу додатків до позову.

Крім того, ТОВ «ФК «Ел.Ен.Груп» в апеляційній скарзі просить визнати причини неподання доказу до суду першої інстанції поважними та долучити до матеріалів справи Договір відступлення права вимоги №114/2-31-F від 09 квітня 2020 року, укладений між ТОВ «ФК «Ел.Ен.Груп» та АТ «Райффайзен Банк Аваль».

Відзив на апеляційну скаргу не надійшов.

Згідно з ч. 3 ст. 3 ЦПК України провадження у цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справ.

Відповідно до вимог ч.1 ст.367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Частиною 1 ст.368 ЦПК України встановлено, що справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими цією главою.

За нормами ст. 268 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Зазначеним вимогам закону судове рішення суду першої інстанції відповідає.

По справі встановлено, що 18 вересня 2018 року між ОСОБА_1 і АТ «Райффайзен Банк Аваль» був укладений договір №010/7086/82/458236 шляхом підписання заяви про надання кредиту «Кредитна картка», на умовах якої з дати початку кредитування клієнт має право отримати, а банк зобов`язаний за умови відсутності (недостатності) коштів на картковому рахунку № НОМЕР_1 надати клієнту в межах поточного ліміту кошти (кредит), а клієнт зобов`язаний повернути банку кредит та сплатити проценти за його користування. Кредит надається шляхом зарахування коштів кредиту на картковий рахунок одночасно з ініціюванням клієнтом платіжних (видаткових) операцій за картковим рахунком або шляхом договірного списання банком коштів кредиту з карткового рахунку у випадках, визначених договором. Розмір поточного ліміту на дату підписання заяви 40 000 грн. На дату підписання заяви строк кредиту становить 48 місяців, що починається з 18 вересня 2018 року та закінчується 18 вересня 2022 року. Проценти (за користування кредитом), в тому числі за користування недозволеним овердрафтом процентна ставка фіксована, 42% річних (а.с.4-6).

Додатком 1 до Заяви про надання кредиту є заява відповідача на отримання кредиту за програмою кредитування «Кредитна картка» (а.с.16).

ОСОБА_1 також підписав Паспорт споживчого кредиту за програмою кредитування «Кредитна картка» (а.с.6 зворот-8).

Відповідно до ч.1 ст.526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

За кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ч.1 ст.1054 ЦК України).

Відповідно до ч.1 ст.1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Згідно зі ст.1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Відповідно до ч.1 ст.512 ЦК України кредитор у зобов`язанні (крім випадків, передбачених статтею 515 ЦК України) може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги), а згідно зі статтею 514 цього Кодексу до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Тлумачення частини першої статті 512 ЦК України дає підстави для висновку, що відступлення права вимоги є одним із випадків заміни кредитора в зобов`язанні, яке відбувається на підставі правочину. Відступлення права вимоги не є окремим видом договору, це правочин, який опосередковує перехід права. Відступлення права вимоги може відбуватися, зокрема, внаслідок договору: (а) купівлі-продажу чи міни (частина тертя статті 656 ЦК України; (б) дарування (частина друга статті 718 ЦК України; (в) факторингу (глава 73 ЦК України).

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що позивачем не надано повний текст договору відступлення права вимоги і це позбавляє суд можливості встановити в повній мірі обставини справи, належних доказів на обгрунтування вимог стосовно того, що до нового кредитора перейшли права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, які існували на момент переходу цих прав.

Згідно з ч.ч. 1, 2 ст.367 ЦПК України суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього.

ТОВ «ФК «Ел.Ен.Груп» до апеляційної скарги приєднало копію договору відступлення права вимоги №114/2-31-F від 09 квітня 2020 року, укладеного між АТ «Райффайзен Банк Аваль» та ТОВ «ФК «Ел.Ен.Груп», посилаючись на поважність причин його неподання до суду першої інстанції.

За матеріалами справи встановлено, що позовна заява сформована позивачем в системі «Електронний суд». Додатками до позовної заяви в ній зазначені, зокрема: додатки до позову Мина 1, додатки до позову Мина 2, Мина 58236 1, Мина 58236, повідомлення аваль Мина, реєстр боржників Мина, докази відправки Мина, що також підтверджується квитанцією №1467765 про доставку документів до зареєстрованого Електронного кабінету користувача ЄСІТС (а.с.21).

Відповідно до опису вкладення до листа на ім`я ОСОБА_1 позивачем було направлено відповідачу, зокрема копію договору відступлення права вимоги №114/2-31-F від 09 квітня 2020 року, копію повідомлення АТ «Райффайзен Банк Аваль» про зміну кредитора (а.с.20 зворот).

Доводи ТОВ «ФК «Ел.Ен.Груп» про те, що договір відступлення права вимоги №114/2-31-F від 09 квітня 2020 року не було завантажено при формуванні позову в системі «Електронний суд» через технічний збій, не спростовані, а тому колегія суддів апеляційного суду визнає поважними причини неподання вказаного доказу до суду першої інстанції і залучає його до матеріалів справи.

Відповідно до ч.4 ст.263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

У постанові Верховного Суду в складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 01 лютого 2018 року у справі № 2-127/11 (провадження № 61-1648св17) зазначено, що «скориставшись правом на врегулювання відносин у договорі, первинний кредитор та ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» на власний розсуд визначили момент виникнення у фактора права вимоги. Так, в пункті 4.1. укладеного між ними договору визначено, що право власності на права вимоги, які відступаються за укладеним договором, вважається таким, що перейшло від клієнта (ПАТ «УкрСиббанк») до фактора (ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія») в день підписання акта приймання-передачі права вимоги, за умови виконання фактором зобов`язань, передбачених пунктом 3.1.1. договору. Право вимагати від боржника виконання всіх зобов`язань в межах відступлених прав у фактора наступає після виконання ним зобов`язань, передбачених пунктом 3.1.1. договору. Як встановлено судами та свідчать матеріали справи, оскільки заявником не надано доказів на підтвердження виконання умов пунктом 3.1. договору, відповідно до якого фінансування за відступлені права вимоги надається фактором клієнту шляхом перерахування суми фінансування на рахунок клієнта двома платежами, суди зробили правильний висновок, що заявником не було належним чином доведено факт виникнення права вимоги, що відступається за укладеним договором. Сторони договору поставили три умови щодо настання моменту виникнення права вимоги за договором факторингу, що мають одночасно настати: укладення договору факторингу, підписання акта приймання-передачі права вимоги та сплата суми фінансування на рахунок клієнта. Враховуючи недоведеність заявником перерахування суми фінансування на рахунок клієнта за відступлені права вимоги, суди першої та апеляційної інстанцій були позбавленні правової можливості зробити висновок щодо переходу права вимоги до заінтересованої особи. Тягар доведення цих обставин у цьому провадженні покладається на заінтересовану особу, яка саме й звернулася із згаданими вимогами до суду, оскільки частиною третьою статті 10 ЦПК України та частиною першою статті 60 ЦПК України (у редакції, чинній на час розгляду справи) передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом».

Пунктами 2.1., 2.2. Договору відступлення права вимоги №114/2-31-F від 09 квітня 2020 року встановлено, що на умовах та в порядку, встановленому цим договором, та відповідно до ст.512-519 ЦК України первісний кредитор передає (відступає) новому кредиторові за плату належні йому права вимоги, а новий кредитор приймає належні первісному кредитору права вимоги до боржників, вказаними у Реєстрах боржників. За цим договором здійснюється відступлення прав вимоги щодо портфелей заборгованості, сформованих первісним кредитором за власним рішенням та визначеною ним періодичністю у відповідності до критеріїв, визначених у Додатку 1 до Договору в межах загальної суми (без урахування пені) за всіма портфелями заборгованості 120 000 000,00 грн.

Відповідно до п.3.3. вказаного договору на підтвердження свого наміру щодо придбання за договором портфелів заборгованості новий кредитор зобов`язаний протягом 5 днів з дати укладення договору перерахувати на рахунок первісного кредитора, зазначений в п.3.4. договору, кошти в розмірі 100 000 грн, що за домовленістю сторін вважаються гарантійною сумою.

Порядок передачі даних про права вимоги боржників, документації та інших даних встановлено розділом 5 договору відступлення права вимоги №114/2-31-F від 09 квітня 2020 року, а саме: не пізніше 90 календарних днів з дати відступлення зазначених у відповідному реєстрі боржників прав вимоги за кредитними договорами та відступлення прав за договорами забезпечення, первісний кредитор передає, а новий кредитор зобов`язаний прийняти документацію, про що складається Акт приймання-передачі за формою згідно з Додатком №5 до договору.

ТОВ «ФК «Ел.Ен.Груп» не надано належних та допустимих доказів на підтвердження виконання умов договору відступлення права вимоги №114/2-31-F від 09 квітня 2020 року, а саме оплати прав вимоги та складання Акту приймання-передачі, у зв`язку з чим у цілому є вірним висновок суду першої інстанції про недоведення позивачем належними та допустимими доказами переходу до нього права вимоги за грошовими зобов`язаннями, які виникли на підставі договору позики, укладеного між АТ «Райффайзен Банк Аваль» та відповідачем.

Доводи апеляційної скарги не спростовують правильносту висновку суду першої інстанції про відсутність підстав для задоволення позову, а тому підстави для її задоволення і скасування оскаржуваного судового рішення відсутні.

Керуючись ст.ст. 258, 263, 374, 375, 382, 384, 389, 390, 391 ЦПК України, апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Ел.Ен.Груп» залишити без задоволення, а рішення Борзнянського районного суду Чернігівської області від 08 жовтня 2024 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена до Верховного Суду у випадках, передбачених п. 2 ч. 3 ст. 389 ЦПК України, протягом 30 днів з дня складення повної постанови.

Головуючий: Судді: