Дата документу 08.05.2024 Справа № 336/2849/23
ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний №336/2849/23 Головуючий у 1-й інстанції: Петренко Л.В.
Провадження № 22-ц/807/1037/24 Суддя-доповідач: Трофимова Д.А.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 травня 2024 року м. Запоріжжя

Запорізький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого Трофимової Д.А.

суддів: Бєлки В.Ю.,

Онищенка Е.А.

при секретарі: Книш С.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу з апеляційною скаргою Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» на рішення Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 28 лютого 2024 року у справі за позовом ОСОБА_1 , в інтересах якої діє представник - адвокат Гречиха Сергій Юрійович, до Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» про визнання незаконним та скасування наказу про звільнення, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу,

В С Т А Н О В И В:

У березні 2023 року ОСОБА_1 звернулася до суду з вищевказаним позовом (в подальшому позов був уточнений), який підписаний адвокатом Гречиха С.Ю., вобґрунтування якого зазначала, що вона працювала у Акціонерному товаристві «Державний ощадний банк України» за безстроковим трудовим договором у період з 02.01.2019 року по 28.02.2023 року на посаді «завідувач складу відділу будівництва, експлуатації будівель та господарського обслуговування» Філії-Запорізьке обласне управління Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України».

Відповідно до записів, внесених відповідачем до трудової книжки позивача, остання був прийнята на роботу на підставі наказу Філії-Запорізьке обласне управління Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» № 3-к від 02.01.2019 року, та звільнена у зв`язку зі скороченням штату працівників (відповідно до пункту 1 статті 40 Кодексу законів про працю України) на підставі наказу Філії-Запорізьке обласне управління Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» № 80-к від 27.02.2023 року.

Філія-Запорізьке обласне управління Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» - є відокремленим структурним підрозділом відповідача, що розташований поза місцезнаходженням головного підприємства, наділений його майном, здійснює частину його функцій, та діє на підставі положення про філію, а отже, з огляду на приписи чинного законодавства, зокрема - ст. 95 Цивільного кодексу України, ст. 64 Господарського кодексу України, Філія-Запорізьке обласне управління Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України - не є юридичною особою та суб`єктом у правовідносинах (стороною у спорі).

Під час її вивільнення відповідачем не було додержано вимог трудового законодавства, що спричинило порушення її прав та законних інтересів, відновлення яких можливе виключно шляхом скасування наказу про звільнення, поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу.

14.12.2022 року Філією-Запорізьке обласне управління Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» на виконання рішення правління Відповідача № 456 від 06.09.2022 року «Про централізацію функцій AT «Ощадбанк», які забезпечують діяльність в адміністративно-господарському напрямі, та зміни в організації виробництва і праці в АТ «Ощадбанк», рішення (протоколу) наглядової ради відповідача № 71 від 30.11.2022 року та наказу Філії-Запорізьке обласне управління Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» № 1452 від 12.12.2022 року «Щодо внесення змін до штатного розпису філії» було видано наказ № 977-К «Про попередження окремих працівників про наступне їх вивільнення».

Пунктами 1, 2 вказаного вище наказу (№ 977-К від 14.12.2022 року) було визначено, що всі працівники відділу будівництва, експлуатації будівель та господарського обслуговування Філії-Запорізьке обласне управління Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України», посади яких підлягають скороченню з 01.03.2023 року у зв`язку зі змінами в організації виробництва і праці філії (на підставі п. 1 ст. 40 Кодексу законів про працю України) згідно переліку, наведеному у Додатку № 1 до наказу, по-перше - мають бути персонально попереджені у письмовій формі про наступне вивільнення у строк до 28.12.2022 року; по-друге - на виконання вимог ст. 49-2 Кодексу законів про працю України мають отримати пропозиції щодо переведення на вакантні посади, які відповідають їх кваліфікації (професії, спеціальності).

Проте, всупереч приписів п. 2 наказу № 977-К від 14.12.2022 року, відповідачем не було додержано вимог ч. 3 ст. 49-2 Кодексу законів про працю України, а саме: інформація щодо вакантних посад (іншої роботи) на підприємстві, про існування яких позивач була повідомлена, була надана в обсязі, формі та спосіб, що істотно обмежили або навіть позбавили позивача можливості здійснити її аналіз, зокрема - на предмет відповідності запропонованої роботи її кваліфікації (професії, спеціальності), та прийняти зважене й усвідомлене рішення; позивачу не було запропоновано всі вакантні посади (іншу роботу), які існували та/або з`явилися на підприємстві в період з 14.12.2022 року (з дня попередження про наступне вивільнення) до 28.02.2023 року включно (до моменту звільнення); позивачу не була запропонована для переведення вакантна посада «завідувач складу сектору м. Запоріжжя відділу південного регіону департаменту інфраструктури», що за своїм функціоналом (посадовими обов`язками, повноваженнями) і умовами праці є ідентичною скороченій відповідачем посаді «завідувач складу відділу будівництва, експлуатації будівель та господарського обслуговування», яку займала позивач до звільнення, та яка відповідає кваліфікації (професії, спеціальності) позивача.

28.02.2023 року наприкінці робочого дня позивача знову викликали до сектору кадрового обліку Філії-Запорізьке обласне управління Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» для оформлення документів про звільнення. Прибувши за викликом, позивач отримала від завідувача сектору копію наказу № 80-К від 27.02.2023 року «Про звільнення» та трудову книжку.

28.02.2023 року на початку робочого дня позивача було повідомлено про те, що відповідно до наказу Філії-Запорізьке обласне управління Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» № 152 від 28.02.2023 року спеціально створеною комісією (у складі: начальника відділу будівництва, експлуатації будівель та господарського обслуговування філії (голова комісії), заступника начальника східного відділу ревізій управління ревізій, завідувача сектору обліку господарських операцій відділу бухгалтерського обліку звітності та контролю, заступника начальника відділу будівництва, експлуатації будівель та господарського обслуговування філії, заступника начальника відділу банківської безпеки філії) буде проведена перевірка фактичної наявності залишків запасів складу, під час якої позивачу необхідно здійснити передавання запасів інженеру відділу будівництва, експлуатації будівель та господарського обслуговування філії ОСОБА_2 , яка з 01.03.2023 року буде переведена на посаду «завідувач складу сектору м. Запоріжжя відділу південного регіону департаменту інфраструктури».

По завершенню роботи комісії - наприкінці робочого дня 28.02.2023 року, члени комісії, ОСОБА_2 і позивач оформили та підписали два акти приймання-передачі запасів складу відділу будівництва, експлуатації будівель та господарського обслуговування філії, після чого позивача було викликано до сектору кадрового обліку Філії-Запорізьке обласне управління Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» для отримання копії наказу про звільнення та трудової книжки.

Всупереч вимог ч. 3 ст. 49-2 Кодексу законів про працю України, відповідач не запропонував позивачу для переведення іншу наявну на підприємстві роботу, яка відповідала її кваліфікації (професії, спеціальності), а також посадовим обов`язкам та умовам праці (графіку, місцю тощо) скороченій посаді, яку займала позивач, а саме - посаду «завідувач складу сектору м. Запоріжжя відділу південного регіону департаменту інфраструктури».

При винесенні рішення про поновлення на роботі орган, який розглядає трудовий спір, одночасно приймає рішення про виплату працівникові середнього заробітку за час вимушеного прогулу або різниці в заробітку та час виконання нижчеоплачуваної роботи, але не більш як за один рік. Середній заробіток за час вимушеного прогулу позивачки, до вирішення судом рішення має розраховуватися виходячи з середньоденної заробітної плати 1 379,66 гривень.

Посилаючись на зазначені обставини, позивач просила суд: визнати незаконним та скасувати наказ Філії-Запорізьке обласне управління акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» № 80-к від 27 лютого 2023 року про звільнення ОСОБА_1 , поновити її на роботі в Акціонерному товаристві «Державний ощадний банк України» на посаді завідувача складу відділу будівництва, експлуатації будівель та господарського обслуговування Філії-Запорізьке обласне управління акціонерного товариства «Державний ощадний банк України», стягнути з відповідача на її користь середній заробіток за час вимушеного прогулу з 01 березня 2023 року по день ухвалення рішення у цій справі, витрати на правничу допомогу в розмірі 20 000,00 грн. та судовий збір в сумі 1073,60 грн. Допустити негайне виконання рішення в частині поновлення її на роботі в Акціонерному товаристві «Державний ощадний банк України» на посаді завідувача складу відділу будівництва, експлуатації будівель та господарського обслуговування» Філії-Запорізьке обласне управління Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України».

Рішенням Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 28 лютого 2024 року позовні вимоги ОСОБА_1 , в інтересах якої діє представник - адвокат Гречиха Сергій Юрійович, до Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» про визнання незаконним і скасування наказу про звільнення, поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу задоволено.

Визнано незаконним та скасовано наказ начальника Філії-Запорізьке обласне управління акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» № 80-к від 27 лютого 2023 року щодо звільнення ОСОБА_1 .

Поновлено ОСОБА_1 на посаді завідувача складу відділу будівництва, експлуатації будівель та господарського обслуговування Філії-Запорізьке обласне управління акціонерного товариства «Державний ощадний банк України».

Стягнуто з Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу з 01 березня 2023 року по 28 лютого 2024 року в розмірі 191 498,31 грн. з утриманням з цієї суми передбачених законом податків та інших обов`язкових платежів при її виплаті.

Стягнуто з Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» на користь ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 1073,60 грн.

Стягнуто з Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» на користь ОСОБА_1 витрати на правничу допомогу у розмірі 10 000,00 грн.

Стягнуто з Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» на користь держави судовий збір в розмірі 2 988,58 грн.

Рішення допущено до негайного виконання в частині поновлення на роботі та стягнення з Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» на користь ОСОБА_1 середньої заробітної плати за час вимушеного прогулу в межах місячного платежу.

Не погоджуючись із зазначеним рішенням суду, представник Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» - адвокат Тихонов В.В. подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи, порушення норм процесуального права, неправильне застосування норм матеріального права, просить рішення суду скасувати, ухвалити по справі нове рішення, яким відмовити у задоволенні позову, стягнути з позивача судові витрати.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначає, що висновок суду щодо відсутності скорочення посади, яку займала позивач, спростовується змістом постанови правління АТ «Ощадбанк» від 06.09.2022 №456 «Про централізацію функцій підрозділів АТ «Ощадбанк», які забезпечують діяльність в адміністративно-господарському напрямі та зміни в організації виробництва і праці в АТ «Ощадбанк» та рішення наглядової ради АТ «Ощадбанк» (протокол від 06.10.2022 №57). Вважає, що суд першої інстанції безпідставно зробив висновок про зміну назви посади позивача.

У зв`язку з необхідністю оптимізації/змін організації праці, раціоналізації штатного розпису та бізнес-процесів, у АТ «Ощадбанк» дійсно мали місце зміни в організації виробництва і праці, зокрема скорочення штату працівників.

Так, розпорядженням Кабінету Міністрів України від 11.03.2021 № 931-р схвалено Стратегію розвитку АТ «Ощадбанк» на 2021 - 2024 роки, що спрямована на забезпечення його належного функціонування як провідного універсального банку України, сприяння ефективному управлінню, захисту прав вкладників, кредиторів та держави як акціонера.

Зазначеною Стратегією розвитку Ощадбанку на 2021 - 2024 роки визначено зменшення Ощадбанком рівня операційних витрат та перегляд капітальних витрат шляхом оптимізації мережі та централізації операцій.

Так, постановою правління АТ «Ощадбанк» від 06.09.2022 №456 «Про централізацію функцій підрозділів АТ «Ощадбанк», які забезпечують діяльність в адміністративно-господарському напрямі та зміни в організації виробництва і праці в АТ «Ощадбанк» та рішення наглядової ради АТ «Ощадбанк» (протокол від 06.10.2022 №57) було вирішено ліквідувати з 01 березня 2023 року відділи будівництва, експлуатації будівель та господарського обслуговування філій - обласних управлінь.

Скорочення штату працівників підтверджується наказом від 12.12.2022 № 1452, яким зі штатного розпису Філії - Запорізьке обласне управління АТ «Ощадбанк» з 01.03.2023 виведені підрозділи, що ліквідуються, в тому числі відділ будівництва, експлуатації будівель та господарського обслуговування Філії-Запорізьке обласне управління АТ «Ощадбанк», в якому працювала позивач.

Таким чином, у визначених законодавством межах, з метою оптимізації організаційної структури та зменшення операційних витрат Банком було самостійно запроваджено у своїй діяльності зміни в організації виробництва і праці, що передбачали, зокрема, скорочення штату працівників.

Твердження суду першої інстанції щодо зміни назви посади та створення з 01.03.2023 замість відділу будівництва експлуатації будівель та господарського обслуговування Філії-Запорізьке обласне управління АТ «Ощадбанк», в якому працювала позивач, департаменту інфраструктури спростовується, в тому числі, змістом постанови правління АТ «Ощадбанк» від 06.09.2022 №456 «Про централізацію функцій підрозділів АТ «Ощадбанк», які забезпечують діяльність в адміністративно-господарському напрямі та зміни в організації виробництва і праці в АТ «Ощадбанк» та рішення наглядової ради АТ «Ощадбанк» (протокол від 06.10.2022 №57), в яких відсутня будь-яка вказівка про створення 01.03.2023 департаменту інфраструктури.

Більше того, у вказаній постанові правління зазначено про ліквідацію з 01.12.2022 управління справами та утворення 01.12.2022 департаменту інфраструктури.

Отже, департамент інфраструктури створений не замість відділу, в якому працювала позивач, а у зв`язку з ліквідацією управління справами АТ «Ощадбанк».

Також посилається на те, що Банком належними доказами доведено пропонування позивачу вакантних посад на виконання вимог п.1 ч. 1 ст.40 КЗпП України. Судом в оскаржуваному рішенні не враховано підтвердження представником позивача в позовній заяві фактів пропонування посад, а також власну бездіяльність позивачки в частині обрання бажаної посади/посад для подальшого працевлаштування з наданих Банком переліків.

Позивач персонально була попереджена про її наступне вивільнення та ознайомлена з наказом № 977 від 14.12.2022 про наступне вивільнення, та на виконання вимог ч. 2 ст. 40 та ч. 3 ст. 49-2 КЗпП України, їй двічі пропонувалось переведення на інші вакантні посади в АТ Ощадбанк, від яких ОСОБА_1 відмовилась, засвідчивши ознайомлення з наказом та відмову від запропонованих посад особистим підписом.

Вищенаведені обставини спростовують твердження позивача про те, що їй не було запропоновано всі наявні вакансії.

Твердження суду першої інстанції, що Банком не доведено факти пропонування позивачу 14.12.2022 1192 вакансій, а 28.02.2023 - 1597 вакансій спростовується змістом позовної заяви (уточненої) від 10.04.2023, в якій представником позивача визнано пропонування Банком позивачу 14.12.2022 та 28.02.2023 вакансій в зазначеній кількості.

Від позивача в період з моменту попередження про звільнення - 14.12.2022 та по день звільнення - 28.02.2023 не надходило жодних запитів щодо надання їй інформації по посадовим обов`язкам або кваліфікаційним вимогам для заняття пропонованих вакантних посад, тобто позивач не проявляла жодної зацікавленості в працевлаштуванні на наявні в Банку посади. Враховуючи значну кількість запропонованих посад, позивачка могла скористатись своїм правом на працевлаштування на іншу посаду, однак таке право нею не було реалізовано.

Зауважує, що вищевказаним спростовуються твердження позивача про те, що перелік вакантних посад був наданий у спосіб та в обсязі, що не давали можливість провести їх аналіз, оскільки позивач не була позбавлена чи обмежена в можливості і праві отримати додаткову інформацію щодо посад, які її зацікавили.

Зазначає також, що висновок суду про те, що: «Відмінностей в кваліфікаційних вимогах до посади, яку займала ОСОБА_1 та посади, яку займала ОСОБА_2 , не було», не відповідає наявним матеріалам справи.

Так, у відповідності до посадової інструкції завідувача складу відділу будівництва, експлуатації будівель та господарського обслуговування від 03.01.20219, посади, яку до скорочення займала ОСОБА_1 , в розділі кваліфікаційні вимоги, зазначено:

П. 6.1. На посаду завідувача складу відділу будівництва, експлуатації будівель та господарського обслуговування призначаються особи, які мають базову освіту відповідного напряму підготовки і стаж роботи з матеріально-технічного забезпечення не менше 1 року або повна загальна середня освіта професійно-технічна освіта і стаж роботи за професією комірника не менше 2 років.

У відповідності до введеної в дію 01.03.2023 посади завідувача складу сектору м. Запоріжжя відділу Південного регіону управління регіональної підтримки департаменту інфраструктури АТ «Ощадбанк» від 29.03.2023, у кваліфікаційних вимогах визначено:

П. 6.1. Освіта професійна (професійно-технічна), фахова, вища. Стаж роботи в банківській системі не менше одного року.

Наявність або відсутність у ОСОБА_1 вищої освіти судом першої інстанції не встановлювалась, та при ухваленні рішення не враховувалась.

Викладене свідчить, що Банком дотримано вимоги ч. 1 та ч. 3 ст. 49-2 КЗпП України щодо попередження позивача про наступне вивільнення та щодо пропонування вакантних посад в АТ «Ощадбанк» у період з моменту її попередження про звільнення до дати звільнення.

Отже, при припиненні трудового договору з позивачем дотримано встановлений чинним трудовим законодавством порядок вивільнення працівників у зв`язку зі змінами в організації праці, та скорочення чисельності та штату працівників, за п. 1 ст.40 КЗпП України, а тому підстави для задоволення позовних вимог про скасування наказу про звільнення та поновлення позивача на роботи відсутні.

Від ОСОБА_1 на адресу апеляційного суду надійшов відзив, у якому вона просить залишити апеляційну скаргу без задоволення, а оскаржуване рішення суду - без змін. Зазначає, що викладені в апеляційній скарзі доводи не спростовують висновків суду.

Так, відповідач суто формально поставився до виконання вимог ч. 3 ст. 49-2 Кодексу законів про працю України - інформація про наявні на підприємстві та доступні для переведення вакантні посади була повідомлена позивачу в обсязі, формі та спосіб, що істотно обмежили або навіть позбавили її можливості здійснити її аналіз.

Зокрема, на виконання встановленого законом обов`язку щодо пропонування позивачу іншої роботи, яка відповідає її професії/спеціальності, відповідач двічі поінформував позивача про наявні на підприємстві вакантні посади:

- в день повідомлення про наступне вивільнення (14.12.2022 року) позивач була ознайомлена під підпис з переліком доступних для переведення вакансій, актуальних станом на 14.12.2022 року;

- в день звільнення, після отримання відповідного наказу та трудової книжки (28.02.2023 року), позивач був ознайомлена під підпис з переліком доступних для переведення вакансій, актуальних станом на 06.02.2023 року.

Разом з тим, позивачу не були запропоновані для переведення вакантні посади, які існували та/або з`явилися на підприємстві в період з 15.12.2022 року до 05.02.2023 року включно, а також в період з 07.02.2023 року до 28.02.2023 року включно.

Таким чином, навіть у день звільнення позивач не мала інформації про наявні на підприємстві та доступні для переведення вакантні посади, оскільки наданий їй для ознайомлення перелік від 06.02.2023 року станом на 28.02.2023 року вже втратив актуальність: деякі вакансії, що в ньому містилися - були зайняті; а деякі, що з`явилися пізніше - не увійшли до нього.

При цьому, та обставина, що наказ про звільнення позивача був датований ще 27.02.2023 року, тобто днем, що передував останньому дню роботи, а запис про підставу звільнення був внесений до трудової книжки до надання позивачу вказаного вище переліку вакантних посад (актуальних станом на 06.02.2023 року), - безумовно свідчить про те, що відповідач лише намагався створити видимість виконання вимог ч. 3 ст. 49-2 Кодексу законів про працю України, проте фактично не мав наміру здійснювати переведення позивача на іншу роботу.

Про формальне ставлення відповідача до виконання обов`язку з працевлаштування позивача свідчить також те, що:

- по-перше, і перелік вакансій, актуальний станом на 14.12.2022 року, і перелік вакансій, актуальний станом на 06.02.2023 року, не зважаючи на їх значний обсяг, були надані позивачу лише для ознайомлення, до того ж з обмеженням часу та умов (протягом робочого дня, в приміщенні відділу кадрів);

- по-друге, позивач не отримувала від відповідача пропозицію про переведення на іншу конкретну вакантну посаду, яка б відповідала її кваліфікації (професії, спеціальності), зокрема - на посаду "Завідувач складу сектору м. Запоріжжя відділу Південного регіону управління регіональної підтримки департаменту інфраструктури" (ані перелік вакансій, актуальний станом на 14.12.2022 року, ані перелік вакансій, актуальний станом на 06.02.2023 року, не містили даних про неї).

В свою чергу, відповідач стверджує:

- що всі вакантні посади, які існували та/або з`явилися на підприємстві в період з 14.12.2022 до 28.02.2023 року включно були запропоновані позивачу шляхом надання: письмового повідомлення від 14.12.2022 року з додатком ("Актуальні вакансії АТ ОЩАДБАНК станом на 14.12.2022 року"), отриманого позивачем 14.12.2022 року, а також письмового повідомлення від 28.02.2023 року з додатком ("Звіт про вакансії АТ ОЩАДБАНК станом на 06.02.2023 року"), отриманого позивачем 28.02.2023 року;

- що посада "Завідувач складу сектору м. Запоріжжя відділу Південного регіону управління регіональної підтримки департаменту інфраструктури" була створена 01.03.2023 року та не пропонувалась позивачу для переведення, у зв`язку із її відсутністю у штатному розкладі відповідача на день її звільнення (28.02.2023 року);

- посада "Завідувач складу сектору м. Запоріжжя відділу Південного регіону управління регіональної підтримки департаменту інфраструктури" була заповнена 01.03.2023 року, шляхом прийняття на роботу іншого працівника відділу будівництва, експлуатації будівель та господарського обслуговування Філії-Запорізьке обласне управління АТ Ощадбанк ( ОСОБА_2 ), посада якої також підлягала скороченню 28.02.2023 року.

Позивач зауважує, що оскільки її чоловік є непрацездатною особою (інвалідом І групи) та перебуває на її повному утриманні, і станом на день звільнення з роботи позивачу до досягнення встановленого чинним законодавством пенсійного віку залишилося менше 2 (двох) років, вона погодилася би на переведення на будь-яку вакантну посаду, яка відповідає її кваліфікації та досвіду, за умови отримання відповідної пропозиції від відповідача.

Натомість, надані позивачу для ознайомлення 14.12.2022 року та 28.02.2023 року переліки доступних для переведення вакансій АТ ОЩАДБАНК, не містили жодної посади, яка б відповідала її кваліфікації та досвіду.

Також зазначає, що їй не була запропонована для переведення вакантна посада - "Завідувач складу сектору м. Запоріжжя відділу Південного регіону управління регіональної підтримки департаменту інфраструктури", яка існувала в структурі відповідача щонайменше станом на 28.02.2023 року (день звільнення позивача).

Так, наказом № 977-К від 14.12.2022 року "Про попередження окремих працівників про наступне їх вивільнення" було визначено, що всі працівники відділу будівництва, експлуатації будівель та господарського обслуговування ФІЛІЇ-ЗАПОРІЗЬКЕ ОБЛАСНЕ УПРАВЛІННЯ АТ ОЩАДБАНК, посади яких підлягають скороченню з 01.03.2023 року у зв`язку зі змінами в організації виробництва і праці філії (на підставі п. 1 ст. 40 Кодексу законів про працю України) згідно переліку, наведеному у Додатку № 1 до наказу, по-перше - мають бути персонально попереджені у письмовій формі про наступне вивільнення у строк до 28.12.2022 року; по-друге - на виконання вимог ст. 49-2 Кодексу законів про працю України мають отримати пропозиції щодо переведення на вакантні посади, які відповідають їх кваліфікації (професії, спеціальності).

Зі змісту Додатку № 1 до Наказу № 977-К від 14.12.2022 року вбачається, що 14.12.2022 року були ознайомлені з наказом та персонально попереджені у письмовій формі про наступне вивільнення, серед інших, наступні працівники, посади яких підлягають скороченню:

- завідувач складу відділу будівництва, експлуатації будівель та господарського обслуговування ОСОБА_1 (№ п/п 2);

- провідний інженер відділу будівництва, експлуатації будівель та господарського обслуговування ОСОБА_2 (№ п/п 18).

В останній робочий день (28.02.2023 року) позивача було повідомлено про те, що відповідно до наказу № 152 від 28.02.2023 року "Про приймання-передавання матеріальних цінностей", спеціально створеною комісією буде проведена перевірка фактичної наявності залишків запасів складу, під час якої позивачу необхідно здійснити передавання товарно-матеріальних цінностей, не введених в експлуатацію основних засобів та матеріальних активів, які обліковуються на складі, інженеру відділу будівництва, експлуатації будівель та господарського обслуговування філії ОСОБА_2 , яка з 01.03.2023 року буде переведена на посаду "Завідувач складу сектору м. Запоріжжя відділу Південного регіону управління регіональної підтримки департаменту інфраструктури".

По завершенню роботи (28.02.2023 року), начальник відділу будівництва, експлуатації будівель та господарського обслуговування філії ОСОБА_3 (голова комісії), заступник начальника східного відділу ревізій управління ревізій Сесьолкіна М.В., завідувач сектору обліку господарських операцій відділу бухгалтерського обліку звітності та контролю ОСОБА_4 , заступник начальника відділу будівництва, експлуатації будівель та господарського обслуговування філії ОСОБА_5 , заступник начальника відділу банківської безпеки філії Язіков О.Є. (члени комісії), а також інженер відділу будівництва, експлуатації будівель та господарського обслуговування філії ОСОБА_2 і позивач, оформили та підписали два акти приймання-передачі запасів від 28.02.2023 року.

27.12.2023 року було отримано відповіді Пенсійного фонду України на адвокатські запити, зі змісту яких вбачається, що:

- у Додатку № 5 до Податкового розрахунку ("Відомості про трудові відносини осіб та період проходження військової служби") відповідача за І-й квартал 2023 року відсутня інформація про те, що посада "Завідувач складу", яку з ІНФОРМАЦІЯ_1 займає ОСОБА_2 , є новоствореним робочим місцем;

- згідно даних Додатку № 5 до Податкового розрахунку ("Відомості про трудові відносини осіб та період проходження військової служби") відповідача за І-й квартал 2023 року, підставою для працевлаштування ОСОБА_2 на посаду "Завідувач складу" з 01.03.2023 року є наказ № 2023-К400 від 28.02.2023 року.

Таким чином, вказані вище документи - листи Пенсійного фонду України свідчать про наступне:

- що станом на день звільнення позивача (28.02.2023 року) та видачі Наказу № 2023-К400 від 28.02.2023 року, який є підставою для працевлаштування ОСОБА_2 на посаду "Завідувач складу сектору м. Запоріжжя відділу Південного регіону управління регіональної підтримки департаменту інфраструктури", відповідна посада існувала в структурі АТ ОЩАДБАНК та була вакантною;

- що є хибною надана відповідачем інформація про дату (01.03.2023 року) створення робочого місця (штатної одиниці) "Завідувач складу сектору м. Запоріжжя відділу Південного регіону управління регіональної підтримки департаменту інфраструктури".

Отже, в період з 14.12.2022 року по 28.02.2023 року відповідачем було запропоновано провідному інженеру відділу будівництва, експлуатації будівель та господарського обслуговування ОСОБА_2 , посада якої підлягала скороченню відповідно до Наказу № 1452 від 12.12.2022 року, зайняти з 01.03.2023 року вакантну посаду "Завідувач складу сектору м. Запоріжжя відділу Південного регіону управління регіональної підтримки департаменту інфраструктури", при цьому, зазначена вакантна посада, всупереч вимог ч. 3 ст. 49-2 Кодексу законів про працю України, не була запропонована для переведення позивачу.

Посада (штатна одиниця) - "Завідувач складу сектору м. Запоріжжя відділу Південного регіону управління регіональної підтримки департаменту інфраструктури", за своїм функціоналом (посадовими обов`язками, повноваженнями) і умовами праці є ідентичною скороченій відповідачем посаді "Завідувач складу відділу будівництва, експлуатації будівель та господарського обслуговування", яку займала позивач до звільнення, та відповідає її кваліфікації (професії, спеціальності), про що свідчать наступні документи:

- Посадова інструкція Завідувача складу відділу будівництва, експлуатації будівель та господарського обслуговування ФІЛІЇ-ЗАПОРІЗЬКОГО ОБЛАСНОГО УПРАВЛІННЯ АТ ОЩАДБАНК, затверджена наказом керівника філії від 03.01.2019 року;

- Посадова інструкція Завідувача складу сектору м. Запоріжжя відділу Південного регіону управління регіональної підтримки департаменту інфраструктури АТ ОЩАДБАНК, затверджена розпорядженням директора департаменту інфраструктури № 3/2 від 29.03.2023 року.

Порівняльний аналіз змісту вказаних посадових інструкцій вказує на те, що посада "Завідувач складу відділу будівництва, експлуатації будівель та господарського обслуговування", яку позивач займала до моменту звільнення, та посада "Завідувач складу сектору м. Запоріжжя відділу Південного регіону управління регіональної підтримки департаменту інфраструктури", яка не була запропонована їй для переведення відповідачем, за кваліфікаційними вимогами до кандидатів та функціоналом (посадовими обов`язками, повноваженнями) є ідентичними.

В апеляційній скарзі відповідач зазначає, що позивач не міг претендувати на зайняття вакантної посади "Завідувач складу сектору м. Запоріжжя відділу Південного регіону управління регіональної підтримки департаменту інфраструктури", оскільки за рівнем освіти не відповідає кваліфікаційним вимогам, які встановлені посадовою інструкцією до кандидатів.

Однак, на думку позивача, наведені вище твердження відповідача є хибними, зважаючи на наступне:

- по-перше, станом на момент звільнення позивача (28.02.2023 року), Посадова інструкція Завідувача складу сектору м. Запоріжжя відділу Південного регіону управління регіональної підтримки департаменту інфраструктури ще не була прийнята (затверджена) відповідачем - відповідна інструкція була введена в дію розпорядженням директора департаменту інфраструктури АТ ОЩАДБАНК лише 29.03.2023 року;

- по-друге, згідно пп. 6.1. п. 6 Посадової інструкції Завідувача складу сектору м. Запоріжжя відділу Південного регіону управління регіональної підтримки департаменту інфраструктури, відповідну посаду може обіймати особа, яка має професійно-технічну або фахову, або вищу освіту, а також стаж роботи в банківській системі не менше одного року.

Отже, оскільки позивач має професійно-технічну освіту та стаж роботи в банківській системі більше 4 (чотирьох) років (про що відповідачу достеменно відомо), вона відповідає кваліфікаційним вимогам, які встановлені посадовою інструкцією до кандидатів.

Заслухавши у судовому засіданні суддю-доповідача, пояснення учасників справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції та обставини справи в межах доводів та вимог апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції вважає, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін,з таких підстав.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Згідно ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Відповідно до частин 1, 2, 5 статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Рішення суду першої інстанції відповідає зазначеним вище вимогам закону.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом, ОСОБА_6 працювала в АТ «Державний ощадний банк України» на посаді «завідувача складу відділу будівництва, експлуатації будівель та господарського обслуговування» (призначена на посаду наказом № 3-к від 02.01.2019 р.) з 03 січня 2019 року по 28 лютого 2023 року (день звільнення у зв`язку зі скороченням штату працівників п. 1 ст. 40 КЗпП України наказ № 80-к від 27.02.2023 року), що підтверджується записами № 36, 38 в трудовій книжці позивача (т. 1 а.с. 21) та наказом про призначення на посаду № 3-к від 02.01.2019 року (т. 2 а.с. 45).

Відповідно до посадової інструкції завідуючого складу відділу будівництва, експлуатації будівель та господарського обслуговування, затвердженої начальником філії-Запорізьке обласне управління АТ «Ощадбанк» 03 січня 2019 року, в розділі 2 викладені завдання та обов`язки (т. 2 а.с. 46-47).

Планує діяльність складу згідно графіків постачання товарно-матеріальних цінностей.

Здійснює приймання товарно-матеріальних цінностей, що надходять від постачальників, їх зберігання на складі і відпуск, розміщення з урахуванням найбільш раціонального використання складських площ, полегшення і прискорення пошуку необхідних матеріалів, інвентарю тощо.

Забезпечує зберігання складованих товарно-матеріальних цінностей, додержання режимів зберігання, контролює ведення обліку складських операцій.

Забезпечує додержання правил оформлення і здавання прибутково-видаткових документів, складає встановлену звітність.

Організує проведення вантажно-розвантажувальних робіт на складі з додержанням правил і норм охорони праці, виробничої санітарії і протипожежного захисту.

Контролює ведення обліку наявних на складі матеріальних цінностей і звітну документацію про їх рух. Бере участь у проведенні інвентаризацій товарно-матеріальних цінностей.

Стежить за наявністю і справністю протипожежних засобів, санітарним станом приміщень, обладнання та інвентарю на складі і забезпечує їх своєчасний ремонт.

Визначає перелік товарно-матеріальних цінностей, їх кількість, яка необхідна для забезпечення нормальної роботи апарату облуправління, згідно з заявками начальників підрозділів облуправління.

Готує пропозиції та здійснює контроль за одержанням зі складу розподілених виробів відділами облуправління та відділеннями області згідно їх заявок.

Виконує вимоги із забезпечення безпеки інформації, передбачені законодавством України та внутрішніми нормативними документами банку.

Виконує вимоги із забезпечення безпеки інформації, передбачені законодавством України та внутрішніми нормативними документами банку.

Виконує інші обов`язки, віднесені до компетенції підрозділу визначені керівником підрозділу або керівництвом банку, що передбачено законодавством України та внутрішніми документами банку.

Відповідно до розділу 6 зазначеної посадової інструкції на посаду завідуючого складу відділу будівництва, експлуатації будівель та господарського обслуговування призначаються особи, які мають базову освіту відповідного напрямку підготовки та стаж роботи з матеріально-технічного забезпечення не менше 1 року або повна загальна середня освіта, професійно-технічна освіта і стаж роботи за професією комірника не менше 2 років.

12 грудня 2022 року АТ «Державний ощадний банк України» видало наказ № 1452 «Щодо внесення змін до штатного розпису філії-Запорізького обласного управління АТ «Ощадбанк» та наступне вивільнення працівників підрозділів, що ліквідуються», на виконання вимог рішення правління АТ «Ощадбанк» протокол № 5 від 01 листопада 2022 року «Про централізацію функцій відділів (секторів) роботи регіональної мережі філії-Головного управління по м. Києву та Київській області, філій-обласних управлінь та зміни в організації виробництва та праці АТ «Ощадбанк», постанови правління від 06 вересня 2022 року № 456 «Про централізацію функцій підрозділів АТ «Ощадбанк», які забезпечують діяльність в адміністративно-господарському напрямі та зміни в організації виробництва та праці АТ «Ощадбанк» та рішення Наглядової ради № 57 від 06 жовтня 2022 року (питання 7) і № 71 від 30 листопада 2022 року, за яким з 01 березня 2023 року ліквідовується відділ організації роботи регіональної мережі та відділ будівництва, експлуатації будівель та господарського обслуговування філії-Запорізького обласного управління АТ «Ощадбанк» із скороченням чисельності та штату працівників.

Наказано заступникам начальника регіонального управління сприяти завідувачу сектора кадрового обліку Запорізького регіонального управління відділу супроводження персоналу регіональних управлінь кадрового адміністрування департаменту по роботі з персоналом АТ «Ощадбанк» письмово персонально попередити про наступне вивільнення працівників підрозділів, що ліквідуються згідно п. 1 наказу, у термін, не пізніше ніж за два місяці до дати вивільнення 28 лютого 2023 року, але пізніше 28 грудня 2022 року.

Затвердити штатний розпис філії-Запорізького обласного управління АТ «Ощадбанк» з 01 березня 2023 року.

Ввести в дію організаційну структуру філії-Запорізького обласного управління АТ «Ощадбанк» з врахуванням змін викладених в п. 1 (додаток 1) з 01 березня 2022 року (т. 2 а.с. 48).

Згідно з додатком 1 до наказу філії-Запорізького обласного управління АТ «Ощадбанк» від 12 грудня 2022 року № 1452 затверджена «Типова організаційна структура філії-Запорізького обласного управління АТ «Ощадбанк» (т. 2 а.с. 49).

14 грудня 2022 року позивачка була попереджена відповідачем про майбутнє звільнення у зв`язку із скороченням штатної чисельності на підставі п. 1 ч. 1 ст. 40 КЗпП України, повідомлено що посада, яку вона займає, скорочується та її буде звільнено з посади 28 лютого 2023 року. Водночас проінформовано про вакантні посади АТ «Ощадбанк» станом на 14.12.2022 року. З попередженням та наказом Запорізького РУ від 14.12.2022 року № 977-к «Про попередження окремих працівників про наступне їх вивільнення» ОСОБА_1 ознайомлено під підпис 14.12.2022 року, про що міститься відповідний запис (т. 1 а.с. 38, т. 2 а.с. 50-52).

14 грудня 2022 року ОСОБА_1 повідомлено, що у зв`язку зі скороченням її посади з 01 березня 2023 року відповідно до постанови правління АТ «Ощадбанк» від 06.09.2022 року № 456 «Про централізацію функцій в АТ «Ощадбанк», які забезпечують діяльність в адміністративно господарському напрямі та зміни в організації виробництва і праці в АТ «Ощадбанк» рішення наглядової ради АТ «Ощадбанк» (протокол від 30 листопада 2022 року № 71) наказу начальника філії - Запорізького обласного управління № 1452 від 12 грудня 2022 року «Про зміни в штатному розписі філії - Запорізького обласного управління № 977-к від 14 грудня 2022 року «Про попередження окремих працівників про наступне їх вивільнення» та повідомлено про вакантні посади АТ «Ощадбанк» від 14.12.2022 року. В даному повідомленні міститься запис про те, що ОСОБА_1 з переведенням на всі запропоновані посади не згодна та міститься підпис (т. 1 а.с. 39, т. 2 а.с. 53).

Позивач та її представники стверджують, що ОСОБА_1 запропоновано 403 вакантних посад у АТ «Ощадбанк», про всі вакантні посади АТ «Ощадбанк» її не повідомляли. Запропонований позивачу перелік вакансій міститься в т. 2 а.с. 54-78.

Представник відповідача вважає, що ОСОБА_1 запропоновано 1192 вакантних посади в АТ «Ощадбанк», відповідно до актуальних вакансій АТ «Ощадбанк» станом на 14 грудня 2022 року, які надано адвокату на його запит (т. 1 а.с. 40-82).

В матеріалах справи відсутні беззаперечні докази того, які саме вакантні посади були запропоновані ОСОБА_1 . Представником відповідача не доведено, що ОСОБА_1 запропоновано 1192 вакантних посади в АТ «Ощадбанк» і саме від цих вакансій остання відмовилася.

28 лютого 2023 року ОСОБА_1 повідомлено, що у зв`язку зі скороченням її посади з 01 березня 2023 року відповідно до постанови правління АТ «Ощадбанк» від 06.09.2022 року № 456 «Про централізацію функцій в АТ «Ощадбанк», які забезпечують діяльність в адміністративно господарському напрямі та зміни в організації виробництва і праці в АТ «Ощадбанк» рішення наглядової ради АТ «Ощадбанк» (протокол від 30 листопада 2022 року № 71) наказу начальника філії - Запорізького обласного управління № 1452 від 12 грудня 2022 року «Про зміни в штатному розписі філії - Запорізького обласного управління № 977-к від 14 грудня 2022 року «Про попередження окремих працівників про наступне їх вивільнення» та повідомлено про вакантні посади АТ «Ощадбанк» від 06.02.2023 року. В даному повідомленні міститься запис про те, що ОСОБА_1 з переведенням на всі запропоновані посади не згодна, у зв`язку з тим, що посада завідувача складу не скорочується та міститься підпис (т. 1 а.с. 83, т. 2 а.с. 79).

Позивач та її представники стверджують, що ОСОБА_1 запропоновано 380 вакантних посад у АТ «Ощадбанк», про всі вакантні посади АТ «Ощадбанк» її не повідомляли. Запропонований позивачу перелік вакансій міститься в т. 2 а.с. 80-104. Крім того, позивач та його представники звертали увагу, що перелік вакансій актуальний станом на 06.02.2023 року, а не станом на день звільнення.

Представник відповідача просить вважати, що ОСОБА_1 запропоновано 1597 вакантних посади в АТ «Ощадбанк», відповідно до актуальних вакансій АТ «Ощадбанк» станом на 06 лютого 2022 року, які були актуальні і станом на день звільнення позивача та надані адвокату на його запит (т. 1 а.с. 84-172).

В матеріалах справи відсутні беззаперечні докази того, які саме вакантні посади були запропоновані ОСОБА_1 станом на день її звільнення.

ОСОБА_1 стверджувала, що посада завідувача складу не скорочувалася, вона про це зазначила в повідомленні від 28 лютого 2023року.

Представником відповідача не доведено, що ОСОБА_1 запропоновано 1597 вакантних посади в АТ «Ощадбанк» і саме від цих вакансій остання відмовилася.

Наказом № 80-к від 27.02.2023 ОСОБА_1 було звільнено з посади завідувача складу відділу будівництва, експлуатації будівель та господарського обслуговування філії - Запорізького обласного управління АТ «Ощадбанк» 28 лютого 2023 року у зв`язку зі скороченням штату працівників, згідно з п. 1 ст. 40 КЗпП України.

Відділу організації бухгалтерського обліку, звітності та контролю наказано виплатити ОСОБА_1 компенсацію за невикористану щорічну відпустку в кількості 20 календарних днів та вихідну допомогу в розмірі середньої місячної заробітної плати.

Підстава: наказ № 977-к від 14 грудня 2022 року «Про попередження окремих працівників про наступне їх вивільнення» (т. 1 а.с. 25, т. 2 а.с. 106).

Згідно з довідкою за вихідним № 2 від 27 квітня 2023 року голови ППО Паукової В. первинна профспілкова організація філії-Запорізьке обласне управління АТ «Ощадбанк» повідомила, що ОСОБА_1 (завідувач складу відділу будівництва, експлуатації будівель та господарського обслуговування філії-Запорізьке обласне управління АТ «Ощадбанк») не перебувала у членах профспілки, не обиралася до складу виборного органу профспілки.

Відповідно до ст. 43 КЗпП України звільнення (скорочення) працівника, який не є членом профспілки, діючої на підприємстві, розірвання трудового договору за ініціативою роботодавця здійснюється без попередньої згоди профспілкового органу (т. 2 а.с. 105).

Відповідно до довідки начальника філії-Запорізького обласного управління АТ «Ощадбанк» від 27 квітня 2023 року за № 13/8.2-11/600 ОСОБА_1 працювала в філії-Запорізьке обласне управління АТ «Ощадбанк» з 03 січня 2019 року по 28 лютого 2023 року та займала посаду завідувача складу, її середньомісячна заробітна плата становить 16141,51 грн. Середньоденна заробітна плата складає 733,71 грн. (т. 2 а.с. 107).

Відповідно до витягу з постанови № 456 від 06 вересня 2022 року «Про централізацію функцій підрозділів АТ «Ощадбанк», які забезпечують діяльність в адміністративно-господарському напрямі та зміни в організації виробництва і праці а АТ «Ощадбанк» прийнято рішення п. 1.4.2. ліквідувати з 01 березня 2023 року відділ будівництва, експлуатації будівель та господарського обслуговування та філій Вінницького, Волинського, Дніпропетровського, Донецького, Закарпатського, Запорізького, Івано-Франківського, Кіровоградського, Луганського, Львівського, Миколаївського, Одеського, Полтавського, Рівненського, Сумського, Тернопільського, Харківського, Херсонського, Хмельницького, Черкаського, Чернівецького, Чернігівського обласних управлінь АТ «Ощадбанк» (т. 2 а.с. 120-123).

Представником відповідача надано витяг з протоколу засідання наглядової ради АТ «Ощадбанк» № 57 від 06 жовтня 2022 року та штатні розписи філії-Запорізьке обласне управління АТ «Ощадбанк» з 14.12.2022 року, з 28.02.2023 року, з 01.03.2023 року (т. 2 а.с. 124-151).

Станом на 14 грудня 2022 року філія-Запорізьке обласне управління АТ «Ощадбанк» мала 545,34 штатних одиниць.

Станом на 28 лютого 2023 року філія-Запорізьке обласне управління АТ «Ощадбанк» мала 514,48 штатних одиниць.

Станом на 01 березня 2023 року філія-Запорізьке обласне управління АТ «Ощадбанк» мала 483 штатних одиниць.

В період з 14 грудня 2022 року по 28 лютого 2023 року філією-Запорізьке обласне управління АТ «Ощадбанк» у зв`язку зі скороченням штату звільнено 40 працівників, з них 28 працювали у відділі будівництва, експлуатації будівель та господарського обслуговування філії.

В даному випадку відбулася ліквідація відділу організації роботи регіональної мережі та відділу будівництва, експлуатації будівель та господарського обслуговування філії-Запорізького обласного управління АТ «Ощадбанк», у зв`язку з чим відбулося скорочення чисельності та штату працівників.

Посада «завідувач складу сектору м. Запоріжжя відділу південного регіону департаменту інфраструктури» Папковській Т.В. не пропонувалась, як пояснив представник відповідача така посада в штатному розписі АТ «Ощадбанк» на день звільнення позивача була відсутня, її планувалось вводити з 01 березня 2023 року.

ОСОБА_2 прийнята з 01 березня 2023 року на посаду завідувача складу сектору м. Запоріжжя відділу Південного регіону управління регіональної підтримки департаменту інфраструктури АТ «Ощадбанк».

ОСОБА_2 28.02.2023 року займала посаду провідного інженера відділу будівництва, експлуатації будівель та господарського обслуговування філії-Запорізького обласного управління АТ «Ощадбанк».

Відповідно до наказу № 152 від 28 лютого 2023 року «Про приймання-передавання матеріальних цінностей» створено комісію з приймання-передавання матеріальних цінностей, не введених в експлуатацію основних засобів та малоцінних необоротних матеріальних активів, наказано передавання таких цінностей здійснити до 28 лютого 2023 року та оформити актом приймання/передавання, визначено відповідального за виконанням даного наказу (т. 2 а.с. 185).

Відповідно до актів приймання передавання запасів ОСОБА_1 передала ОСОБА_2 зазначені в актах запаси, станом на 28 лютого 2023 року, комісія перевірила фактичну наявність залишків, голова та члени комісії засвідчили ці акти (т. 2 а.с. 186-193).

Відмінностей в кваліфікаційних вимогах до посади, яку займала ОСОБА_1 та посади, яку займала ОСОБА_2 , не було.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив із того, що 14 грудня 2022 року позивачка була попереджена відповідачем про майбутнє звільнення у зв`язку із скороченням штатної чисельності на підставі п. 1 ч. 1 ст. 40 КЗпП України, повідомлено що посада, яку вона займає, скорочується та її буде звільнено з посади 28 лютого 2023 року.

ОСОБА_1 станом на 14 грудня 2022 року запропоновано 403 вакантних посад у АТ «Ощадбанк», про всі вакантні посади АТ «Ощадбанк» її не повідомляли. Запропонований позивачу перелік вакансій міститься в т. 2 а.с. 54-78. Представник відповідача не довів, що ОСОБА_1 було запропоновано 1192 вакантних посади в АТ «Ощадбанк» і саме від цих вакансій остання відмовилася 14 грудня 2022 року.

ОСОБА_1 станом на 28 лютого 2023 року запропоновано 380 вакантних посад у АТ «Ощадбанк», про всі вакантні посади АТ «Ощадбанк» її не повідомляли. Запропонований позивачу перелік вакансій міститься в т. 2 а.с. 80-104. Представник відповідача не довів, що ОСОБА_1 було запропоновано 1597 вакантних посади в АТ «Ощадбанк» і саме від цих вакансій остання відмовилася 28 лютого 2023 року.

Під час звільнення позивачки, відповідач не дотримався гарантій, передбачених ст. 49-2 КЗпП України, оскільки не запропонував усіх вакантних посад АТ «Державний ощадний банк України».

Посада завідувача складу не скорочувалася, позивач про це зазначила в повідомленні від 28 лютого 2023року. ОСОБА_2 прийнята з 01 березня 2023 року на посаду завідувача складу сектору м. Запоріжжя відділу Південного регіону управління регіональної підтримки департаменту інфраструктури АТ «Ощадбанк». Відмінностей в кваліфікаційних вимогах до посади, яку займала ОСОБА_1 та посади, яку займала ОСОБА_2 , не було. Посада «завідувач складу сектору м. Запоріжжя відділу південного регіону департаменту інфраструктури» ОСОБА_1 не пропонувалась. В розділі 2 посадової інструкції «завідувач складу сектору м. Запоріжжя відділу південного регіону департаменту інфраструктури» АТ «Ощадбанк», визначені завдання та обов`язки на цій посаді, які є ідентичними тим, які виконувала ОСОБА_1 займаючи посаду завідуючого складу відділу будівництва, експлуатації будівель та господарського обслуговування.

Виходячи з наведеного, суд дійшов висновку, що посада ОСОБА_1 не скорочувалась, змінилась лише назва посади та організаційна структура, замість відділу будівництва, експлуатації будівель та господарського обслуговування, з 01 березня 2023 року утворено департамент інфраструктури АТ «Ощадбанк».

Таким чином, враховуючи, що під час звільнення ОСОБА_1 відповідач не дотримався гарантій, передбачених ст. 49-2 КЗпП України, оскільки не запропонував усіх вакантних посад Акціонерного Товариства «Державний ощадний банк України», суд першої інстанції дійшов правильного висновку, що наказ начальника філії - Запорізького обласного управління АТ «Ощадбанк» № 80-к від 27.02.2023 про звільнення ОСОБА_1 на підставі п.1 ст.40 КЗпП України є незаконним, оскільки виданий з порушенням норм трудового законодавства. Отже, позивачка підлягає поновленню на посаді завідувача складу відділу будівництва, експлуатації будівель та господарського обслуговування філії - Запорізького обласного управління АТ «Ощадбанк» з 01 березня 2023 року.

Відповідно до довідки начальника філії-Запорізького обласного управління АТ «Ощадбанк» від 27 квітня 2023 року за № 13/8.2-11/600 ОСОБА_1 працювала в філії-Запорізьке обласне управління АТ «Ощадбанк» з 03 січня 2019 року по 28 лютого 2023 року та займала посаду завідувача складу, її середньомісячна заробітна плата становить 16141,51 грн., середньоденна заробітна плата складає 733,71 грн. (т. 2 а.с. 107).

Вирішуючи вимогу позивача про стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, суд дійшов вірного висновку про необхідність її задоволення, виходячи із розміру середньоденного заробітку позивача 733,71 грн. (відповідно до довідки від 27 квітня 2023 року за № 13/8.2-11/600) за період вимушеного прогулу з 01.03.2023 по 28.02.2024 (день ухвалення судового рішення), за вказаний період кількість робочих днів становила 261 робочих днів, загальна сума середнього заробітку за час вимушеного прогулу становить: 261 днів х 733,71 грн. = 191498,31 грн. Враховуючи, що в довідці про доходи позивачки вказана її середньоденна заробітна плата без виключення сум податків та інших обов`язкових платежів, стягненню з відповідача на користь позивачки підлягає сума в розмірі 191498,31 грн. з утриманням з цієї суми передбачених законом податків та інших обов`язкових платежів при її виплаті.

Колегія суддів, погоджується з висновками суду першої інстанції, виходячи із наступного.

Згідно частини першої ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом (частини третя ст. 12 ЦПК України)

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів (частина перша ст. 89 ЦПК України).

Згідно ч.2 ст. 9 Конвенції МОП №158 про припинення трудових відносин з ініціативи роботодавця від 1982 року, яка ратифікована Україною 04.02.1994 року, тягар доведення наявності законної підстави для звільнення лежить на роботодавці.

Таким чином, у разі пред`явлення позову про поновлення на роботі працівника, звільненого роботодавцем, саме на останнього покладається тягар доведення законності такого звільнення. Будь-які сумніви в законності такого звільнення повинні тлумачитися на користь працівника.

Відповідно до статті 43 Конституції України кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується. Громадянам гарантується захист від незаконного звільнення.

Однією із гарантій забезпечення права громадян на працю є передбачений у статті 5-1 КЗпП України правовий захист від необґрунтованої відмови у прийнятті на роботу і незаконного звільнення, а також сприяння у збереженні роботи.

Відповідно до пункту 1 частини першої, частини другої статті 40 КЗпП України трудовий договір, укладений на невизначений строк, а також строковий трудовий договір до закінчення строку його чинності можуть бути розірвані власником або уповноваженим ним органом лише у випадку, зокрема, змін в організації виробництва і праці, в тому числі ліквідації, реорганізації, банкрутства або перепрофілювання підприємства, установи, організації, скорочення чисельності або штату працівників.

Звільнення з підстав, зазначених у пунктах 1, 2 і 6 цієї статті, допускається, якщо неможливо перевести працівника, за його згодою, на іншу роботу.

Положеннями статті 49-2 КЗпП України передбачено, що про наступне вивільнення працівників персонально попереджають не пізніше ніж за два місяці.

При вивільненні працівників у випадках змін в організації виробництва і праці враховується переважне право на залишення на роботі, передбачене законодавством.

Одночасно з попередженням про звільнення у зв`язку із змінами в організації виробництва і праці власник або уповноважений ним орган пропонує працівникові іншу роботу на тому самому підприємстві, в установі, організації. При відсутності роботи за відповідною професією чи спеціальністю, а також у разі відмови працівника від переведення на іншу роботу на тому самому підприємстві, в установі, організації працівник, на власний розсуд, звертається за допомогою до державної служби зайнятості або працевлаштовується самостійно.

Власник вважається таким, що належно виконав вимоги частини другої статті 40, частини третьої статті 49-2 КЗпП України щодо працевлаштування працівника, якщо запропонував йому наявну на підприємстві роботу, тобто вакантну посаду чи роботу за відповідною професією або спеціальністю, чи іншу вакантну роботу, яку працівник може виконувати з урахуванням його освіти, кваліфікації, досвіду тощо.

У постанові Верховного Суду України від 09 серпня 2017 року у справі № 6-1264цс17 вказано, що «розглядаючи трудові спори, пов`язані зі звільненням відповідно до пункту 1 частини першої статті 40 КЗпП України, суди мають з`ясувати питання про те, чи дійсно у відповідача мали місце зміни в організації виробництва і праці, скорочення чисельності або штату працівників, чи додержано власником або уповноваженим ним органом норм законодавства, що регулюють вивільнення працівника, які є докази про те, що працівник відмовився від переведення на іншу роботу або що власник або уповноважений ним орган не мав можливості перевести працівника з його згоди на іншу роботу на тому ж підприємстві, в установі, організації, чи не користувався вивільнюваний працівник переважним правом на залишення на роботі та чи попереджався він за 2 місяці про наступне вивільнення. Відповідно до частини першої статті 42 КЗпП України при скороченні чисельності чи штату працівників у зв`язку із змінами в організації виробництва і праці переважне право на залишення на роботі надається працівникам з більш високою кваліфікацією і продуктивністю праці. При цьому роботодавець зобов`язаний запропонувати працівнику, який вивільнюється, всі наявні вакансії та роботи, які може виконувати працівник, тобто ті посади, які відповідають кваліфікації працівника».

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 18 вересня 2018 року у справі № 800/538/17 міститься правовий висновок про те, що «за положеннями частини першої статті 40, частин першої та третьої статті 49-2 КЗпП України вбачається, що власник або уповноважений ним орган одночасно з попередженням про звільнення у зв`язку зі змінами в організації виробництва і праці зобов`язаний запропонувати працівникові всі наявні вакантні посади, які він може обіймати відповідно до своєї кваліфікації. Тобто, роботодавець зобов`язаний запропонувати всі вакансії, які відповідають зазначеним вимогам, що існують на цьому підприємстві, незалежно від того, в якому структурному підрозділі працівник, який вивільнюється, працював. З огляду на викладене, оскільки обов`язок по працевлаштуванню працівника покладається на власника з дня попередження про вивільнення до дня розірвання трудового договору, за змістом частини третьої статті 49-2 КЗпП України роботодавець є таким, що виконав цей обов`язок, якщо працівникові були запропоновані всі інші вакантні посади (інша робота), які з`явилися на підприємстві протягом усього періоду і існували на день звільнення. Така правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 01 квітня 2015 року у справі № 6-40цс15 і Велика Палата Верховного Суду не вбачає правових підстав відступити від цих висновків».

Як вбачається з матеріалів справи, в АТ «Державний ощадний банк України» дійсно відбулися зміни в організації виробництва і праці, у тому числі скорочення чисельності або штату працівників. Про зміни організації праці позивач була вчасно та належним чином повідомлена, що також не заперечуються сторонами.

Досліджуючи виконання роботодавцем вимоги, передбачені положеннями частини третьої статті 49-2 КЗпП України, судом першої інстанції встановлено, що в АТ «Ощадбанк» були вакантні посади, які могла би обійняти позивач у відповідності до її освіти, кваліфікації, проте відповідачем вказані посади позивачу не було запропоновано. Крім того, позивачці на день звільнення запропоновано вакантні посади, які були в товаристві, перелік яких є меншим, від вакантних посад, які зазначені у відомостях про вакансії АТ «Ощадбанк». Отже, станом на день звільнення позивач не була ознайомлена з повним переліком вакантних посад АТ «Ощадбанк», як це передбачено положеннями частини третьої статті 49-2 КЗпП України; відповідач не виконав вищезазначеного обов`язку, незважаючи на наявність вакантних посад та намір позивача працювати на них.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що відповідач не дотримався вимог ч. 3 ст. 49-2 КЗпП України в частині забезпечення права позивача залишитись на роботі шляхом пропозиції останній усіх наявних вакансій, на яких працівник може працювати з урахуванням свого кваліфікаційного рівня та професійного досвіду, а під час вивільнення позивача у зв`язку із скороченням штату відповідач порушив процедуру такого вивільнення, у зв`язку з чим наказ начальника філії - Запорізького обласного управління АТ «Ощадбанк» № 80-к від 27.02.2023 про звільнення ОСОБА_1 на підставі п.1 ст.40 КЗпП України є незаконним та підлягає скасуванню з поновленням позивача на посаді завідувача складу відділу будівництва, експлуатації будівель та господарського обслуговування філії - Запорізького обласного управління АТ «Ощадбанк» з 01 березня 2023 року.

У постанові Верховного Суду України від 21.05.2014 у справі № 6-33цс14 зроблено висновок, що звільнення працівника з підстав, не передбачених законом, або з порушенням установленого законом порядку свідчить про незаконність такого звільнення та тягне за собою поновлення порушених прав працівника. Відповідно до частини першої статті 235 КЗпП України у разі звільнення без законної підстави або незаконного переведення на іншу роботу працівник повинен бути поновлений на попередній роботі органом, який розглядає трудовий спір. Таким чином, аналіз зазначених правових норм у їх сукупності з положеннями статті 43 Конституції України та статті 240-1 КЗпП України дає підстави для висновку про те, що за змістом частини першої статті 235 КЗпП України працівник підлягає поновленню на попередній роботі у разі незаконного звільнення, під яким слід розуміти як звільнення без законної підстави, так і звільнення з порушенням порядку, установленого законом.

Враховуючи незаконне звільнення позивача із займаної посади, суд першої інстанції із урахуванням положень статті 235 КЗпП України, обґрунтовано виходив із того, що вона підлягає поновленню на роботі, із виплатою середнього заробітку за час вимушеного прогулу, враховуючи положення статті 27 Закону України «Про оплату праці» та Порядок обчислення середньої заробітної плати, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 08 лютого 1995 року № 100.

Встановленими обставинами та вищенаведеними нормами матеріального права спростовуються доводи апеляційної скарги щодо доведення відповідачем скорочення посади, яку займала позивач; що Банком належними доказами доведено пропонування позивачу всіх вакантних посад на виконання вимог ч. 3 ст.49-2 КЗпП України, дотримання встановленого чинним трудовим законодавством порядку вивільнення працівників в зв`язку зі змінами в організації праці та скорочення чисельності та штату працівників за п. 1 ст. 40 КЗпП України.

Інші доводи апеляційної скарги зводяться до повторень заперечень проти позову, незгоди з рішенням суду першої інстанції, незгоди з наданою судом оцінкою зібраних у справі доказів та встановлених на їх підставі обставин, тобто стосуються переоцінки доказів, яким була надана належна оцінка судом, і не спростовують правильність висновків суду першої інстанції, яким у повному обсязі з`ясовані обставини справи, доводи сторін перевірені та їм дана належна оцінка. Колегія суддів вважає, що в силу положень частини третьої статті 89 ЦПК України судом першої інстанції всебічно, повно та об`єктивно надано оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному окремому доказу, а підстави їх врахування чи відхилення є мотивованими.

Докази та обставини, на які посилається заявник в апеляційній скарзі, були предметом дослідження суду першої інстанції та додаткового правового аналізу не потребують, оскільки при їх дослідженні та встановленні судом були дотримані норми матеріального і процесуального права.

Порушень норм процесуального права, що призвели до неправильного вирішення справи, а також обставин, які є обов`язковими підставами для скасування судового рішення, апеляційний суд не встановив.

Відповідно до рішення «Проніна проти України» № 63566/00, §23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року, п. 1 статті 6 Конвенції ( 995_004 ) зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент.

Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пунктом 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE (Серявін та інші проти України), №4909/04, §58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).

При цьому апеляційний суд враховує, що як неодноразово вказував Європейський суд з прав людини, право на вмотивованість судового рішення сягає своїм корінням більш загального принципу, втіленого в Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, який захищає особу від сваволі; рішення національного суду повинно містити мотиви, які достатні для того, щоб відповісти на істотні аспекти доводів сторони (пункти 29, 30 рішення ЄСПЛ від 09 грудня 1994 року у справі «РуїзТоріха проти Іспанії»). Це право не вимагає детальної відповіді на кожен аргумент, використаний стороною; більше того, воно дозволяє судам вищих інстанцій просто підтримати мотиви, наведені судами нижчих інстанцій, без того, щоб повторювати їх (пункт 2 рішення ЄСПЛ від 27 вересня 2001 року у справі «Гірвісаарі проти Фінляндії»).

Враховуючи наведене, колегія суддів уважає за необхідне залишити апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін, оскільки доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, на законність та обґрунтованість судового рішення не впливають.

Щодо судових витрат, то відповідно до підпунктів "б" та "в" пункту 4 частини 1 статті 382 ЦПК України суд апеляційної інстанції повинен вирішити питання про новий розподіл судових витрат, понесених у зв`язку з розглядом справи у суді першої інстанції, - у випадку скасування або зміни судового рішення, та про розподіл судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції.

Оскільки апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, підстав для нового розподілу судових витрат, понесених у зв`язку з розглядом справи у суді першої інстанції, а також розподілу судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції, немає.

Керуючись ст.ст. 367, 374, 375, 381-384 ЦПК України, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» залишити без задоволення.

Рішення Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 28 лютого 2024 року у цій справі залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, проте може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту постанови.

Повний текст постанови складений 20 травня 2024 року.

Головуючий Д.А. Трофимова

Судді: В.Ю. Бєлка

Е.А. Онищенко