ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 грудня 2024 року місто Київ

Справа № 369/7934/22

Апеляційне провадження № 22-ц/824/17832/2024

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ головуючого судді Желепи О.В., суддів: Мазурик О.Ф., Немировської О.В.

за участю секретаря судового засідання Рябошапки М.О.

розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду апеляційну скаргу ОСОБА_1 , який діє в інтересах ОСОБА_2 , на додаткове рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 16 вересня 2024 року (у складі судді Янченко А.В., повний текст складено 24 вересня 2024 року)

у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про захист честі гідності, ділової репутації, зобов?язання спростувати недостовірну інформацію та відшкодування моральної шкоди

ВСТАНОВИВ

Короткий зміст заяви

26 листопада 2023 року представник відповідача через систему «Електронний суд» подав заяву про ухвалення додаткового рішення суду, яку обґрунтовував тим, що позовна заява позивача була залишена без розгляду через повторну неявку в судове засідання позивача та його представника.

Указував, що необґрунтована поведінка позивача призвела до витрат на правничу допомогу через затягування розгляду справи позивачем, оскільки із 9-ти призначених засідань, він з`явився тільки у 3, до подачі позову позивач не вживав заходів досудового врегулювання спору, а також не надсилав пропозицій про укладення мирової угоди.

З урахування наведеного просив суд ухвалити додаткове рішення, яким стягнути з позивача на користь відповідача судові витрати на правничу допомогу в розмірі 40 550 грн.

Короткий зміст додаткового рішення суду першої інстанції

Києво-Святошинський районний суд Київської області додатковим рішенням від 16 вересня 2024 року заяву Нахамко В.І., в інтересах ОСОБА_3 про ухвалення додаткового судового рішення - задовольнив частково.

Стягнув з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 понесені ним витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 20 000 грн.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги

Не погодившись з таким судовим рішенням, представник ОСОБА_2 - ОСОБА_1 16 жовтня 2024 року подав до Київського апеляційного суду апеляційну скаргу, у якій просив оскаржуване додаткове рішення скасувати залишити без розгляду заяву про відшкодування судових витрат та повернути заяву представнику відповідача.

Узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу

На обґрунтування апеляційної скарги, зазначає, що суд першої інстанції розглянув заяву про ухвалення додаткового рішення пізніше ніж через 20 днів з дня ухвалення рішення по суті позовних вимог всупереч ч. 2 ст. 246 ЦПК України.

Заява про ухвалення додаткового рішення не була надіслана ні представнику позивача, ні самому позивачу. Доказів надсилання до заяви не подано.

Заява про ухвалення додаткового рішення була подана представником відповідача через систему «Електронний суд», але при цьому не містить відомостей про наявність або відсутність саме у відповідача та позивача електронного кабінету.

Заява не підлягала задоволенню, оскільки не містила відомостей стосовно необґрунтованих дій саме позивача. Будь-яких зловживань процесуальними правами з боку Позивача судом, з огляду на положення ст. 44 ЦПК України, не було встановлено.

Позивачу жодного разу не надсилалися судові повістки, а тому сам позивача жодного разу не був обізнаний про жодне судове засідання.

Представник відповідача ввів суд в оману стосовно необґрунтованості звернення позивача до суду, оскільки відповідач видалив інформацію зі своєї сторінки, яка є предметом спору, і у відзиві вказав, що немає доказів її поширення. А тому позивач правомірно звертався до суду, а відповідач сам потім видалив інформацію, яка ганьбила позивача.

Зазначає про неспівмірність витрат, заявлених відповідачем, оскільки більшість витрат, указаних в детальному описі робіт, зокрема зустрічі з клієнтом та підписання додаткової угоди, копіювання та друк документів, не є послугами з правничої допомоги, які передбачені договором про надання правової допомоги та Законом України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність». Також не може бути враховано судом у витрати на правову допомогу аналіз законодавства. Інші витрати, заявлені відповідачем є явно зависокими.

Узагальнені доводи та заперечення інших учасників справи

У відзиві на апеляційну скаргу представник відповідача - адвокат Нахамко В.І. проти апеляційної скарги заперечував, просив відмовити у її задоволенні, а додаткове рішення суду першої інстанції залишити без змін як законне та обґрунтоване.

Позиція учасників справи, які з`явилися в судове засідання

У судовому засіданні позивач ОСОБА_2 та його представник - адвокат ОСОБА_1. апеляційну скаргу підтримали в повному обсязі, просили її задовольнити з підстав, викладених у ній. Додатково суду пояснили, що про видалення публікації дізналися не пізніше третього засідання в суді першої інстанції

Представник відповідача - адвокат Нахамко В.І. заперечував проти апеляційної скарги, просив відмовити у задоволенні апеляційної скарги, додаткове рішення суду першої інстанції залишити без змін. Указав, що процесуальні порушення, допущені при поданні заяви про ухвалення додаткового рішення не призвело до неправильного вирішення питання про ухвалення такого рішення, оскільки позивач до районного суду подав заперечення на таку заяву.

Фактичні обставини справи, встановлені судом

Суд першої інстанції встановив, що 15.03.2023, разом із відзивом на позовну заяву стороною відповідача подавався Попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, вартості робіт (наданих послуг) виконаних адвокатом, які сторона понесла і які очікує понести в зв`язку із розглядом справи в розмірі 60 000 грн.

Відповідно до укладеної між адвокатом Нахамко Василем Івановичем та ОСОБА_3 додаткової угоди від 27.02.2023 до Договору № 209/160-ВТ-ФЦ від 16.12.2022 про надання правничої (правової) допомоги адвокат здійснює усіма законними методами та способами надання правничої (правової) допомоги Клієнту у справі щодо судового представництва у суді першої інстанції у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про захист честі, гідності, ділової репутації (Києво-Святошинський районний суд Київської області, справа № 369/7934/22). Гонорар Адвоката, відповідно до ч. 2 ст. 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», становить фіксований розмір 60 000,00 грн. Гонорар сплачується Клієнтом частинами у розмірах та строки, що в будь-який спосіб (усно, письмово) погоджено Сторонами.

Відповідач у відзиві на позов повідомляв суд, що детальний розмір витрат, які відповідач понесе у зв`язку пред`явленим позовом та розглядом справи, докази на їх підтвердження, буде подано у відповідності до ч. 8 ст. 141 ЦПК України до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона нами буде зроблено про це відповідну заяву.

Відповідно до Акту приймання-передачі наданої правничої (правової) допомоги (робіт, послуг) укладеному 24.11.2023, на виконання Договору про надання правничої (правової) допомоги № 2209/160-ВТ-ФЦ 16.09.2022 та додаткової угоди до нього від 27.02.2023 Адвокат передав, а Клієнт прийняв правничу (правову) допомогу (роботи, послуги) у справі щодо судового представництва у суді першої інстанції у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про захист честі, гідності, ділової репутації (Києво-Святошинський районний суд Київської області, справа № 369/7934/22).

Загальна вартість правничої (правової) допомоги (робіт, послуг) (гонорар Адвоката), відповідно до ч. 2 ст. 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», становить фіксований розмір - 40 550,00 грн.

Згідно з розрахунком судових витрат, зазначеним у заяві від 26.11.2023, заявлена до стягнення сума становить 40 550,00 грн.

На виконання положень ч. 3 ст. 137 ЦПК України відповідач надав детальний опис робіт (наданих послуг):

1) Написання, зустріч з відповідачем та підписання між сторонами додаткової угоди до Договору.

2) Проведення зустрічей з відповідачем, узгодження з ним правової позиції по справі.

3) Надання консультацій щодо предмету спору, роз`яснень з правових питань щодо судового спору.

4) Погодження з клієнтом доказової бази. Збір та аналіз доказів.

5) Виїзд до суду та ознайомлення з матеріалами справи.

6) Аналіз законодавства та судової практики з аналогічних питань.

7) Підготовка (написання) заяв по суті справи (відзиву) - 27 сторінок відзиву, 17 додатків на 19 аркушах) (витрачений час - 30 робочих годин).

8) Копіювання, друк та посвідчення вірності копій доказів до відзиву.

9) Написання, надіслання адвокатського запиту до органів Національної поліції щодо кримінальних справ де фігурантом є ОСОБА_2 . Отримання відповіді у АТ «Укрпошта».

10) Подання відзиву через загальну канцелярію суду.

11) Заповнення поштового конверту формування опису документів по формі 107, виїзд до АТ «Укрпошта» для надіслання відзиву позивачу.

12) Відстеження через портал АТ «Укрпошта» вручення/невручення відправленої поштової кореспонденції.

13) Виїзд до АТ «Укрпошта» для отримання відзиву, який повернувся без вручення позивачу.

14) Підготовка (написання) інших документів до суду (клопотання про відкладення проведення підготовчого засідання від 04.07.2023 подання його власноручно через канцелярію суду, подання 14.09.2023 заяви про завершення підготовчого засідання та призначення справи до розгляду по суті).

15) Підготовка до участі, виїзди та участь у судових засіданнях - взято участь у 8-ми судових засіданнях (витрачено 30 робочих годин).

16) Написання та надіслання через підсистему Електронний суд ЄСІТС заяви про ухвалення додаткового рішення (витрачено 3 години).

Як вбачається з матеріалів справи судом було призначено 7 підготовчих судових засідань, а сторона позивача взяла участь тільки у 3-х. У розгляді справи по суті явку учасника сторона позивача не забезпечила.

Ухвалою суду від 14.09.2023 закрито підготовче провадження та справу призначено до розгляду по суті на 16.10.2023. Як вбачається з матеріалів справи у призначені судові засідання, які відбулись 16.10.2023 та 22.11.2023, про які належно повідомлені позивач та представник позивача - адвокат Крикунов Олександр Володимирович, вони повторно не з`явилися.

Судом досліджено надані представником відповідача роздруківки із сайту Центру акредитації Вищої школи адвокатури Національної асоціації адвокатів України про підвищення кваліфікації адвоката у 2020 - 2022 роках, відповідно до яких, в рамках підвищення кваліфікації адвокатом відповідача Нахамко В.І. отримано: у 2020 - 31 бал, у 2021 - 37 балів, у 2022 - 17 балів.

Позиція суду апеляційної інстанції

Розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість ухваленого рішення, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню.

Мотиви, з яких виходить апеляційний суд, та застосовані норми права

Згідно з ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Відповідно до вимог ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Указаним вимогам додаткове рішення суду першої інстанції частково не відповідає з огляду на таке.

Задовольняючи частково заяву представника відповідача про ухвалення додаткового судового рішення суд першої інстанції виходив із того, що ціна позову складала 160 000 грн, заявлений відповідачем попередній розрахунок судових витрат 80 458,20 грн. Незабезпечення позивачем явки повноважного представника у судові засідання призвело до затягування розгляду справи, порушення принципу процесуальної економії. Матеріали справи не містять доказів вжиття позивачем заходів досудового врегулювання спору, також під час розгляду справи пропозиції про врегулювання спору мирним шляхом не заявлялися. Врахувавши складність справи, узявши до уваги принципи співмірності та розумності судових витрат, суд дійшов висновку про необхідність стягнення з позивача на користь відповідача 20 000 грн понесених витрат на правову допомогу.

При визначенні розміру витрат на правничу допомогу суд врахував, що справа мала важливе значення для відповідача оскільки він є депутатом Київської обласної ради VIII скликання, журналістом, директором Комунального закладу Київської обласної ради «База спеціального медичного постачання», а результат вирішення справи міг суттєво вплинути на репутацію відповідача як публічного діяча.

Суд погодився з твердженням відповідача про те, що 17.08.2023 після заявлення представником позивача у підготовчому засіданні усного клопотання про відкладення проведення підготовчого засідання для погодження зі своїм клієнтом - позивачем ОСОБА_2 позиції про подання до суду заяви про залишення позову без розгляду, з чого вбачається, що з 17.08.2023 представник позивача продовжив зловживати своїми правами: не повідомив суд про прийняте рішення, не брав участі у наступних підготовчих засіданнях, судових засіданнях з розгляду справи по суті, не подавав відповідних заяв/клопотань суду про неможливість явки до суду.

Колегія суддів не повністю погоджується із такими висновками суду першої інстанції з огляду на таке.

Колегія суддів встановила, що позов ОСОБА_2 ухвалою від 22.112023 року був залишений без розгляду на підставі п. 3 ч. 1 ст. 257 ЦПК України через повторну неявку позивача в судове засідання.(а.с.128)

Разом із цим, при вирішенні питання про ухвалення додаткового судового рішення, суд першої інстанції керувався загальними нормами ст. 141, 270 ЦПК України, що стосуються ухвалення додаткового рішення про розподіл судових витрат після вирішення справи по суті позовних вимог.

Колегія суддів звертає увагу, що розподіл витрат у разі визнання позову, закриття провадження у справі або залишення позову без розгляду проводиться на підставі та в порядку, визначеному в ст. 142 ЦПК України.

Відповідно до ч. 5 ст. 142 ЦПК України у разі закриття провадження у справі або залишення позову без розгляду відповідач має право заявити вимоги про компенсацію здійснених ним витрат, пов`язаних з розглядом справи, внаслідок необґрунтованих дій позивача.

У постанові Верховного Суду від 28 січня 2019 року у справі № 619/1146/17-ц зроблено висновок, що саме по собі звернення з позовом до суду чи неявка сторони у судове засідання не свідчить про необґрунтованість дій позивача, оскільки зазначене є диспозитивним правом позивача, передбачене процесуальним законодавством і не містить таких обмежень, а тому для задоволення вимог про стягнення компенсації здійснених судових витрат відповідачеві необхідно довести, а суду встановити, які саме дії позивача при зверненні до суду чи у ході розгляду справи по суті є необґрунтованими .

Констатуючи зловживання представником позивача своїми правами суд першої інстанції вказав, що 17.08.2023 після заявлення представником позивача у підготовчому засіданні усного клопотання про відкладення проведення підготовчого засідання для погодження зі своїм клієнтом - позивачем ОСОБА_2 позиції про подання до суду заяви про залишення позову без розгляду, представник не повідомив суд про прийняте рішення, не брав участі у наступних підготовчих засіданнях, судових засіданнях з розгляду справи по суті, не подавав відповідних заяв/клопотань суду про неможливість явки до суду.

Колегія суддів погоджується із такими висновками суду першої інстанції з огляду на таке.

У судовому засіданні в суді апеляційної інстанції було встановлено, що про видалення публікації, яка була підставою для звернення із позовом, позивач дізнався не пізніше третього підготовчого судового засідання в суді першої інстанції.

Із матеріалів справи вбачається, що третє підготовче судове засідання в суді першої інстанції було призначене на 08.05.2023. Про намір подачі заяви про залишення позову без розгляду представник відповідача повідомив на підготовчому судовому засіданні 17.08.2023. При цьому до 22.11.2023 такої заяви не подав.

Окрім цього, представник позивача - ОСОБА_1. подавав клопотання про відкладення судових засідань, призначених на 12.06.2023 та 14.09.2023, у яких вказував, що докази поважності причини неявки будуть надати в наступному судовому засіданні (а. с. 109 та 116 відповідно), проте в матеріалах справи відсутні такі докази.

З урахуванням вказаних обставин у сукупності, колегія суддів доходить висновку про наявність в діях позивача та його представника ознак затягування судового процесу та необґрунтованих дій, що виявилися у юридичному підтриманні позову (неподання заяви про відмову від позову чи залишення його без розгляду), коли підстави для його подачі вже відпали, за фактичного ухилення від вчинення дій щодо його розгляду (неявка в судові засідання).

Згідно з ч. 4 ст. 12 ЦПК України кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Стверджуючи про неспівмірність витрат, заявлених відповідачем, позивач вказував на те, що більшість витрат, указаних в детальному описі робіт, зокрема зустрічі з клієнтом та підписання додаткової угоди, копіювання та друк документів, не є роботами, які передбачені договором про надання правової допомоги та Законом України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність». Вважав, що не може бути враховано судом у витрати на правову допомогу аналіз законодавства.

Колегія суддів частково погоджується із таким доводами скаржника з огляду на таке.

Відповідно до частин 1-4 ст.137 ЦК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:

1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);

3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Пунктом 3.2 Рішення Конституційного Суду України від 30 вересня 2009 року № 23-рп/2009передбачено, що правова допомога є багатоаспектною, різною за змістом, обсягом та формами і може включати консультації, роз`яснення, складення позовів і звернень, довідок, заяв, скарг, здійснення представництва, зокрема, в судах та інших державних органах тощо. Вибір форми та суб`єкта надання такої допомоги залежить від волі особи, яка бажає її отримати. Право на правову допомогу - це гарантована державою можливість кожної особи отримати таку допомогу в обсязі та формах, визначених нею, незалежно від характеру правовідносин особи з іншими суб`єктами права.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру з огляду на конкретні обставини справи та фінансовий стан обох сторін.

Ті самі критерії застосовує ЄСПЛ, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції. Так, у справі «Схід/Захід Альянс Лімітед» проти України» (заява № 19336/04) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (пункт 268).

У рішенні ЄСПЛ від 28 листопада 2002 року «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Відповідач заявив до стягнення витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 40 550 грн, щодо таких виконаних робіт:

1) Написання, зустріч з відповідачем та підписання між сторонами додаткової угоди до Договору. 2) Проведення зустрічей з відповідачем, узгодження з ним правової позиції по справі. 3) Надання консультацій щодо предмету спору, роз`яснень з правових питань щодо судового спору. 4) Погодження з клієнтом доказової бази. Збір та аналіз доказів. 5) Виїзд до суду та ознайомлення з матеріалами справи. 6) Аналіз законодавства та судової практики з аналогічних питань. 7) Підготовка (написання) заяв по суті справи (відзиву) - 27 сторінок відзиву, 17 додатків на 19 аркушах) (витрачений час - 30 робочих годин). 8) Копіювання, друк та посвідчення вірності копій доказів до відзиву. 9) Написання, надіслання адвокатського запиту до органів Національної поліції щодо кримінальних справ де фігурантом є ОСОБА_2 . Отримання відповіді у АТ «Укрпошта». 10) Подання відзиву через загальну канцелярію суду. 11) Заповнення поштового конверту формування опису документів по формі 107, виїзд до АТ «Укрпошта» для надіслання відзиву позивачу. 12) Відстеження через портал АТ «Укрпошта» вручення/невручення відправленої поштової кореспонденції. 13) Виїзд до АТ «Укрпошта» для отримання відзиву, який повернувся без вручення позивачу. 14) Підготовка (написання) інших документів до суду (клопотання про відкладення проведення підготовчого засідання від 04.07.2023 подання його власноручно через канцелярію суду, подання 14.09.2023 заяви про завершення підготовчого засідання та призначення справи до розгляду по суті). 15) Підготовка до участі, виїзди та участь у судових засіданнях - взято участь у 8-ми судових засіданнях (витрачено 30 робочих годин). 16) Написання та надіслання через підсистему Електронний суд ЄСІТС заяви про ухвалення додаткового рішення (витрачено 3 години).

Колегія судді наголошує, що із зазначеного переліку, такими, що безпосередньо пов`язані з процесуальною діяльністю, спрямованою на захист інтересів відповідача в суді в межах цієї справи, є лише участь у судових засіданнях, підготовка адвокатських запитів та складання відзиву на позовну заяву, а щодо решти «робіт» вважає за необхідне вказати на таке.

1. Написання, зустріч з відповідачем та підписання між сторонами додаткової угоди до Договору.

Ця діяльність не стосується судового процесу і не має безпосереднього зв`язку з наданням правничої допомоги у судовій справі. Це договірні зобов`язання, які не впливають на правову позицію у справі.

2. Проведення зустрічей з відповідачем, узгодження з ним правової позиції по справі.

Хоча узгодження правової позиції є важливим етапом, ця діяльність має підготовчий характер і не є безпосередньою процесуальною дією. Вона не може бути самостійною підставою для стягнення витрат.

3. Надання консультацій щодо предмету спору, роз`яснень з правових питань щодо судового спору.

Консультації є підготовчим етапом і не є окремою процесуальною діяльністю, яку можна вважати «реальною правничою допомогою», спрямованою на участь у судовому процесі

4. Погодження з клієнтом доказової бази. Збір та аналіз доказів.

Збір доказів є частиною підготовчої роботи, але не входить до процесуальних дій, якщо не супроводжується конкретними поданнями або заявами до суду.

5. Виїзд до суду та ознайомлення з матеріалами справи.

Ознайомлення з матеріалами справи є правом сторони , при цьому всі докази долучені до позову відповідачу були направлені.

6. Аналіз законодавства та судової практики з аналогічних питань.

Це частина підготовчої роботи юриста, яка не є процесуальною дією, оскільки не проявляється у видимих судових процедурах, та на переконання суду має охоплюватись часом на складання відзиву на позов.

7. Копіювання, друк та посвідчення вірності копій доказів до відзиву.

Це технічна діяльність, яка не є частиною процесуальних дій і тому не може розглядатися як правнича допомога.

9. Написання, надіслання адвокатського запиту до органів Національної поліції, отримання відповідей є правничою допомогою, спрямованою на захист прав відповідача.

10. Подання відзиву через загальну канцелярію суду.

Спосіб подання відзиву є прерогативою сторони, а витрати, пов`язані із такою дією мають бути включені до витрат, пов`язаних зі складенням самого відзиву.

11-13. Дії, пов`язані з поштовим відправленням та отриманням кореспонденції.

Ці дії є технічними і безпосередньо не стосуються надання правничої допомоги.

14. Підготовка інших документів до суду (клопотання, заяви).

Подання клопотань є процесуальною діяльністю, проте лише ті, що стосуються розгляду справи по суті. Клопотання про відкладення судового засідання, про завершення підготовчого засідання такими не є.

15. Підготовка заяви про ухвалення додаткового рішення.

Судові витрати, пов`язані із підготовкою заяви про ухвалення додаткового рішення, не підлягають розподілу як такі, що не пов`язані із розглядом справи.

Таким чином, колегія судді дійшла висновку про необхідність розподілу судових витрат, понесених відповідачем, за складання відзиву на позовну заяву, запиту адвоката до органів поліції, та участь представника в судових засіданнях.

За підготовку та подання відзиву на позовну заяву представник відповідача зазначив витрати в 30 робочих годин та оцінив їх у 6 500 грн. Апеляційний суд вважає, що в підготовку відзиву входить і узгодження та роз`яснення відповідачу правової позиції, ознайомлення з позовом та додатками до нього, аналіз законодавства та судової практики, а також подання відзиву до суду.

Колегія суддів вважає розумним заявлений розмір цих витрат за вказану процесуальну дію. Позивач не навів детального обґрунтування щодо неспівмірності такого розміру витрат, саме за складання відзиву, що було його процесуальним обов`язком.

За участь у 8-ми судових засідання із витратами в 30 робочих годин представник відповідача просив стягнути 9 000 грн.

Колегія суддів встановила, що представник відповідача брав участь лише в судових засіданнях, призначених на:

21.03.2023 (призначено на 10:05, розпочато 10:26, закінчено 10:28) - 23 хвилини (а. с. 78);

17.08.2023 (призначено на 11:35, розпочато 11:50, закінчено 10:51) - 16 хвилин (а. с. 111);

16.10.2023 (призначено на 12:00, розпочато 12:39, закінчено 12:40) - 40 хвилин (а. с. 124).

А також представник відповідача з`явився до суду, проте судового засідання не відбулося 08.05.2023 (а. с. 95-96).

Як вбачається з протоколів судових засідань, такі засідання тривали не більше 2 хвилин, а з урахуванням часу перебування адвоката в суді 17 серпня та 16.10.2023 року, загалом адвокат витратив не більше години.

За таких обставин колегія суддів вважає обґрунтованим та розумним розмір судових витрат, пов`язаних із участю в судових засіданнях у сумі 500грн. з огляду на те, що жодної правничої допомоги з боку адвоката не надавалось, так як засідання не проводились.

Суд першої інстанції помилково взяв до уваги обставину, що справа мала важливе значення для відповідача у зв`язку з його статусом публічного діяча, оскільки в матеріалах справи відсутні докази того, що статус відповідача як публічної особи призвів до збільшення витрат на правничу допомогу. Зокрема, не доведено, що адвокат виконав більше роботи чи поніс додаткові витрати через специфіку ситуації, пов`язаної із репутацією відповідача.

З урахування наведеного, реальними, розумними та справедливими є судові витрати відповідача в розмірі 7 000 грн, які пов`язані з необґрунтованою поведінкою позивача та підлягають стягненню з позивача на користь відповідача.

Доводи позивача про те, що він не повідомлявся про розгляд справи, суд відхиляє, так як відповідно до ст. 130 ЦПК України вручення повістки представникові є врученням повістки цій особі.

Доводи апеляційної скарги щодо недоліків заяви про ухвалення додаткового рішення (відсутність відомостей про наявність або відсутність у відповідача та позивача електронного кабінету) колегія суддів відхиляє як такі, що не могли вплинути на вирішення судом першої інстанції питання про ухвалення додаткового рішення, оскільки зазначені недоліки є технічними та незначними. Відсутність чи наявність електронного кабінету сторін не є обставиною, яка прямо стосується підстав для ухвалення додаткового рішення.

Не направлення представником відповідача заяви про ухвалення додаткового рішення позивачу та/або його представнику не може бути підставою для повного скасування ухваленого додаткового рішення суду першої інстанції, оскільки таке процесуальне порушення з боку суду першої інстанції не призвело до порушення прав позивача, який надав заперечення на заяву про ухвалення додаткового рішення.

Колегія суддів виходить з положень ч. 2 ст. 376 ЦПК України, оцінюючи наслідки процесуальних порушень у контексті їх значущості для вирішення справи та зазначає, що вказане порушення не позбавило позивача можливості знати про існування заяви про ухвалення додаткового рішення та подати свої заперечення проти неї, які були враховані судом першої інстанції при ухваленні додаткового рішення. Скасування додаткового рішення суду першої інстанції в повному обсязі на підставі зазначеного процесуального порушення призвело б до надмірного формалізму та суперечило б принципу верховенства права.

Із тих же підстав відхиляються як підстави для повного скасування додаткового рішення суду першої інстанції доводи апеляційної скарги про порушення судом строків розгляду заяви про ухвалення додаткового рішення, передбачених ч. 2 ст. 246 та ч. 3 ст. 270 ЦПК України.

Висновки за результатами розгляду апеляційної скарги

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.

Відповідно до пп. 1, 4 ч. 1 ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є, зокрема, неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи та порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Колегія суддів встановила, що при ухваленні додаткового судового рішення суд першої інстанції не керувався релевантними нормами процесуального права та неповно з`ясував обставини справи в частині реальності, обґрунтованості та розумності понесених відповідачем витрат на правничу допомогу, що є підставою для зміни додаткового судового рішення в частині розміру витрат на правничу допомогу, що підлягають стягненню з позивача на користь відповідача з 20 000 грн до 7 000 грн.

Керуючись статтями 137, 141, 367, 374, 376, 381-384 ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ

Апеляційну скаргу ОСОБА_1, який діє в інтересах ОСОБА_2 , - задовольнити частково.

Додаткове рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 16 вересня 2024 року - змінити, зменшивши розмір стягнутих витрат на професійну правничу допомогу з 20 000 (двадцяти тисяч) до 7 000 (семи тисяч) гривень.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає, крім випадків, визначених у п. 2 ч. 3 ст. 389 ЦПК України.

Повний текст постанови складено 18 грудня 2024 року.

Головуючий О.В. Желепа

Судді: О.Ф. Мазурик

О.В. Немировська