РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 грудня 2024 року Херсонський міський суд Херсонської області у складі:

головуючого судді: Майдан С.І.,

за участю секретаря: Кирпиченко І.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Херсоні в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Комунального некомерційного підприємства «Херсонська міська клінічна лікарня імені Афанасія і Ольги Тропіних» Херсонської міської ради, третя особа Херсонська міська рада про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії,

встановив:

Позивач звернувся до суду з позовом до Комунального некомерційного підприємства «Херсонська міська клінічна лікарня імені Афанасія і Ольги Тропіних» Херсонської міської ради, третя особа Херсонська міська рада про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії. Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що він є особою з інвалідністю І групи та перебуває на обліку в Управлінні охорони здоров`я Херсонської міської ради та відповідача, має право на безоплатне забезпечення технічними та іншими засобами. Проте, відповідачем протиправно не вчинено безоплатне забезпечення необхідними технічними засобами реабілітації, відповідно до законодавства України та індивідуальної програми реабілітації інваліда. Зазначає, що статтею 5 Закону України «Про реабілітацію осіб з інвалідністю в Україні» встановлено державні засади політики у сфері реабілітації осіб з інвалідністю, котрі не дотримані відповідачем, серед іншого не вчинено дій по забезпеченню виконання вимог постанови Кабінету Міністрів України від 03.12.2009 року №1301 «Про затвердження Порядку забезпечення осіб з інвалідністю, дітей з інвалідністю, інших окремих категорій населення медичними виробами та іншими засобами» щодо надання позивачеві виробів медичного призначення за встановленим переліком і індивідуальної програми реабілітації інваліда. У відповідь на неодноразові звернення до відповідача з проханням забезпечувати необхідними медичними виробами, в порушення вимог нормативно-правових актів України відповідач відмовляє у забезпеченні, мотивуючи свою відмову відсутністю фінансування на їх придбання. Вважає, що обов`язок відповідача щодо забезпечення інвалідів технічними та іншими засобами є дійсним й безумовним. Відсутність фінансування не може звільняти відповідача від обов`язку, встановленого Законом України «Про основи соціальної захищеності осіб з інвалідністю». Відповідач, як медичний заклад, на який покладаються обов`язки забезпечення інвалідів необхідними технічними засобами, не може посилатися на відсутність коштів, як на підставу невиконання своїх зобов`язань, які встановлені ст. 46 Конституції України, Закону України «Про реабілітацію осіб з інвалідністю», Закону України «Про основи соціальної захищеності осіб з інвалідністю в Україні». Така протиправна бездіяльність відповідача (тривале незабезпечення інваліда виробами медичного призначення) призводить до обмеження нормальної повсякденної життєдіяльності. У зв`язку з цим, позивач просить визнати протиправною бездіяльність Комунального некомерційного підприємства «Херсонська міська клінічна лікарня імені Афанасія і Ольги Тропіних» Херсонської міської ради по забезпеченню невиконання вимог Постанови Кабінету Міністрів України від 03.12.2009 року №1301 «Про затвердження Порядку забезпечення осіб з інвалідністю, дітей з інвалідністю, інших окремих категорій населення медичними виробами та іншими засобами» щодо забезпечення позивача медичними виробами та іншими технічними засобами; зобов`язати відповідача забезпечувати позивача необхідними йому технічними засобами та медичними виробами.

Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 25.10.2021 року відкрито провадження за справою та призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін.

Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 16.09.2024 року здійснено перехід розгляду цивільної справи зі спрощеного позовного провадження без виклику сторін у спрощене позовне провадження з викликом сторін.

Позивач у судове засідання не з`явився, надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позов підтримав, наполягав на його задоволенні.

Представник відповідача - адвокат Мороз А.І. в судове засідання не з`явилася, надала до суду заяву про розгляд справи у її відсутність, просила відмовити у задоволенні позову та врахувати письмові пояснення. В письмових пояснень зазначила, що лікарня не є суб`єктом, до сфери повноважень якого віднесено владні управлінські функції, які б дозволили самостійно, за власним одноосібним рішенням та власних існуючих джерел, виконати вимоги постанови Кабінету Міністрів України від 03.12.2009 року №1301.

Представник третьої особи в судове засідання не з`явився, надав до суду заяву про розгляд справи у його відсутність, покладався на розсуд суду.

Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до наступних висновків.

Відповідно до статті 76 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі письмових, речових та електронних доказів, висновків експертів та показаннями свідків.

Згідно статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до статті 49 Конституції України кожен має право на охорону здоров`я, медичну допомогу та медичне страхування. Охорона здоров`я забезпечується державним фінансуванням відповідних соціально-економічних, медико-санітарних і оздоровчо-профілактичних програм. Держава створює умови для ефективного і доступного для всіх громадян медичного обслуговування. У державних і комунальних закладах охорони здоров`я медична допомога надається безоплатно.

Судом встановлено, що позивач є особою з І групою інвалідності, що підтверджується довідкою до Акту огляду МСЕК Серія 2-18 АЗ №018316, перебуває на обліку в Управлінні охорони здоров`я Херсонської міської ради та на обліку у відповідача, має право на пільги встановлені Законом України «Про основи соціальної захищеності осіб з інвалідністю в Україні», зокрема у вигляді грошових виплат (пенсій, допомог, одноразових виплат), забезпечення медикаментами, технічними й іншими засобами, а також шляхом надання послуг по медичній, соціальній, трудовій і професійній реабілітації, побутовому та торговельному обслуговуванню, тощо.

Відповідно до Закону України «Про реабілітацію осіб з інвалідністю в Україні» держава гарантує розробку, виробництво технічних та інших засобів реабілітації та закупівлю спеціального автотранспорту, виробів медичного призначення та забезпечення ними осіб з інвалідністю, дітей з інвалідністю для соціальної адаптації, полегшення умов праці і побуту, спілкування інвалідів, дітей-інвалідів, поширює інформацію про таку продукцію.

Статтею 10 Закону України «Про основи соціальної захищеності осіб з інвалідністю в Україні» визначено, що фінансове забезпечення заходів щодо соціальної захищеності осіб з інвалідністю і дітей з інвалідністю здійснюється за рахунок коштів державного бюджету, в тому числі Фонду соціального захисту інвалідів, місцевих бюджетів, а також органами місцевого самоврядування за місцевими програмами соціального захисту окремих категорій населення за рахунок коштів місцевих бюджетів.

Згідно статті 11 Закону України «Про реабілітацію осіб з інвалідністю в Україні» місцеві органи виконавчої влади та органи місцевого самоврядування в межах повноважень, передбачених нормативно-правовими актами створюють умови для забезпечення осіб з інвалідністю, дітей з інвалідністю, виходячи з їх потреб та відповідно до рекомендацій медико-соціальних експертних комісій (лікарсько-консультативних комісій лікувально-профілактичних закладів), технічними та іншими засобами реабілітації, виробами медичного призначення, спеціальним автотранспортом та реабілітаційними послугами. Облік осіб з інвалідністю, дітей з інвалідністю, які забезпечуються допоміжними засобами реабілітації, медичними виробами, автомобілем, у межах повноважень здійснюй місцева державна адміністрація і органи охорони здоров`я.

Окремо, статтею 38 Закону України «Про основи соціальної захищеності осіб з інвалідністю в Україні», встановлюються гарантії, за якими особам з інвалідністю і дітям з інвалідністю надаються безоплатно або на пільгових умовах на підставі індивідуальної програми реабілітації послуги із соціально-побутового і медичного обслуговування, технічні та інші засоби реабілітації, вироби медичного призначення (індивідуальні пристрої, протези очей, зубів, щелеп, окуляри, слухові та голосоутворювальні апарати, ендопротези, сечо- та калоприймачі тощо), а також автомобілі, крісла колісні з електроприводом - за наявності відповідного медичного висновку. Порядок та умови забезпечення осіб з інвалідністю і дітей з інвалідністю лікарськими, допоміжними засобами реабілітації, виробами медичного призначення, санаторно-курортними путівками, автомобілями, а також переліки допоміжних засобів реабілітації і виробів медичного призначення визначає Кабінет Міністрів України.

Кореспондуючись із названими нормами Закону України «Про основи соціальної захищеності осіб з інвалідністю в Україні» та з метою виконання його вимог постановою Кабінету Міністрів України від 03.12.2009 №1301 затверджено Порядок забезпечення інвалідів та дітей інвалідів технічними та іншими засобами, який визначає механізм безоплатного забезпечення інвалідів технічними засобами.

Згідно пункту 3 цього Порядку забезпечення інвалідів і дітей-інвалідів технічними засобами здійснюється на підставі медичного висновку за рахунок та в межах коштів державного та місцевих бюджетів, передбачених на зазначену мету.

Поміж іншого, механізм використання коштів, передбачених у державному бюджеті для забезпечення здійснення медичних заходів окремих програм та комплексних заходів програмного характеру визначений постановою Кабінету Міністрів України від 17.03.2011 №298 (в редакції чинній на час виникнення правовідносин), у пункті 5 якого встановлено, що Міністерство охорони здоров`я затверджує номенклатуру лікарських засобів, що закуповуватимуться за бюджетною програмою «Забезпечення медичних заходів окремих програм та комплексних заходів програмного характеру» за бюджетні кошти в наступному бюджетному періоді, до 1 липня року, що передує відповідному бюджетному періоду.

Відповідно до пункту 2 Порядку, затвердженого Кабінетом Міністрів України 17.03.2011 №298, головним розпорядником бюджетних коштів та відповідальним виконавцем бюджетної програми є МОЗ, а підприємство «Медичні закупівлі України» визначено одержувачем бюджетних коштів на виконання заходів з охорони здоров`я.

Пунктом 15 Порядку №298 від 17.03.2011 визначено, що структурні підрозділи з питань охорони здоров`я, підпорядковані установи складають заявки щодо задоволення в повному обсязі потреби в закупівлі за бюджетні кошти згідно з номенклатурою, та забезпечують їх подання МОЗ до 1 жовтня, що передує бюджетному періоду, в якому будуть здійснені закупівлі. Згідно пункту 18 розподіл товарів і послуг, закуплених у межах бюджетних призначень, між структурними підрозділами з питань охорони здоров`я та підпорядкованими установами здійснюється МОЗ або за дорученням МОЗ державним підприємством «Медичні закупівлі України» як власником товару. Розподіл здійснюється відповідно до розрахунків, що проводяться з урахуванням потреби, зазначеної в заявках та визначеної на національному рівні.

Відповідно до пункту 25 Порядку №298 від 17.03.2011 МОЗ та/або за відповідним рішенням МОЗ державне підприємство «Медичні закупівлі» відповідно до порядку виконання програми проводять моніторинг рівня забезпечення відповідними товарами і послугами підпорядкованих установ, а також закладів охорони здоров`я, і перерозподіляє залишки одержаних товарів у десятиденний строк згідно з фактичною потребою.

Окремо, у відповідності до постанови Кабінету Міністрів України від 5 квітня 2012 р. №321 «Про затвердження Порядку забезпечення допоміжними засобами реабілітації (технічними та іншими засобами реабілітації) осіб з інвалідністю, дітей з інвалідністю та інших окремих категорій населення і виплати грошової компенсації вартості за самостійно придбані такі засоби, їх перелік», затверджений постановою Порядок установлює, серед іншого, механізм безоплатного забезпечення допоміжними засобами реабілітації (технічними та іншими засобами реабілітації) осіб з інвалідністю та дітей з інвалідністю. До засобів реабілітації, якими забезпечуються особи, визначені підпунктом 1 пункту 1 цього Порядку належать, зокрема спеціальні засоби для самообслуговування та догляду. Облік осіб, які мають право на безоплатне забезпечення засобами реабілітації або на виплату компенсації, ведеться в банку даних шляхом формування електронної особової справи особи. Для забезпечення засобами реабілітації або виплати компенсації особа або її законний представник подають заяву про забезпечення засобом реабілітації (виплату компенсації) за формою, затвердженою Мінсоцполітики, незалежно від зареєстрованого/задекларованого місця проживання (перебування) особи. Заява про забезпечення засобом реабілітації (виплату компенсації) у паперовій або електронній формі може бути подана: до структурного підрозділу з питань соціального захисту населення районної, районної у мм. Києві та Севастополі держадміністрації, виконавчого органу сільської, селищної, міської, районної у місті (в разі її утворення) ради (далі - органи соціального захисту населення); до уповноваженої посадової особи з питань соціального захисту виконавчого органу сільської, селищної, міської ради (далі - виконавчий орган); до центру надання адміністративних послуг (далі - центр); через електронний кабінет особи з інвалідністю, дитини з інвалідністю, іншої особи (далі - електронний кабінет особи) у банку даних; через Єдиний державний вебпортал електронних послуг (за наявності технічної можливості); до територіального відділення Фонду. Особи з інвалідністю після формування територіальним відділенням Фонду направлення на забезпечення засобами реабілітації в електронній особовій справі звертаються до суб`єкта господарювання із заявкою про намір забезпечення допоміжними засобами для особистої гігієни тощо за формою, затвердженою Мінсоцполітики, в паперовій формі або через електронний кабінет особи та додають до неї документи, що посвідчують особу та/або підтверджують повноваження законного представника, свідоцтво про народження (для дітей віком до 14 років). Засоби реабілітації, призначені для безоплатного забезпечення осіб за рахунок коштів державного бюджету, виготовляються, постачаються суб`єктами господарювання, яких включено Держлікслужбою до Реєстру осіб, відповідальних за введення медичних виробів, активних медичних виробів, які імплантують, та медичних виробів для діагностики in vitro в обіг.

За наведеного правого регулювання та обставин справи суд зазначає, що в разі додержання механізму встановленого Законами України «Про реабілітацію осіб з інвалідністю в Україні», «Про основи соціальної захищеності осіб з інвалідністю в Україні» та постановою Кабінету Міністрів України від 03.12.2009 №1301, безоплатне забезпечення інвалідів технічними засобами для як найбільшої компенсації функцій ушкоджених органів, з метою медичної та соціальної реабілітації інвалідів з вираженими порушеннями функцій органів і систем, технічні й інші засоби реабілітації надаються безоплатно особам з інвалідністю на підставі індивідуальної програми реабілітації за рахунок коштів державного та місцевого бюджетів за визначеним порядком звернень і розподілу в тому числі із врахуванням постанови Кабінету Міністрів України від 5 квітня 2012 року №321.

При цьому, судом звертає увагу на те, що пунктом 3 Порядку, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 03.12.2009 №1301, визначено, що забезпечення осіб з інвалідністю медичними виробами здійснюється на підставі індивідуальної програми реабілітації, оформленої медико-соціальною експертною комісією за рахунок та в межах коштів державного (у тому числі в рамках державних фінансових гарантій медичного обслуговування населення) та місцевих бюджетів, передбачених на зазначену мету, та інших не заборонених джерел фінансування. Потребу у забезпеченні медичними виробами (крім зубопротезування) визначають: особам з інвалідністю - МСЕК на підставі індивідуальної програми реабілітації.

Між тим, індивідуальною програмою реабілітації інваліда № 109, датою заповнення 12.02.2020 року, програмою визначені вироби медичного призначення такі, як зовнішні уропрезервативи 3 шт. на місяць, пелюшки поглинаючі 60 шт. на місяць, підгузки дорослі 120 шт. на місяць, фіксуючі ремінці сечоприймача до ноги 2 шт. на місяць, сечоприймачі приліжкові 30 шт. на місяць.

19.07.2021 року позивач звернувся до відповідача з заявою про взяття його на облік як особи з інвалідністю для забезпечення технічними та іншими засобами, а саме зовнішні уропрезервативи 3 шт. на місяць, пелюшки поглинаючі 60 шт. на місяць, підгузки дорослі 120 шт. на місяць, фіксуючі ремінці сечоприймача до ноги 2 шт. на місяць, сечоприймач приліжковий 30 шт. на місяць.

02.08.2021 року відповідач повідомив позивачу на його заяву від 19.07.2021 р., що він перебуває на обліку, лікарня може забезпечити вказаними нею засобами лише за кошти місцевого бюджету, у разі їх виділення будуть проведені тендерні закупівлі, після закінчення яких лікарня укладе договір з постачальником та забезпечить підгузками, поглинаючими пелюшками в межах виділених коштів.

Матеріали справи містять неодноразові звернення відповідача щодо виділення коштів на придбання хворим виробів медичного призначення. Тобто, відповідач приймав можливі заходи для забезпечення, в тому числі, і позивача відповідними виробами, а тому відсутня винна поведінка відповідача з цього питання.

Суд зазначає, що як протиправну бездіяльність суб`єкта треба розуміти зовнішню форму поведінки (діяння) цього органу/його посадової особи, яка полягає (проявляється) у неприйнятті рішення чи у нездійсненні юридично значимих й обов`язкових дій на користь заінтересованих осіб, які на підставі закону та/або іншого нормативно-правового регулювання віднесені до компетенції суб`єкта, були об`єктивно необхідними і реально можливими для реалізації, але фактично не були здійснені. Для визнання бездіяльності протиправною недостатньо одного лише факту неналежного та/або несвоєчасного виконання обов`язкових дій. Важливими є також конкретні причини, умови та обставини, через які дії, що підлягали обов`язковому виконанню відповідно до закону, фактично не були виконані чи були виконані з порушенням строків. Крім того, потрібно з`ясувати юридичний зміст, значимість, тривалість та межі протиправної бездіяльності, фактичні підстави її припинення, а також шкідливість/протиправність бездіяльності для прав та інтересів заінтересованої особи.

Отож, зважаючи на законодавчо встановлений Порядок забезпечення осіб з інвалідністю медичними виробами та засобами, встановлені обставини справи, відповідач оцінюється судом як такий, що виконав передбачений чинним законодавством обов`язок за існуючих ресурсів і звернень позивача.

Суд може визнати бездіяльність протиправною лише у випадку, коли відповідач ухиляється від вчинення дій, які входять до кола його обов`язків та за умови наявності правових підстав для вчинення таких дій.

За таких обставин, оскільки чинним законодавством щодо правовідносин між сторонами, які є предметом розгляду у цій справі, встановлений певний порядок вирішення питань забезпечення осіб з інвалідністю медичними виробами і засобами по догляду та джерела фінансування такого забезпечення, суд, зважаючи на повноваження відповідача та індивідуальну програму реабілітації позивача, не вбачає підстав для покладення на відповідача обов`язку із забезпечення позивача технічними засобами та медичними виробами за переліком, наведеним у позові.

Таким чином, позов не підлягає задоволенню судом, оскільки відсутні підстави для їх задоволення, позивачем не надано будь-яких належних та допустимих доказів на підтвердження винних дій відповідача у порушені його прав.

Керуючись ст. ст.2, 4, 7, 9, 10, 76-81, 259, 263, 265, 352, 354, 355 ЦПК України, суд

вирішив:

У задоволенні позову ОСОБА_1 до Комунального некомерційного підприємства «Херсонська міська клінічна лікарня імені Афанасія і Ольги Тропіних» Херсонської міської ради, третя особа Херсонська міська рада про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів безпосередньо до Херсонського апеляційного суду з дня проголошення рішення або з дня складання повного судового рішення у разі оголошення вступної та резолютивної частини рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Учасники справи можуть отримати інформацію щодо даної справи за веб-адресою Херсонського міського суду Херсонської області: http://ksm.ks.court.gov.ua.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або про прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення виготовлений 16.12.2024 року.

Суддя: С.І. Майдан