РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"19" грудня 2024 р. с-ще Тиврів 145/2035/24

2/145/1279/2024

Тиврівський районний суд Вінницької області в складі:

головуючого судді Іванця В. Д. ,

за участю секретаря Урсуляк Ю.В.,

розглянувши в судовому засіданні с-ща Тиврів, у загальному позовному провадженні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , в інтересах якого діє представник ОСОБА_2 , до Гніванської міської ради про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування за законом,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Гніванської міської ради про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування за законом, свій позов обґрунтовує такими обставинами.

ІНФОРМАЦІЯ_1 померла його мати ОСОБА_3 , яка проживала та була зареєстрована до дня смерті в с. Ворошилівка Вінницького району Вінницької області. Після її смерті відкрилася спадщина до складу якої входить право власності на земельну ділянку площею 5,6497 га, з кадастровим номером :04:003:0123, розташована на території Гніванської ТГ (с. Потоки), призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва.

Спадщину після смерті матері прийняв він, шляхом подачі заяви про прийняття спадщини до приватного нотаріуса Вінницького районного нотаріального округу Смоляк Л.С. Інші спадкоємці першої черги за законом:його брат ОСОБА_4 та його батько ОСОБА_5 , від спадщини відмовились шляхом подачі заяв приватному нотаріусу Смоляк Л.С.

Державний акт на право приватної власності на землю старого зразка був виданий на ім`я ОСОБА_3 за життя на підставі рішення 17 сесії 3 скликання Потоківської сільської ради 31.10.2001.

Земельна ділянка в АС ДЗК як об`єкт цивільних прав зареєстрована 28.12.2014 з кадастровим номером :04:003:0123. Право власності матері зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 06.07.2015 за реєстровим номером 10 на підставі вище вказаного державного акту на право приватної власності на землю. 14.09.2016, невідомо з яких причин, право власності матері згідно з цим же державним актом зареєстровано повторно за реєстровим номером - 210 з іншим кадастровим номером :04:003:0049. У системі ДЗК є лише одна земельна ділянка з кадастровим номером :04:003:0123, що підтверджується витягом.

За таких обставин отримати свідоцтво про право на спадщину за законом на земельну ділянку в нотаріальній конторі він не має можливості, оскільки нотаріус виніс постанову про відмову у вчиненні нотаріальних дій.

Просить визнати за ним право власності на земельну ділянку площею 5,6497 га, з кадастровим номером :04:003:0123, розташовану на території Потоківського старостинського округу Гніванської міської ради Вінницького району Вінницької області, в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_3 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Ухвалою суду від 20.11.2024 відкрито провадження у справі та призначено її розгляд у загальному позовному провадженні з викликом сторін, а відповідачу визначено строк для подання відзиву. Також у нотаріуса витребувано інформацію зі Спадкового реєстру щодо наявності спадкових справ стосовно спадкодавця та інформацію про коло спадкоємців.

Ухвалою суду від 10.12.2024 підготовче провадження у справі закрито, справу призначено до судового розгляду по суті.

У судове засідання представник позивача ОСОБА_2 не з`явилася, подала заяву, у якій просила розгляд справи проводити за її відсутності, позов просить задоволити з підстав, викладених у позовній заяві.

Представник Гніванської міської ради у судове засідання не з`явився, подав заяву, у якій просить розгляд справи проводити за його відсутності, позовні вимоги визнає, не заперечує щодо їх задоволення.

Суд зауважує, що неявка в судове засідання будь-якого учасника справи, за умови повідомлення його належним чином про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, а тому суд проводить розгляд справи у даному судовому засіданні, за наявних у справі доказів, за відсутності сторін, не здійснюючи фіксацію судового засідання відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України.

Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази у їх сукупності, дійшов висновку, що заявлені позовні вимоги підлягають до задоволення, виходячи з такого.

У судовому засіданні встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_3 , що стверджується свідоцтвом про смерть від 10.04.2024 серії НОМЕР_1 (а.с. 3).

Після її смерті відкрилася спадщина, до складу якої входить земельна ділянка кадастровий номер :04:003:0123, площею 5,6497 га, право власності на яку підтверджується Державним актом на право приватної власності на землю від 22.01.2002 серії ВН виданий на ім`я ОСОБА_3 за її життя на підставі рішення 17 сесії 3 скликання Потоківської сільської ради 31.10.2001 (а.с. 11).

Відповідно до витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку від 05.08.2024 № НВ-024 земельна ділянка з кадастровим номером :04:003:0123, площею 5,6497 га, розташована на території Потоківської сільської ради Жмеринського району Вінницької області, цільове призначення - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, належить на праві приватної власності ОСОБА_3 (а.с. 5-10).

Право власності ОСОБА_3 на земельну ділянку кадастровий номер :04:003:0123, площею 5,6497 га, зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 06.07.2015 за реєстровим номером 10 на підставі Державного акту на право приватної власності на землю, що підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності (а.с.14).

Відомості про те, що позивач ОСОБА_1 є сином померлої ОСОБА_3 підтверджується свідоцтвом про народження від 17.07.1992 серії НОМЕР_2 (а.с.3).

Відповідно до постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 28.10.2024 №640/02-31 ОСОБА_1 відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на земельну ділянку з кадастровим номером :04:003:0123, площею 5,6497, оскільки в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно на підставі державного акта на право приватної власності на землю від 22.01.2002 ВН, зареєстровано два розділи з різними реєстраційними номерами, а саме 10 від 06.07.2015 і 210 від 14.09.2016, та існують два різних кадастрових номери на цю земельну ділянку :04:003:0123 та :04:003:0049 відповідно (а.с.4).

Водночас, суд зазначає, що згідно з витребуваною копією спадкової справи №124/2024 до майна померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 спадкоємцями після її смерті є позивач ОСОБА_1 , його брати ОСОБА_4 , ОСОБА_6 та його батько ОСОБА_5 .

У свою чергу брат позивача - ОСОБА_4 та його батько ОСОБА_5 відмовилися від прийняття спадщини, що підтверджується їх заявами, які вони подали нотаріусу впродовж 6 місяців з часу відкриття спадщини, а саме 06.08.2024 та 21.08.2024 відповідно. Водночас суд зазначає, що інший брат позивача ОСОБА_6 не подав заяву про прийняття спадщини, тому вважається таким, що не прийняв її.

Отже, судом установлено, що єдиним спадкоємцем після смерті ОСОБА_3 є позивач.

Також підтвердженням того, що ОСОБА_1 прийняв спадщину є його заява від 05.08.2024 з якою він звернувся упродовж шести місяців після відкриття спадщини до приватного нотаріуса та яка міститься в спадковій справі.

Відповідно до ст. 182 ЦК України право власності та інші речові права на нерухомі речі, обтяження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації. Державна реєстрація прав на нерухомість є публічною, здійснюється відповідним органом, який зобов`язаний надавати інформацію про реєстрацію та зареєстровані права в порядку, встановленому законом. Відмова у державній реєстрації права на нерухомість, ухилення від реєстрації, відмова від надання інформації про реєстрацію можуть бути оскаржені до суду. Порядок проведення державної реєстрації прав на нерухомість та підстави відмови в ній встановлюються законом.

Згідно з ч. 1 ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів.

Виникнення права на земельну ділянку регулюється ст. 125 Земельного кодексу України, відповідно до якої, право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав.

Право власності, користування земельною ділянкою оформлюється відповідно до Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" (ст.126 Земельного кодексу України).

Відповідно до ст. 3 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" (далі - Закон) загальними засадами державної реєстрації прав, серед іншого, є обов`язковість державної реєстрації прав у Державному реєстрі прав та одночасність вчинення нотаріальної дії з нерухомим майном, об`єктом незавершеного будівництва, майбутнім об`єктом нерухомості та державної реєстрації прав.

Згідно з ч. 2 ст. 13 Закону на кожний об`єкт нерухомого майна, об`єкт незавершеного будівництва під час проведення державної реєстрації права власності на них вперше та на кожний об`єкт незавершеного будівництва, майбутній об`єкт нерухомості під час проведення державної реєстрації спеціального майнового права на них вперше у Державному реєстрі прав відкривається новий розділ та формується реєстраційна справа, присвоюється реєстраційний номер відповідному об`єкту.

Відповідно до ч. 1 ст. 15 Закону реєстраційним номером об`єкта нерухомого майна є індивідуальний номер, який присвоюється кожному індивідуально визначеному об`єкту нерухомого майна при проведенні державної реєстрації права власності на нього вперше, не повторюється на всій території України і залишається незмінним протягом усього часу існування такого об`єкта.

У пункті 3.5 листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 24-753/0/4-13 від 16.05.2013 визначено, що спори про визнання права власності на земельну ділянку та права на земельну частку (пай) в порядку спадкування, зокрема у випадках, якщо відсутній отриманий спадкодавцем державний акт про право власності на земельну ділянку, зареєстрований належним чином, якщо спадкодавцем не був отриманий державний акт про право власності на земельну ділянку, або в державному акті є неточності, які підлягають виправленню, розглядаються судами з урахуванням вимог закону та роз`яснень, викладених у п.п. 10, 11 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 № 7 про те, що відповідно до ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування (зі збереженням її цільового призначення) при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом.

У пункті 23 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» № 7 від 30.05.2008 зазначено, що у разі неможливості оформлення спадкових прав у нотаріуса особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Судом установлено, що матеріалами справи підтверджено порушення права позивача ОСОБА_1 на оформлення його спадкових прав на земельну ділянку площею 5,6497 га, кадастровий номер :04:003:0123, оскільки у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно відкрито два розділи та зареєстровано двічі право власності на одну і ту ж земельну ділянку одного і того ж власника ОСОБА_3 , як наслідок присвоєно два різних кадастрових номери.

Законом України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" не передбачена можливість присвоєння реєстраційного номеру об`єкта нерухомого майна, у даному випадку кадастрового номеру земельної ділянки, іншому об`єкту нерухомого майна.

Отже, усунення вказаного порушеного права позивача в інший спосіб, ніж у судовому порядку є неможливим, а без усунення такого порушення позивач не може отримати свідоцтво про право на спадщину на майно його матері, а саме на земельну ділянку площею 5,6497 га, кадастровий номер :04:003:0123.

У спадкоємця, який в установленому законом порядку прийняв спадщину, права володіння та користування спадковим майном виникають із часу відкриття спадщини, тому такий спадкоємець може захищати свої порушені права володіння та користування спадковим майном з використанням способів, визначених у главі 29 ЦК України (постанова ВС від 22.03.2023 у справі № 463/6829/21-ц).

Відповідно до ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою.

Згідно зі ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини та не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до статті 1223 ЦК України у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у ст. 1261-1265 ЦК України. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини.

Згідно зі ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Відповідно до ч. 1 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Згідно з ч. 1 ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Відповідно до ч. 1 ст. 1272 ЦК України якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її.

Згідно з ч. 1 ст. 1273 ЦК України спадкоємець за заповітом або за законом може відмовитися від прийняття спадщини протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу. Заява про відмову від прийняття спадщини подається нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини.

Суд, оцінивши подані позивачем докази, вважає їх належними, допустимими та достатніми, оскільки вони містять інформацію щодо предмета доказування, підтверджують існування обставин на які посилається позивач і які не оспорює відповідач, а тому позовні вимоги підлягають задоволенню.

Керуючись ст. 247, 259, 264, 265, 273, 354 ЦПК України, ст. 29, 328, 1218, 1220, 1223, 1258, 1261, 1268-1270, 1272, 1273-1275 ЦК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позов задоволити.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , право на земельну ділянку площею 5,6497 га, з кадастровим номером :04:003:0123, розташовану на території Потоківського старостинського округу Гніванської міської ради Вінницького району Вінницької області, в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_3 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо її не подано учасниками справи.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Вінницького апеляційного суду протягом 30 днів з дня складання рішення в повному обсязі, тобто з 19 грудня 2024 року.

Учасник справи, якому повне судове рішення не буде вручено в день його складання або проголошення, має право на поновлення строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційну скаргу на рішення буде подано протягом 30 днів з дня отримання повної копії судового рішення.

Суддя Іванець В. Д.