Справа № 346/1062/24
Провадження № 22-ц/4808/1369/24
Головуючий у 1 інстанції Беркещук Б. Б.
Суддя-доповідач Василишин Л. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 грудня 2024 року м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський апеляційний суд у складі:

головуючої (суддя-доповідач) Василишин Л. В.,

суддів: Максюти І. О., Пнівчук О. В.,

секретаря Гудяк Х. М.,

за участю апелянта ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на заочне рішення Коломийського міськрайонного суду від 09 травня 2024 року в складі судді Беркещук Б. Б., ухвалене в м. Коломиї Івано-Франківській області, у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про розірвання шлюбу,

в с т а н о в и в:

Короткий зміст позовних вимог

У березні 2024 року ОСОБА_2 , в інтересах якої діяв адвокат Підлуський В.Д., звернулась до суду із позовом до ОСОБА_1 про розірвання шлюбу.

Позов обґрунтовано тим, що 18 грудня 2010 року у відділі державної реєстрації актів цивільного стану Івано-Франкіського міського управління юстиції сторони зареєстрували шлюб. Під час спільного проживання у сторін народилися двоє дітей - дочка ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та син ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Зазначала, що спільне життя між сторонами не склалося, між ними відсутнє порозуміння. Відповідач більше часу проводить в Івано-Франківській області, мотивуючи тим, що він там працює. Протягом 2023 року не проявляє жодних знаків уваги та любові, намагається уникнути спілкування з нею. Шлюб носить формальний характер, збереження шлюбу буде суперечити їхнім спільним інтересам та інтересам дітей.

Посилаючись на вказані обставини, ОСОБА_2 просила розірвати шлюб між нею та ОСОБА_1 , зареєстрований 18 грудня 2010 року у відділі державної реєстрації актів цивільного стану Івано-Франківського міського управління юстиції.

Неповнолітніх дітей ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , і ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , залишити проживати з мамою - ОСОБА_2 .

Після розірвання шлюбу позивачці залишити дошлюбне прізвище « ОСОБА_5 ».

Короткий зміст судового рішення

Заочним рішенням Коломийського міськрайонного суду від 09 травня 2024 року позов задоволено.

Ухвалено розірвати зареєстрований шлюб 18 грудня 2010 року у відділі державної реєстрації актів цивільного стану Івано-Франкіського міського управління юстиції, актовий запис № 1915, між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 .

Малолітніх дітей ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , залишити на проживанні з матір`ю ОСОБА_2 .

Після розірвання шлюбу залишити ОСОБА_2 прізвище « ОСОБА_5 ».

Рішення суду мотивовано тим, що шлюб між сторонами носить формальний характер, збереження їх сім`ї є неможливим, примиритися вони не бажають, а тому є усі підстави для розірвання шлюбу, оскільки подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечити їхнім інтересам, а збереження шлюбу є недоцільним.

Ухвалою Коломийського міськрайонного суду від 07 серпня 2024 року поновлено ОСОБА_1 строк звернення до суду із заявою про перегляд заочного рішення.

Заяву ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення залишено без задоволення.

Короткий зміст та узагальнюючі доводи апеляційної скарги

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 , посилаючись на невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи, просить рішення суду скасувати та закрити провадження у справі.

Апеляційна скарга мотивована тим, що у ході розгляду справи сторони помирились та відновили подружні відносини, спільно займаються вихованням та утриманням дітей. А тому вважає, що суд першої інстанції дійшов передчасного висновку про розірвання шлюбу. Про вказані обставини він зазначав і у заяві про перегляд заочного рішення.

Позиція інших учасників справи

Відзив на апеляційну скаргу не надано. Відповідно до частини третьої статті 360 ЦПК України відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.

Заяви (клопотання) учасників справи

У судовому засіданні апеляційного суду ОСОБА_1 доводи апеляційної скарги підтримав, просив її задовольнити з підстав, що викладені в ній.

ОСОБА_1 у судове засідання не з`явилась, будучи належним чином повідомлена про час, день та місце розгляду справи.

Фактичні обставини справи

Суд першої інстанції встановив, що сторони зареєстрували шлюб 18 грудня 2010 року у відділі державної реєстрації актів цивільного стану Івано-Франкіського міського управління юстиції, актовий запис № 1915, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серія НОМЕР_1 від 18 грудня 2010 року.

Від шлюбу сторони мають двоє дітей: дочку ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Позиція Івано-Франківського апеляційного суду

Згідно з статтею 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній та додатково поданими доказами, перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Заслухавши суддю - доповідача, пояснення апелянта, перевіривши законність та обґрунтованість рішення місцевого суду в межах доводів та вимог апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга підлягає залишеню без задоволення.

Застосовані норми права та висновки апеляційного суду за результатами розгляду апеляційної скарги

Відповідно до частини першої статті 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

За правилами частин третьої та четвертої статті 56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини.

Примушування до збереження шлюбних відносин є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність.

Частиною першою статті 110 СК України передбачено, що позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя.

Отже, принцип добровільності шлюбу передбачає як право на шлюб, так і право на розірвання шлюбу, що усуває порушення прав людини та випадків можливої дискримінації.

Головним завданням сімейного законодавства є зміцнення сім`ї. Проте завдання СК України щодо подальшого зміцнення сім`ї не виключає існування права на розлучення. Держава заінтересована у збереженні лише такої сім`ї, яка б відповідала принципам моралі і вимогам закону. Відсутність почуття любові і поваги, неможливість подолання непорозумінь, неприязні стосунки між чоловіком та дружиною,- все це негативно відображається на особистому житті кожного із подружжя.

Основою сімейних відносин є добровільний шлюб жінки та чоловіка, що ґрунтується на вільних від матеріальних розрахунків почуттях взаємної любові, дружби та поваги усіх членів сім`ї.

Статтею 112 СК України передбачено, що суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини з інвалідністю та інші обставини життя подружжя.

Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

У пункті 10 постанови Пленуму Верховного Суду України №11 від 21 грудня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» зазначено, що проголошена Конституцією України охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Із цією метою суди повинні уникати формалізму при вирішенні позовів про розірвання шлюбу, повно та всебічно з`ясовувати фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, враховувати наявність малолітньої дитини, дитини з інвалідністю та інші обставини життя подружжя, забезпечувати участь у судовому засіданні, як правило, обох сторін, вживати заходів до примирення подружжя.

У позовній заяві позивачка зазначала, що шлюбні відносини між нею та відповідачем фактично припинились внаслідок відсутності уваги та любові від відповідача, з лютого 2023 року вони не ведуть спільне господарство, відповідач більше часу проводить в Івано-Франківській області. Також ОСОБА_2 вказувала, що не вважає за можливе збереження шлюбу, оскільки намагання примиритися не дало результатів.

Встановивши, що шлюб між сторонами носить формальний характер, суперечить правам та інтересам позивачки, апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції враховуючи конституційне право особи на шлюб за вільною згодою, дійшов правильного висновку про наявність підстав для задоволення позову про розірвання шлюбу.

Посилання апелянта на те, що у ході розгляду справи сторони помирились та відновили подружні відносини, а встановлені судом першої інстанції обставини у справі не відповідають дійсності, не заслуговують на увагу, оскільки доказів, які б свідчили, що з моменту подання позову та до розгляду справи судом апеляційної інстанції сторони підтримують сімейні стосунки не надано. На неодноразові виклики у судове засідання апеляційного суду позивачка не з`явилась та не підтвердила бажання збереження сім`ї.

Згідно з статтею 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Враховуючи наведене, колегія суддів вважає, що підстави для скасування рішення суду першої інстанції з мотивів, викладених в апеляційній скарзі, відсутні. А отже, апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а рішення суду - без змін.

Ухвалою Івано-Франківського апеляційного суду від 20 вересня 2024 року було зупинено діюзаочного рішення Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 09 травня 2024 року. Враховуючи, що суд дійшов висновку про залишення без змін судового рішення, його дію необхідно відновити.

Керуючись статтями 374, 375, 381-384, 389 ЦПК України, апеляційний суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Заочне рішення Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 09 травня 2024 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і в касаційному порядку оскарженню не підлягає, а у випадках, передбачених пунктом 2 частини 3 статті 389 ЦПК України, може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту постанови.

Повний текст постанови складено 21 грудня 2024 року.

Суддя-доповідач Л. В. Василишин

Судді: І. О. Максюта

О. В. Пнівчук