Провадження № 2-н/205/627/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 грудня 2024 року м. Дніпро

Суддя Ленінського районного суду м. Дніпропетровська Бізяєвої Н.О., розглянувши матеріали заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «Дніпровські енергетичні послуги» про видачу судового наказу з про стягнення з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 заборгованості за надання послуг ЖКГ, -

ВСТАНОВИВ:

ТОВ «Дніпровські енергетичні послуги» звернулося до суду із заявою про видачу судового наказу з про стягнення з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 заборгованості за надання послуг ЖКГ.

У порядку ч. 5 ст. 165 ЦПК України судом виготовлено запит до відповідного органу реєстрації щодо отримання інформації про зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання боржників.

На адресу суду надійшла відповідь від департаменту адміністративних послуг та дозвільних процедур ДМР №6/5-3158 від 05.12.2024 року, в якій зокрема зазначено, що боржник ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 померла.

Зі змісту ст. 46 ЦПК України вбачається, що здатність мати цивільні процесуальні права та обов`язки (цивільна процесуальна правоздатність) мають усі фізичні та юридичні особи.

Відповідно до ч. 4 ст. 25 ЦК України цивільна правоздатність фізичної особи припиняється у момент її смерті.

Згідно з п. 4 ч. 1ст. 165 ЦПК України, суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо наявні обставини, передбачені частиною першою ст. 186 цього Кодексу.

Відповідно до п. 6 ч. 1ст. 186 ЦПК України, суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо настала смерть фізичної особи або оголошено її померлою чи припинено юридичну особу, які звернулися із позовною заявою або до яких пред`явлено позов, якщо спірні правовідносини не допускають правонаступництва.

При цьому відповідно до положень ст. ст. 25,30 ЦК України, ст. ст. 46-48 ЦПК України, заява про видачу судового наказу може бути подана лише до особи (боржника), яка має цивільну процесуальну правоздатність та дієздатність. З моменту смерті фізичної особи цивільна процесуальна правоздатність та дієздатність припиняються. При цьому якщо фізична особа боржник у справі помер до подання заяви про видачу судового наказу, а права та обов`язки померлого переходять до його спадкоємців чи іншої особи, заявник повинен подати заяву про видачу судового наказу безпосередньо щодо його спадкоємців чи іншої особи.

Як встановлено судом, один із боржників, а саме ОСОБА_1 померла до пред`явлення заяви про видачу судового наказу, в момент смерті боржника припинилася його цивільно-процесуальна правоздатність та дієздатність, тому зобов`язання між ним та заявником припинилися.

Питання щодо процесуального правонаступництва, яке передбачене ст. 55 ЦПК України на стадії вирішення питання про видачу судового наказу не підлягає застосуванню, оскільки вказана норма закону може бути застосована лише у разі, коли боржник на момент звернення до суду мав цивільну процесуальну дієздатність та помер в процесі розгляду справи.

Заявник просить стягнути борг солідарно з двох боржників, один із яких померла.

Пунктом 4 ч. 1ст. 165 ЦПК України, передбачено, що суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо заявлено вимогу, яка не відповідає вимогам статті 161 цього Кодексу.

Згідно ст. 186 ч. 1 п. 1 суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо заява не підлягає розгляду в судах у порядку цивільного судочинства.

Таким чином, за вказаних обставин неможливо видати судовий наказ по справі оскільки один з боржників помер, відомостей щодо спадкоємців в матеріалах справи відсутні, а тому суддя вважає необхідним відмовити у видачі судового наказу.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 46,55,186,259,260 ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

У відкритті провадження за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Дніпровські енергетичні послуги» про видачу судового наказу з про стягнення з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 заборгованості за надання послуг ЖКГ- відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду на протязі п`ятнадцяти днів з моменту проголошення.

Суддя: Н.О. Бізяєва