Номер провадження: 22-ц/813/6103/24
Справа № 1519/3855/2012
Головуючий у першій інстанції Мазун І. А.
Доповідач Погорєлова С. О.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03.12.2024 року м. Одеса

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Одеського апеляційного суду у складі:

головуючого судді: Погорєлової С.О.

суддів: Таварткіладзе О.М., Заїкіна А.П.

за участю секретаря: Зейналової А.Ф.к.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу представника Малиновської окружної прокуратури міста Одеси у справі за позовом заступника прокурора Малиновського району м. Одеси в інтересах держави в особі Одеської міської ради до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , треті особи: Інспекція державного архітектурно-будівельного контролю в Одеській області, Комунальне підприємство «ОМБТІ та РОН», про визнання недійсними договорів купівлі-продажу, приведення об`єкту в первинний стан, на ухвалу Малиновського районного суду м. Одеси про скасування заходів забезпечення позову, постановлену під головуванням судді Мазун І.А. 06 червня 2024 року у м. Одеса, -

встановила:

У провадженні Малиновського районного суду м. Одеси перебувала цивільна справа за позовом заступника прокурора Малиновського району м. Одеси в інтересах держави в особі Одеської міської ради до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 про визнання недійсними договорів купівлі-продажу, приведення об`єкту в первинний стан.

У березні 2024 року до суду надійшла заява представника ОСОБА_1 про скасування заходів забезпечення позову, у якій заявник просив скасувати заходи забезпечення позову, накладені ухвалою Малиновського районного суду м. Одеси від 15 березня 2012 року в межах забезпечення позову заступника прокурора Малиновського району м. Одеси в інтересах держави в особі Одеської міської ради, якою було накладено арешт на квартиру АДРЕСА_1 , яка належить ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 .

Свою заяву представник ОСОБА_1 мотивувала тим, що рішенням Малиновського районного суду м. Одеси від 11 грудня 2013 року було, зокрема, зобов`язано ОСОБА_1 привести квартиру АДРЕСА_1 у первинний стан. Також, вказаним рішенням суду застосовано двосторонню реституцію, за якою частини вищевказаної квартири мають перейти у власність ОСОБА_1 . Заявник вважала, що ОСОБА_1 може привести вказану квартиру у первинний стан, лише якщо буде одноособовим власником квартири АДРЕСА_1 . З метою реалізації рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 11 грудня 2013 року щодо приведення квартири АДРЕСА_1 у первинний стан. ОСОБА_1 звернувся із заявою до приватного нотаріуса Одеського міського нотаріального округу Журавля М.В. про проведення державної реєстрації права власності на вказану квартиру, однак 06 березня 2024 року він отримав відповідь № 24/01-16 від приватного нотаріуса про те, що державна реєстрація речових прав на підставі рішення Малиновського районного суду міста Одеси № 1519/3855/2012 від 11 грудня 2013 року та ухвали Малиновського районного суду міста Одеси № 1519/3855/2012 від 25 травня 2016 року можлива виключно після зняття арешту. Як вбачається з наведеного вище, реалізувати (виконати належним чином) рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 11 грудня 2013 року можливо виключно після зняття арешту на всі частки квартири АДРЕСА_1 .

Ухвалою Малиновського районного суду міста Одеси від 06 червня 2024 року клопотання представника ОСОБА_1 про скасування заходів забезпечення позову було задоволено.

Скасовано заходи забезпечення позову, застосовані ухвалою Малиновського районного суду м. Одеси від 15 березня 2012 року у справі № 1519/3855/2012 (провадження № 2/1519/5633/12) у вигляді арешту на квартиру АДРЕСА_1 , яка належить ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 .

Знято арешт з квартири АДРЕСА_1 , яка належить ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 .

В апеляційній скарзі представник Малиновської окружної прокуратури міста Одеси просить ухвалу суду першої інстанції скасувати, та постановити нове судове рішення, яким у задоволенні заяви про забезпечення позову відмовити, посилаючись на порушення судом норм процесуального права.

Апеляційна скарга обґрунтована тим, що факт чинності арешту на самочинно реконструйоване нерухоме майно ніяким чином не заважає відповідачу виконати судове рішення у повному обсязі. Крім того, необгрунтованими є доводи суду першої інстанції про повторне непред`явлення стягувачем виконавчого документу, оскільки такий факт не є підставою для задоволення клопотання про зняття арешту з майна.

Сторони про розгляд справи на 03 грудня 2024 року були сповіщені належним чином, у судове засідання з`явились прокурор Бондаревський О.М., представник заявника ОСОБА_7 , представник третьої особи Бутрик А.О.

Колегія суддів зазначає, що згідно зі ст. 372 ЦПК України, суд апеляційної інстанції відкладає розгляд справи в разі неявки у судове засідання учасника справи, щодо якого немає відомостей про вручення йому судової повістки, або за його клопотанням, коли повідомлені ним причини неявки буде визнано судом поважними. Неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

На підставі викладеного, враховуючи передбачені діючим процесуальним законодавством строки розгляду справи, баланс інтересів учасників справи у якнайшвидшому розгляді справи, освідомленість учасників справи про її розгляд, створення апеляційним судом під час розгляду даної справи умов для реалізації її учасниками принципу змагальності сторін, достатньої наявності у справі матеріалів для її розгляду, колегія суддів вважає можливим розглянути дану справу.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи та перевіривши наведені у скарзі доводи, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга представника Малиновської окружної прокуратури міста Одеси підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Згідно ч. 1 ст. 376 ЦПК України, підставами для скасування судового рішення та ухвалення нового рішення є: неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; неправильне застосування судом норм процесуального права.

Відповідно до ч.ч. 1,2,4-8 ст.158 ЦПК України, суд може скасувати заходи забезпечення позову з власної ініціативи або за вмотивованим клопотанням учасника справи.

Забезпечення позову - це сукупність процесуальних дій, які гарантують виконання рішення суду в разі задоволення позову, підставою для забезпечення позову є відповідне клопотання у формі мотивованої заяви. Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулась з такою заявою, позовним вимогам. Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів (Постанова Пленуму Верховного Суду України №9 від 22 грудня 2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», надалі Постанова).

Відповідно до п. 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», заходи забезпечення позову мають тимчасовий характер і діють до виконання рішення суду, яким закінчується розгляд справи по суті.

Забезпечення позову по суті - це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних з ним інших осіб з метою забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника).

Зазначені обмеження встановлюються ухвалою суду і вони діють до заміни судом виду забезпечення позову або скасування заходів забезпечення позову (ст. ст. 156, 158 ЦПК України).

Як вбачається з матеріалів справи, ухвалою Малиновського районного суду м. Одеси від 15 березня 2012 року в межах забезпечення позову заступника прокурора Малиновського району м. Одеси в інтересах держави в особі Одеської міської ради до, треті особи - Інспекція державного архітектурно-будівельного контролю в Одеській області, КП «ОМБТІ та РОН», про визнання недійсними договорів купівлі-продажу, приведення об`єкту в первинний стан, було накладено арешт на квартиру АДРЕСА_1 , яка належить ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 .

Рішенням Малиновського районного суду м. Одеси від 11 грудня 2013 року, яке набрало законної сили було, зокрема, зобов`язано ОСОБА_1 привести квартиру АДРЕСА_1 у первинний стан. Також вказаним рішенням суду застосовано двосторонню реституцію, за якою частини квартири АДРЕСА_1 мають перейти у власність ОСОБА_1 .

З метою реалізації рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 11 грудня 2013 року щодо приведення квартири АДРЕСА_1 у первинний стан, Прокуратурою Малиновського району м. Одеси до Другого Малиновського відділу державної виконавчої служби міста Одеса Головного територіального управління юстиції в Одеській області був поданий виконавчий лист.

Виконавче провадження за виконавчим листом було закінчено, про що свідчить Постанова про закінчення виконавчого провадження ВП №47855729 від 27 грудня 2019 року (а.с. 104, т. 4).

З відповіді від 06 березня 2024 року № 24/01-16 від приватного нотаріуса Одеського міського нотаріального округу Журавля М.В. вбачається, що державна реєстрація речових прав на підставі рішення Малиновського районного суду міста Одеси у справі № 1519/3855/2012 від 11 грудня 2013 року та ухвали Малиновського районного суду міста Одеси у справі № 1519/3855/2012 від 25 травня 2016 року можлива виключно після зняття арешту.

Жодного посилання на неможливість виконання рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 11 грудня 2013 року в частині зобов`язання ОСОБА_1 привести квартиру АДРЕСА_1 у первинний стан, без зняття арешту з майна, вказана відповідь нотаріуса не містить.

Необґрунтованим при цьому є висновок суду першої інстанції про те, що ОСОБА_1 може привести вказану квартиру у первинний стан, лише якщо буде одноособовим власником квартири АДРЕСА_1 , оскільки ухвалою Малиновського районного суду міста Одеси від 25 травня 2016 року було роз`яснено резолютивну частину рішення Малиновського районного суду міста Одеси від 11 грудня 2013 року та чітко зазначено, що вимога про зобов`язання ОСОБА_1 привести квартиру АДРЕСА_1 у первинний стан означає обов`язок боржника привести квартиру до стану, який відповідає технічному паспорту, виданому КП «ОМБТІ та РОН» від 26 вересня 2005 року, в якому зазначена загальна площа квартири 43,2 кв.м.

Відповідно, жодних доказів неможливості реалізувати (виконати належним чином) рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 11 грудня 2013 року без зняття арешту з квартири боржником не надано, та судом першої інстанції вказані доводи заяви не перевірені належним чином.

Також колегія суддів приймає до уваги, що рішення Малиновського районного суду міста Одеси від 11 грудня 2013 року не виконується без поважних причин ОСОБА_1 протягом тривалого періоду - 12 років, і немотивоване зняття арешту з майна може привести до відчуження спірного об`єкту нерухомості, що взагалі унеможливить виконання вказаного судового рішення.

З урахуванням викладеного, колегія суддів погоджується із доводами представника Малиновської окружної прокуратури міста Одеси про відсутність правових підстав для скасування заходів забезпечення позову.

Доводи суду першої інстанції про те, що оскільки виконавче провадження з виконання виконавчого листа №1519/3855/2012, виданого 21 серпня 2014 року Малиновським районним судом м. Одеси про зобов`язання ОСОБА_1 привести квартиру АДРЕСА_1 у первинний стан, закінчено, повторно позивач із вказаним виконавчим листом до органів виконавчої служби не звертався, та у зв`язку із тим, що строк пред`явлення даного виконавчого документу сплив, то підстави для подальшого збереження обтяження відсутні, - є безпідставними, оскільки питання про звернення рішення Малиновського районного суду міста Одеси від 11 грудня 2013 року до виконання не є предметом розгляду даної справи, а відтак, суд позбавлений передбачених законом повноважень щодо надання правової оцінки питанням, пов`язаним із примусовим виконанням вказаного судового рішення.

При таких обставинах, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції невірно застосував норми процесуального права, у зв`язку із чим ухвала Малиновського районного суду міста Одеси від 06 червня 2024 року підлягає скасуванню із постановленням нового судового рішення про відмову у задоволенні заяви представника ОСОБА_1 про скасування заходів забезпечення позову .

Керуючись ст. ст. 367, 368, п. 1 ч. 1 ст. 374, ст. ст. 375, 381-384, 390 ЦПК України, колегія суддів, -

постановила:

Апеляційну скаргу представника Малиновської окружної прокуратури міста Одеси задовольнити.

Ухвалу Малиновського районного суду міста Одеси від 06 червня 2024 року - скасувати.

У задоволенні заяви представника ОСОБА_1 про скасування заходів забезпечення позову, вжитих ухвалою Малиновського районного суду м. Одеси від 15 березня 2012 року у справі № 1519/3855/2012 (провадження № 2/1519/5633/12) у вигляді арешту на квартиру АДРЕСА_1 , яка належить ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 - відмовити.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, та може бути оскаржена в касаційному порядку за правилами ст. 389 ЦПК України.

Повний текст судового рішення складений 23 грудня 2024 року.

Головуючий С.О. Погорєлова

Судді А.П. Заїкін

О.М. Таварткіладзе