КИЇВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА ОДЕСИ
Провадження № 2-др/947/167/24
Київський районний суд м. Одеси в складі:
головуючого судді Калініченко Л.В.
при секретарі Матвієвої А.В.,
06.12.2024 року представник позивача Житлово-будівельного кооперативу «Молодіжний-5» звернувся до суду в електронній формі через підсистему Електронний суд з заявою, в якій просить постановити додаткове рішення по справі, яким стягнути на користь Житлово-будівельного кооперативу «Молодіжний-5» з ОСОБА_1 витрати на правничу допомогу в сумі 6000,00 гривень.
Заявник стверджує, що у зв`язку з судовим розглядом сторона позивача понесла судові витрати у тому числі з витрат на професійну правничу допомогу, у зв`язку з чим заявник просить стягнути з відповідача вказані витрати у розмірі 6000 грн.
Статтею 270 ЦПК України врегульовано, що суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів із дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення.
Вказану заяву було передано головуючому по справі судді Калініченко Л.В. 09.12.2024 року.
Ухвалою судді Київського районного суду міста Одеси від 10.12.2024 року, вказану заяву прийнято до розгляду та призначено дату, час і місце проведення судового засідання.
У судове засідання призначене на 19.12.2024 року сторони по справі не з`явились, про дату, час і місце проведення якого повідомлялись належним чином. Однак, представник позивача у поданій заяві про ухвалення додаткового рішення суду зазначив про підтримання заявлених вимог та розгляд справи за його відсутності. Відповідач про причини неявки суд не повідомив.
У відповідності до частин 3-4 статті 270 ЦПК України, суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів із дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення. У разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви.
Приймаючи викладене, оскільки неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви, а також враховуючи висловлену позицію позивачем про розгляд даного питання за його відсутності, судом було ухвалено провести розгляд питання з розподілу судових витрат, які складаються з витрат на професійну правничу допомогу, в судовому засіданні 19.12.2024 року за відсутності сторін по справі.
Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши надані сторонами докази в їх сукупності, суд дійшов висновку про задоволення заяви, виходячи з наступного.
Під час розгляду даної справи, представником позивача Житлово-будівельним кооперативом «Молодіжний-5» у позові заявлялось вимогу про відшкодування понесених позивачем витрат, які складаються зі сплати судового збору та з витрат на професійну правничу допомогу, які орієнтовно були оцінені позивачем в сумі 6 000,00 грн. Позивачем зазначалось, що докази на підтвердження витрат на професійну правничу допомогу будуть надані в порядку передбаченому ст. 141 ЦПК України.
Відповідні докази на підтвердження понесення позивачем витрат на професійну правничу допомогу та заява про ухвалення додаткового рішення суду, скерована представником позивача до суду 06.12.2024 року.
Статтею 246 ЦПК України передбачено, що якщо сторона з поважних причин не може подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат до закінчення судових дебатів у справі, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог.
Частиною 8 статті 141 ЦПК України передбачено, що докази на підтвердження судових витрат подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.
Отже, вказана заява з доказами на підтвердження понесення витрат на професійну правничу допомогу, подана стороною позивача до суду у визначені ст. 141 ЦПК України строки, за наслідком чого відсутні підстави для залишення вказаної заяви без розгляду.
Відповідно до положень статті 270 ЦПК України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо зокрема судом не вирішено питання про судові витрати. Заяву про ухвалення додаткового рішення може бути подано до закінчення строку на виконання рішення.
Згідно зі статтею 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи, до яких в свою чергу належать у тому числі витрати на професійну правничу допомогу.
Приймаючи що питання з компенсації понесених позивачем судових витрат що складаються з витрат на професійну правничу допомогу судом не вирішувалось під час ухвалення рішення суду від 03.12.2024 року за наслідком розгляду справи, суд вважає наявними підстави для ухвалення додаткового рішення суду по даній справі з розгляду даного питання.
Відповідно до ч. 1, 2 ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених вимог. Інші судові витрати, пов`язані із розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача.
Статтею 133 ЦПК України передбачено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.
До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати:
1) на професійну правничу допомогу;
2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи;
3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів;
4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.
У відповідності до ч.1 ст. 134 ЦПК України, разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести в зв`язку із розглядом справи.
Відповідно до ч. 2 ст.137 ЦПК України, за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Частиною 4 статті 137 ЦПК України передбачено, що розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
Згідно із п. 2 ч. 3 ст.141 ЦПК України, при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує, чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес.
Частиною 8 ст. 141 ЦПК України передбачено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).
Отже, аналізуючи норми ЦПК України щодо визначення розміру судових витрат та їх розподілу між сторонами можна зробити висновок, що ЦПК України передбачено такі критерії визначення та розподілу судових витрат: 1) їх дійсність; 2) необхідність; 3) розумність їх розміру, з урахуванням складності справи та фінансового стану учасників справи. При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.
Верховний Суд в Постанові від 10.06.2021 року по праві № 820/479/18 зазначив, що як вказано у Рішенні Конституційного Суду України від 30 вересня 2009 року № 23рп/2009, правова допомога є багатоаспектною, різною за змістом, обсягом та формами і може включати консультації, роз`яснення, складення позовів і звернень, довідок, заяв, скарг, здійснення представництва, зокрема в судах та інших державних органах тощо. Вибір форми та суб`єкта надання такої допомоги залежить від волі особи, яка бажає її отримати. Право на правову допомогу - це гарантована державою можливість кожної особи отримати таку допомогу в обсязі та формах, визначених нею, незалежно від характеру правовідносин особи з Іншими суб`єктами права.
При цьому необхідно враховувати, що склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківській документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також їх розрахунку є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.
У рішенні ЄСПЛ від 28 листопада 2002 року у справі «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.
Частиною 5 ст.137 ЦПК України встановлено, що у разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.
Судом встановлено, що представництво позивача в цій справі здійснювалось адвокатом Верховець Ксенія Сергіївна, повноваження якої підтверджуються ордером серії ВН №1417131, виданого адвокатом 30.09.2024 року на підставі договору про надання правничої допомоги за №б/н від 13.09.2024 року.
У відповідності до наданого до суду договору про надання правничої допомоги за №б/н від 13.09.2024 року вбачається, що останній укладений між адвокатом Верховець Ксенією Сергіївною та ЖБК «Молодіжний-5», за умовами якого предметом договору є надання адвокатом правової допомоги у справах про стягнення заборгованості за спожиті житлово-комунальні послуги. Пунктом 4.2 договору передбачено, що гонорар складається з суми вартості наданої правової/правничої допомоги, тарифи яких узгоджені сторона зазначені в додатковій угоді до цього договору.
У відповідності до пункту 4.6 договору, факт наданої правової допомоги підтверджується актом наданих послуг, який є додатком 2 до цього договору.
13.09.2024 року між адвокатом Верховець Ксенією Сергіївною та ЖБК «Молодіжний-5» укладено додаткову угоду №1 до договору про надання правової допомоги від 13.09.2024 року, у відповідності до якої сторони правочину погодили, що предметом Додаткової угоди № 1 є надання юридичних послуг Адвокатом щодо представництва інтересів Клієнта у (одній) справі про стягнення заборгованості за спожиті житлово-комунальні послуги у суді першої інстанції. Вартість юридичних послуг Адвоката за цією Додатковою угодою №1 становить 6 000,00 (шість тисяч гривень нуль копійок) грн. з урахуванням підготовки Адвокатом досудової вимоги, позовної зави та інших процесуальних документів від імені Клієнта; супроводу справи та участі Адвоката у судових засіданнях у справі у суді першої інстанції. Оплата юридичних послуг згідно п. 2 цієї Додаткової угоди №1 здійснюється Клієнтом наступним чином: 6 000,00 (шість тисяч гривень нуль копійок) грн. протягом 3-х календарних днів з моменту підписання Додаткової угоди №1 шляхом готівкового чи безготівкового розрахунку.
13.09.2024 року адвокатом Верховець К.С. прийнято від ЖБК «Молодіжний-5» на виконання вказаної додаткової угоди грошові кошти в сумі 6000,00 грн., що підтверджується квитанцією до прибуткового касового ордеру №б/н від 13.09.2024 року.
03.12.2024 року між адвокатом Верховець Ксенією Сергіївною та ЖБК «Молодіжний-5» укладено Акт прийому-передачі наданих юридичних послуг до додаткової угоди №1 до договору про надання правової допомоги від 13.09.2024 року, за умовами якої сторонами погоджено та підтверджено надання адвокатом правової допомоги в межах вказаної додаткової угоди на суму 6000,00 грн., яка мала місце у період з 13.09.2024 року по грудень 2024 року, та складається з: консультації; збору документів, підготовки і подання до суду позовної заяви, супроводу цивільної справи в суді.
Досліджуючи вказані докази, судом встановлено, що визначена сторонами у додатковій угоді №1 до договору про надання правової допомоги від 13.09.2024 року правнича допомога, стосується і пов`язана з цією справою, була необхідною для здійснення провадження у ній, тобто є обґрунтованою.
Також суд вважає, що визначені дії та їх розмір у Акті прийому-передачі наданих юридичних послуг до додаткової угоди №1 до договору про надання правової допомоги від 13.09.2024 року відповідає вчиненим діям адвоката в цій справі, у зв`язку з чим є співмірним з обсягом наданих послуг.
Під час вирішення питання щодо компенсації позивачеві витрат понесених на професійну правничу допомогу, судом враховується, що витрати на надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх фактично сплачено стороною/третьою особою чи тільки має бути сплачено, що узгоджується з правовим висновком викладеним Верховним Судом у постанові від 03.10.2019 року по справі № 922/445/19.
Під час розгляду справи, стороною відповідача не подавалось до суду жодних заперечень чи заяв про зменшення розміру витрат на правничу допомогу, за наслідком чого у суду відсутні підстави для зменшення заявленої суми до стягнення.
З огляду на зазначене, враховуючи зміст поданих документів на підтвердження понесених позивачем судових витрат зокрема витрат на професійну правничу допомогу, вищезазначених критеріїв, задоволення позову в повному обсязі, суд вважає заяву позивача обґрунтованою та слід розподілити судові витрати шляхом стягнення з відповідача на користь позивача у відшкодування понесених витрат на професійну правничу допомогу 6000,00 гривень.
На підставі викладеного та керуючись ст. 81, 133, 134, 137, 141, 264, 270, 280-282, 352, 354 ЦПК України, суд,
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.
Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
Рішення може бути оскаржено позивачем шляхом подання апеляційної скарги на рішення суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Головуючий Л. В. Калініченко