УХВАЛА

18 грудня 2024 року

м. Київ

справа № 756/9059/20

провадження № 61-17719ск23

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Осіяна О. М., розглянув заяву ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Якименко Микола Миколайович, про застосування заходів процесуального примусу до позивача ОСОБА_2 , у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , третя особа - служба у справах дітей Печерської районної у м. Києві державної адміністрації, про визначення місця проживання дитини; за зустрічним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа - Вишгородська міська рада Вишгородського району Київської області, про визначення місця проживання дитини,

ВСТАНОВИВ:

У липні 2020 року ОСОБА_2 звернулася до суду із позовом про визначення місця проживання дитини, в якому просила визначити проживання малолітнього ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , разом з матір`ю ОСОБА_2 , за місцем її проживання.

У березні 2021 року ОСОБА_1 звернувся до суду з зустрічним позовом про визначення місця проживання дитини разом з батьком, в якому просив визначити місце проживання дитини ОСОБА_3 з батьком - ОСОБА_1 або почергово з батьком ОСОБА_1 кожного парного тижня та з матір`ю

ОСОБА_2 кожного непарного тижня відповідно; заборонити ОСОБА_2 та/або будь-яким іншим особам змінювати місце проживання дитини ОСОБА_3 з місця проживання з батьком на місце проживання з матір`ю та/або будь-якою іншою особою; зобов`язати ОСОБА_2 та/або будь-яких інших осіб, за обставин зміни місця проживання дитини ОСОБА_3 , повернути його батьку

ОСОБА_1 , у разі неповернення дитини ОСОБА_3 його батьку ОСОБА_1 протягом одного календарного дня відібрати/відбирати негайно у матері ОСОБА_2 та/або будь-яких інших осіб, у яких знаходиться дитина ОСОБА_3 , та повернути дитину його батьку ОСОБА_1 .

У листопаді 2022 року представник ОСОБА_1 - адвокат Якименко М. М. подав до суду заяву про забезпечення зустрічного позову, в якій просив суд поновити провадження у справі та вжити заходів забезпечення зустрічного позову: передати (зобов`язати матір ОСОБА_2 передати) сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , батьку ОСОБА_1 на 126 календарних днів, як компенсацію втрачених батьком з вини матері днів періоду з 27 лютого 2022 року по 30 жовтня 2022 року (включно), погодженого договором між батьками про участь у вихованні малолітньої дитини від 14 серпня 2020 року графіку перебування сина почергово з одним з батьків; з моменту фактичної компенсації матір`ю втрачених батьком 126 календарних днів перебування із сином передавати (зобов`язати матір ОСОБА_2 передавати) сина ОСОБА_3 батьку згідно з погодженим договором графіку почергово протягом семи календарних днів то з батьком, то з матір`ю, до набрання рішенням суду у цій справі законної сили; або з урахуванням інтересів малолітньої дитини визначити інший графік і кількість календарних днів його перебування з батьком, зобов`язавши матір ОСОБА_2 передавати дитину батьку згідно з цим графіком.

Ухвалою Оболонського районного суду міста Києва від 16 серпня 2023 року відмовлено у вжитті заходів забезпечення зустрічного позову ОСОБА_1 .

Постановою Київського апеляційного суду від 09 листопада 2023 року апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - адвоката Якименка М. М. задоволено частково. Ухвалу Оболонського районного суду міста Києва від 16 серпня 2023 року скасовано й ухвалено нове судове рішення, яким заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову задоволено частково. Зобов`язано матір дитини -

ОСОБА_2 забезпечити спілкування сина - ОСОБА_3 з батьком

ОСОБА_1 шляхом відеозв`язку (у разі неможливості - телефонного зв`язку) тривалістю 20 хвилин кожної неділі місяця в період часу з 11:00 год. по 11:20 год. за київським часом. В іншій частині вимог заяви про забезпечення позову відмовлено.

Постановою Верховного Суду від 22 квітня 2024 року, касаційну скаргу представника ОСОБА_1 - адвоката Якименка М. М. задоволено частково. Постанову Київського апеляційного суду від 09 листопада 2023 року змінено, виклавши абзац четвертий резолютивної частини постанови Київського апеляційного суду від 09 листопада 2023 року у такій редакції: «Зобов`язати матір дитини ОСОБА_2 забезпечити щоденне спілкування сина ОСОБА_3 з батьком ОСОБА_1 шляхом відеозв`язку (у разі неможливості - телефонного зв`язку), в тому числі, з використанням месенджерів (Telegram, Viber, WhatsApp) та/або програм Zoom, Skype, тривалістю у межах 1 години. За відсутності домовленості батьків про інше спілкування сина з батьком, таке спілкування має відбуватися у період часу з 19.00 год. до 20.00 год за київським часом». В іншій частині постанову Київського апеляційного суду від 09 листопада 2023 року залишено без змін.

09 грудня 2024 року через підсистему Електронний Суд представник ОСОБА_1 - адвокат Якименко М. М. подав до Верховного Суду заяву про застосування заходів процесуального примусу відносно ОСОБА_2 у вигляді стягнення в дохід державного бюджету штрафу у сумі десяти розмірів прожиткового мінімум для працездатних осіб.

Згідно з частиною першою статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів (частина перша статті 4 ЦПК України).

Подана заява не може бути прийнята до провадження судом касаційної інстанції з огляду на наступне.

Відповідно до положень частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до частини першої статті 17 Закону України «Про судоустрій та статус суддів» система судоустрою будується за принципами територіальності, спеціалізації та інстанційності.

Процесуальний порядок провадження у цивільних справах визначається ЦПК України та іншими законами України, якими встановлюється зміст, форма, умови реалізації процесуальних прав і обов`язків суб`єктів цивільно-процесуальних правовідносин та їх гарантій.

Згідно частини першої статті 143 ЦПК України заходами процесуального примусу є процесуальні дії, що вчиняються судом у визначених цим Кодексом випадках з метою спонукання відповідних осіб до виконання встановлених у суді правил, добросовісного виконання процесуальних обов`язків, припинення зловживання правами та запобігання створенню протиправних перешкод у здійсненні судочинства.

Відповідно до частини першої статті 388 ЦПК України Верховний Суд є судом касаційної інстанції у цивільних справах.

Суд касаційної інстанції при розгляді касаційних скарг діє в межах цивільного процесуального законодавства України, його повноваження визначені Главою 2 Розділу V Цивільного процесуального кодексу України «Касаційне провадження».

До повноважень Касаційного цивільного суду віднесено перегляд у касаційному порядку судових рішень, ухвалених судами першої та апеляційної інстанції у порядку цивільного судочинства.

Вирішення питання про прийняття касаційним судом до провадження заяви про застосування заходів процесуального примусу і їх розгляд вказаною главою не передбачено та до компетенції Касаційного цивільного суду не відноситься.

За таких обставин заява представника ОСОБА_1 - адвоката Якименка М. М. про застосування заходів процесуального примусу у справі № 756/9059/20 не підлягає розгляду Касаційним цивільним судом, тому слід відмовити у її прийнятті та повернути заявнику без розгляду.

Керуючись статтями 2, 4, 12, 392, 393 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Якименко Микола Миколайович, про застосування заходів процесуального примусу до позивача ОСОБА_2 , у справі № 756/9059/20 повернути заявнику без розгляду.

Заявнику надіслати копію ухвали разом з доданими до заяви матеріалами, іншим учасникам справи надіслати копію ухвали.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя О. М. Осіян