Справа № 296/5152/24
У Х В А Л А

Іменем України

02 жовтня 2024 рокум. Житомир

Корольовський районний суд м. Житомира у складі:

головуючої судді Маслак В.П.,

при секретарі судових засідань Годлюк А.В.,

розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Страхова компанія «Гардіан» про відшкодування майнової шкоди, завданої внаслідок ДТП, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 у травні 2024р. звернулась до суду із позовом, в якому просить стягнути з ТОВ «Страхова компанія «Гардіан» майнову шкоду заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди у розмірі 21922,87 грн.

До загального відділу Корольовського районного суду м. Житомира 02.10.2024р. надійшла заява представника позивача про закриття провадження, у зв`язку із відсутністю предмета спору. Також представник позивача просить розподілити судові витрати згідно положень ЦПК України, а саме стягнути з відповідача судовий збір в розмірі 560,60 грн., витрати на проведення транспортно-товарознавчої експертизи в розмірі 6500,00 грн., витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 5000,00 грн.

В судове засідання, призначене на 02.10.2024р. сторони не з`явились. Про дату, час та місце проведення судового розгляду повідомлялись у встановленому законом порядку.

Зважаючи на неявку сторін у судове засідання та керуючись приписами ч.3 ст.211, ч.1 ст.223, ч.2 ст.247 ЦПК України, суд вважає за можливе провести розгляд заяви за відсутності учасників справи.

Дослідивши заяву представника ОСОБА_1 про закриття провадження у справі, суд дійшов наступних висновків.

Пунктом 2 частини 1 статті 255 ЦПК України передбачено, що суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо відсутній предмет спору.

Як встановлено зі змісту позовної заяви, предметом спору є майнова шкода заподіяна внаслідок дорожньо-транспортної пригоди у розмірі 21922,87 грн.

При цьому, відповідно до заяви представника позивача від 02.10.2024р. зазначена майнова шкода була виплачена відповідачем у повному обсязі ще до початку розгляду справи по суті, а тому суд погоджується із доводами представника позивача про відсутність предмета спору та необхідність закриття провадження у справі.

Відповідно до ч.2 ст.255 ЦПК України, про закриття провадження у справі суд постановляє ухвалу, а також вирішує питання про розподіл між сторонами судових витрат, повернення судового збору з державного бюджету.

Що стосується вимоги про стягнення судових витрат, суд дійшов до наступного висновку.

Вбачається, що представник позивача просить суд стягнути з відповідачів судовий збір в розмірі 560,60 грн., витрати на проведення транспортно-товарознавчої експертизи в розмірі 6500,00 грн., витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 5000,00 грн.

Відповідно до вимог ч. 3 ст. 142 ЦПК України, якщо позивач не підтримує своїх вимог унаслідок задоволення їх відповідачем після пред`явлення позову, суд за заявою позивача присуджує стягнення понесених ним у справі витрат з відповідача.

Відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Відповідно до п.п. 1, 2 ч. 3 ст. 133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу та витрати які пов`язані, зокрема, із проведенням експертизи.

Відповідно до ст. 30 Закону України «Про адвокатуру», гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту.

Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги.

При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Згідно із ст. 137 ЦПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Для підтвердження розміру витрат на професійну правничу допомогу адвокатом слід саме у договорі з клієнтом визначити механізми розрахунку свого гонорару. Лише рахунку замало. Саме такий висновок випливає з правової позиції ВС/КГС у справі №922/1163/18 від 06.03.2019 р.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 27 червня 2018 року у справі № 826/1216/16 (провадження № 11-562ас18) зроблено висновок, що склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.

Відповідно до висновку, зробленого у постанові ВС/КАС від 21.01.2021 р. у справі №280/2635/20, відшкодуванню підлягають витрати, незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною / третьою особою чи тільки має бути сплачено.

На підтвердження понесених витрат на отримання професійної правничої допомоги до суду надано: копії договору про надання правової допомоги від 02.05.2024р., орієнтовний перелік послуг до договору; квитанція про сплату на рахунок адвоката Остапенко С.О. грошових коштів у розмірі 5000,00 грн.; інформаційне повідомлення про зарахування коштів від 29.05.2004р.; копію свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю; ордер на надання правової допомоги (а.с. 48-50, 51, 52, 53, 54).

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрат на підставі ст. 41 Конвенції. Зокрема, згідно з його практикою, заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі "East/West Alliance Limited" проти України", заява N 19336/04).

За таких обставин вимога представника позивача про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 5000,00 грн. є доведеною належними доказами та співмірною враховуючи складність справи та виконаної адвокатом роботи.

Разом з тим, позивачем на підтвердження проведення транспортно-товарознавчої експертизи надано акт № 3086 прийому-передачі виконаної роботи від 24.01.2024р. на суму 6500,00 грн. та квитанцію від 19.01.2024р. про сплату грошових коштів в розмірі 6500,00 грн. на рахунок ОСОБА_2 (а.с. 47).

Враховуючи викладене з відповідача ТОВ «Страхова компанія «Гардіан» підлягає стягненню судовий збір в сумі 560,60 грн., витрати на проведення транспортно-товарознавчої експертизи в розмірі 6500,00 грн., витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 5000,00 грн.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 206, 255, 260 ЦПК України

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Страхова компанія «Гардіан» про відшкодування майнової шкоди, завданої внаслідок ДТП - закрити.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Страхова компанія «Гардіан» судовий збір в сумі 560,60 грн., витрати на проведення транспортно-товарознавчої експертизи в розмірі 6500,00 грн., витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 5000,00 грн.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається до Житомирського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня проголошення ухвали. Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга на ухвали суду подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя В. П. Маслак