Справа № 604/1195/24
Провадження № 2-о/604/82/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 грудня 2024 року Підволочиський районний суд Тернопільської області в складі:

головуючого судді Сіянко В.М.,

за участю секретаря Феньо О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань с-щі Підволочиськ цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересовані особи Підволочиська селищна рада, ОСОБА_2 , про встановлення юридичного факту,

у с т а н о в и в :

02 вересня 2024 року до Підволочиського районного суду Тернопільської області надійшла заява ОСОБА_1 , від імені якої діє адвокат Кавійчик В.П., про встановлення факту проживання ОСОБА_1 невістки померлої, із спадкодавцем ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , по АДРЕСА_1 , однією сім`єю не менш як п`ять років, починаючи з 01.01.2016 до часу відкриття спадщини.

Свої вимоги заявник обґрунтовує тим, що постійно проживала по АДРЕСА_1 разом із ОСОБА_3 . Після її смерті заявниця здійснила її поховання. На заяву ОСОБА_1 про прийняття спадщини за законом нотаріус відмовив у видачі свідоцтва про право на спадщину та рекомендував звернутися до суду для підтвердження факту проживання заявниці разом із спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини.

Ухвалою суду від 04 вересня 2024 року провадження у справі відкрито.

Ухвалою суду від 31 жовтня 2024 року витребувано докази, а саме від приватного нотаріуса Коломійчука О.І. належним чином завірену копію спадкової справи №155/2023.

Ухвалою суду від 26 листопада 2024 року до участі у справі залучено ОСОБА_2 .

Заявник та його представник, заінтересовані особи до суду не з`явилися, надали заяви про розгляд справи за їхньої відсутності на підставі наявних в матеріалах справи доказів.

ОСОБА_2 надіслав до суду заяву, в якій повідомив, що не заперечує проти задоволення заяви ОСОБА_1 , оскільки вона дійсно проживала з померлою. Майно, яке заповіла йому ОСОБА_3 , нотаріусом зареєстровано, а до іншого майна померлої він не претендує.

Суд, допитавши свідків, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються вимоги заяви та заперечення на них, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, застосувавши до спірних правовідносин відповідні норми матеріального та процесуального права, встановив наступні фактичні обставини та відповідні їм правовідносини.

Фактичні обставини, встановлені судом

ІНФОРМАЦІЯ_2 померла ОСОБА_3 , місце смерті с. Кам`янки Тернопільського району Тернопільської області (свідоцтво про смерть НОМЕР_1 від 1.02.2023).

Згідно з довідкою №519 від 24.08.2023, виданою Підволочиською селищною радою Кам`янківський старостинський округ, на день смерті ОСОБА_3 разом із нею в житловому будинку АДРЕСА_1 була зареєстрована та проживала ОСОБА_1 невістка померлої.

За життя ОСОБА_3 склала заповіт, яким заповіла частину належного їм майна заявниці ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , які отримали свідоцтва про право на спадщину за заповітом.

ОСОБА_1 звернулася до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини (частини майна неохопленої заповітом) за законом як спадкоємець четвертої черги, проте нотаріус відмовив у вчиненні нотаріальної дії видачі свідоцтва про право на спадщину за законом та рекомендував звернутися до суду для підтвердження факту проживання заявниці разом із спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини.

Відсутність у розпорядженні заявника документів, що підтверджують факт родинних відносин та факт проживання однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини із ОСОБА_3 - унеможливлюють реалізацію її спадкових прав на отримання свідоцтва про право на спадщину за законом.

У судовому засіданні були допитані як свідки - ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , які будучи попереджені про кримінальну відповідальність за надання неправдивих свідчень, надали показання на підтвердження заявленого факту. Зокрема, вони підтвердили обставини постійного проживання однією сім`єю ОСОБА_3 та ОСОБА_1 у період з 2016 року до 01.02.2023.

Відповідно до статті 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Пунктом 5 частини другої статті 293 ЦПК України визначено, що суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Статтею 1264 ЦК України передбачено, що у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини. За змістом частини другої статті 1259 ЦК України фізична особа, яка є спадкоємцем за законом наступних черг, може за рішенням суду одержати право на спадкування разом із спадкоємцями тієї черги, яка має право на спадкування, за умови, що вона протягом тривалого часу опікувалася, матеріально забезпечувала, надавала іншу допомогу спадкодавцеві, який через похилий вік, тяжку хворобу або каліцтво був у безпорадному стані.

Для набуття права на спадкування за законом на підставі статті 1264 ЦК України необхідне встановлення двох юридичних фактів: а) проживання однією сім`єю із спадкодавцем; б) на час відкриття спадщини має сплинути щонайменше п`ять років, протягом яких спадкодавець та особа (особи) проживали однією сім`єю.

При вирішенні спору про право на спадщину осіб, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини (четверта черга спадкоємців за законом), судам необхідно враховувати норми частини другої статті 3 Сімейного кодексу України про те, що сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Зазначений п`ятирічний строк повинен виповнитися на момент відкриття спадщини і його необхідно обчислювати з урахуванням часу спільного проживання зі спадкодавцем однією сім`єю до набрання чинності цим Кодексом. До спадкоємців четвертої черги належать не лише жінка (чоловік), які проживали однією сім`єю зі спадкодавцем без шлюбу, таке право можуть мати також інші особи, якщо вони спільно проживали зі спадкодавцем, були пов`язані спільним побутом, мали взаємні права та обов`язки, зокрема, вітчим, мачуха, пасинки, падчерки.

Зазначений п`ятирічний строк повинен виповнитися на момент відкриття спадщини, і його необхідно обчислювати з урахуванням часу спільного проживання зі спадкодавцем однією сім`єю до набрання чинності цим Кодексом.

Подібні за змістом висновки виклав Верховний Суд у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду у постанові від 18 вересня 2023 року у справі N 582/18/21 (провадження N 61-20968сво21).

Суд відповідно до наданих письмових доказів та показань свідків, встановив, що починаючи з січня 2016 року і до смерті ОСОБА_3 , заявниця проживала разом із нею, у квартирі АДРЕСА_2 та надавала ОСОБА_3 відповідну допомогу при спільному проживанні, мала із нею спільні побутові права та обов`язки.

За встановлених обставин, суд дійшов висновку про задоволення заяви ОСОБА_1 щодо встановлення факту проживання однією сім`єю зі спадкодавцем, який має значення для оформлення спадщини після смерті ОСОБА_3 .

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 12, 81, 89, 141, 263-265, 293, 315 ЦПК України, суд, -

у х в а л и в :

Заяву ОСОБА_1 про встановлення юридичного фактузадовольнити.

Встановити факт проживання ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 ,разом зі спадкодавцем ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , однією сім`єю з 1 січня 2016 року до 1 лютого 2023 року.

Рішення суду може бути оскаржене безпосередньо до Тернопільського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги в тридцятиденний строк з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне судове рішення складено 23 грудня 2024 року.

Суддя В. М. Сіянко