Справа №402/1181/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"19" грудня 2024 р. Ульяновський районний суд Кіровоградської області в складі:

головуючого судді -Ясінського Л.Ю.

секретаря судового засідання - Ільченко Л.Г.

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в місті Благовіщенське Кіровоградської області, цивільну справу в порядку загального провадження за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: Орган опіки і піклування Благовіщенської міської ради про позбавлення батьківських прав,

ВСТАНОВИВ:

01 лютого 2024 року представник позивача - адвокат Анікєєнко Є.О. в інтересах позивача ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до відповідача ОСОБА_2 про позбавлення батьківських прав.

В обґрунтування позовних вимог представник позивача зазначила:

З 30.08.2008 року ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (Відповідач) перебували у шлюбі, зареєстрованому 30.08.2008р. відділом РАЦС Ульяновського районного управління юстиції Кіровоградської області, актовий запис № 43.

Від цього шлюбу у подружжя народилася дитина - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (Позивач), що підтверджується актовим записом № 23 свідоцтва про народження серія НОМЕР_1 від 08.05.2009р., виданого відділом реєстрації актів цивільного стану Ульяновського районного управління юстиції Кіровоградської області.

З 08.09.2010р. ОСОБА_3 та ОСОБА_2 припинили шлюбні відносини та проживають окремо, рішенням Ульяновського районного суду Кіровоградської області від 27.09.2010 року шлюб між ними розірвано, стягнуто з ОСОБА_2 аліменти на користь ОСОБА_3 на утримання сина ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 в розмірі частини доходів та заробітку відповідача, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку починаючи з 08.09.2010р., тобто з моменту подачі позову в суд, до досягнення повноліття ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_3 , тобто до ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Після припинення шлюбних відносин між батьками, Позивач залишився проживати з матір`ю та проживає з нею до сьогодні за адресою: АДРЕСА_1 , крім того, за вказаною адресою проживає чоловік ОСОБА_3 - ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , що підтверджується довідкою № 1732 від 18.11.2024р., виданою Благовіщенською міською радою Голованівського району Кіровоградської області.

Відповідач - ОСОБА_2 з часу припинення шлюбних відносин з матір`ю позивача, не спілкується з сином, не цікавиться його життям та потребами, повністю самоусунувся від виконання своїх батьківських обов`язків. Позивач часто хворіє, що стало підставою для стягнення додаткових витрат на його лікування, що підтверджується рішенням Ульяновського районного суду Кіровоградської області від 20.12.2021р., при цьому Відповідач жодного разу не поцікавився ні станом здоров`я Позивача ні його потребами в лікуванні.

Відповідно до довідки-розрахунку заборгованості № 40654 від 25.10.2024р., виданої Гайворонським відділом державної виконавчої служби у Голованівському районі Кіровоградської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) станом на 25.10.2024 року заборгованість відповідача по додаткових витратах складає 30132 грн., що стало підставою для внесення його до Єдиного реєстру боржників (копія інформації з Єдиного реєстру боржників додається).

Згідно акту обстеження умов проживання № 221 від 10.10.2024р. встановлено, що умови проживання Позивача добрі, сім`я забезпечена продуктами харчування, квартира опалюється електрикою, Позивач має окрему кімнату облаштовану необхідними меблями та гаджетами. ОСОБА_1 проживає в квартирі разом з матір`ю та її чоловіком ОСОБА_7 .

Згідно характеристики, виданої Благовіщенським академічним ліцеєм «Лідер» Благовіщенської міської ради, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 навчається в даній школі з 1 класу, за час навчання зарекомендувала себе як старанний, дисциплінований, працелюбний учень. Мати, ОСОБА_3 , цікавиться навчанням сина та відповідально ставиться до його виховання.

Відповідно до довідки № 346 від 20.09.2024р. батько дитини, ОСОБА_2 , контакту з навчальним закладом, де вчиться дитина, не підтримує, із вчителями не спілкується, не цікавиться шкільним життям дитини.

Відповідно до пояснень-підтвердження сусідів, а саме: ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 батько Позивача, ОСОБА_2 , ніколи не провідував сина, не брав його з собою на прогулянки, не цікавився його життям.

Відповідно до рішення виконавчого комітету Благовіщенської міської ради № 262 від 31.10.2024р. «Про затвердження висновку про доцільність позбавлення батьківських прав» та висновку про доцільність позбавлення батьківських прав, батько дитини, ОСОБА_2 , не бачиться та не намагається бачити сина, не приїздить, не телефонує, не виявляє бажання спілкуватись з дитиною та приймати участь у вихованні, не цікавиться розвитком сина, його успіхами в школі. Всі факти стверджують про те, що батько свідомо не бажає дбати про дитину та ухиляється від виконання батьківських обов`язків. При спілкуванні у телефонному режимі зі спеціалістами служби у справах дітей ОСОБА_2 надав згоду на позбавлення його батьківських прав.

Посилаючись на викладене, позивач, представник позивача просять суд позбавити батьківських прав ОСОБА_2 відносно сина ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Ухвалою Ульяновського районного суду Кіровоградської області відкрито провадження у справі в порядку загального провадження з призначенням справи до підготовчого судового засідання на 19 грудня 2024 року.

Позивач та його представник в підготовче судове засідання не з`явилися, надіслали до суду заяву якою підтримують заявлені вимоги та просять проводити судове засідання у їх відсутність. Крім того, представник позивача просить суд, стягнути з відповідача 50% понесених судових витрат, в зв`язку з визнанням ним заявлених позовних вимог до початку судового засідання.

Відповідач, представник відповідача в підготовче судове засідання не з`явились, надали до суду заяву, відповідно до якої не заперечують щодо позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 щодо неповнолітнього сина ОСОБА_1 ..

Представник третьої особи в судове засідання не з`явився, належним чином повідомлений про місце та час розгляду справи, згідно направленої заяви підтримують позовні вимоги щодо позбавлення ОСОБА_2 батьківських прав та вважають, що вказане відповідатиме інтересам дитини.

Відповідно до ч. 3 ст. 211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності.

Відповідно ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

Згідно ч. 4 ст. 206 ЦПК у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Суд дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що з 30.08.2008 року ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 перебували у шлюбі, зареєстрованому 30.08.2008 р. відділом РАЦС Ульяновського районного управління юстиції Кіровоградської області, актовий запис № 43.

Від цього шлюбу у подружжя народилася дитина - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , що підтверджується актовим записом № 23 свідоцтва про народження серія НОМЕР_1 від 08.05.2009р., виданого відділом реєстрації актів цивільного стану Ульяновського районного управління юстиції Кіровоградської області ( а.с.12).

З 08.09.2010р. ОСОБА_3 та ОСОБА_2 припинили шлюбні відносини та проживають окремо, рішенням Ульяновського районного суду Кіровоградської області від 27.09.2010 року шлюб між ними розірвано, стягнуто з ОСОБА_2 аліменти на користь ОСОБА_3 на утримання сина ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 в розмірі частини доходів та заробітку відповідача, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку починаючи з 08.09.2010р., тобто з моменту подачі позову в суд, до досягнення повноліття ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_3 , тобто до ІНФОРМАЦІЯ_4 ( а.с.15-19)

Після припинення шлюбних відносин між батьками, ОСОБА_1 залишився проживати з матір`ю та проживає з нею до сьогодні за адресою: АДРЕСА_1 ,, що підтверджується довідкою № 1732 від 18.11.2024р., виданою Благовіщенською міською радою Голованівського району Кіровоградської області ( а.с.30).

Відповідач - ОСОБА_2 з часу припинення шлюбних відносин з матірю позивача, не спілкується з сином, не цікавиться його життям та потребами, повністю самоусунувся від виконання своїх батьківських обов`язків. Позивач часто хворіє, що стало підставою для стягнення додаткових витрат на його лікування, що підтверджується рішенням Ульяновського районного суду Кіровоградської області від 20.12.2021р., при цьому відповідач жодного разу не поцікавився ні станом здоров`я Позивача ні його потребами в лікуванні.

Відповідно до довідки-розрахунку заборгованості № 40654 від 25.10.2024р., виданої Гайворонським відділом державної виконавчої служби у Голованівському районі Кіровоградської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) станом на 25.10.2024 року заборгованість відповідача по додаткових витратах складає 30132 грн., що стало підставою для внесення його до Єдиного реєстру боржників ( а.с.29).

Згідно акту обстеження умов проживання № 221 від 10.10.2024р. встановлено, що умови проживання Позивача добрі, сім`я забезпечена продуктами харчування, квартира опалюється електрикою, Позивач має окрему кімнату облаштовану необхідними меблями та гаджетами. ОСОБА_1 проживає в квартирі разом з матір`ю та її чоловіком ОСОБА_7 ( а.с.32).

Згідно характеристики, виданої Благовіщенським академічним ліцеєм «Лідер» Благовіщенської міської ради, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 навчається в даній школі з 1 класу, за час навчання зарекомендувала себе як старанний, дисциплінований, працелюбний учень. Мати, ОСОБА_3 , цікавиться навчанням сина та відповідально ставиться до його виховання ( а.с.31)..

Відповідно до довідки № 346 від 20.09.2024р. батько дитини, ОСОБА_2 , контакту з навчальним закладом, де вчиться дитина, не підтримує, із вчителями не спілкується, не цікавиться шкільним життям дитини ( а.с.11).

Відповідно до пояснень-підтвердження сусідів, а саме: ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 батько Позивача, ОСОБА_2 , ніколи не провідував сина, не брав його з собою на прогулянки, не цікавився його життям ( а.с.28).

Відповідно до рішення виконавчого комітету Благовіщенської міської ради № 262 від 31.10.2024р. «Про затвердження висновку про доцільність позбавлення батьківських прав» та висновку про доцільність позбавлення батьківських прав, батько дитини, ОСОБА_2 , не бачиться та не намагається бачити сина, не приїздить, не телефонує, не виявляє бажання спілкуватись з дитиною та приймати участь у вихованні, не цікавиться розвитком сина, його успіхами в школі. Всі факти стверджують про те, що батько свідомо не бажає дбати про дитину та ухиляється від виконання батьківських обов`язків. При спілкуванні у телефонному режимі зі спеціалістами служби у справах дітей ОСОБА_2 надав згоду на позбавлення його батьківських прав ( а.с.25)

Відповідно до висновку про доцільність позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 , відносно його неповнолітньої дитини ОСОБА_1 , затвердженого рішенням № 262 від 31.10.2024 року виконавчого комітету Благовіщенської міської ради Кіровоградської області, з метою якнайкращого захисту інтересів дитини, комісія дійшла висновку про доцільність позбавлення ОСОБА_2 батьківських прав відносно неповнолітньої дитини ОСОБА_1 ( а.с.26-27).

Надаючи правову кваліфікацію правовідносинам, суд враховує наступне.

Декларація прав дитини, проголошена Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року, як принципове положення визначила, що дитина повинна зростати в умовах турботи.

Відповідно до ч. 3 ст. 51 Конституції України сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою.

В даній ситуації суд звертає увагу, що статтею 32 Конституції України передбачено, що ніхто не може зазнавати втручання в його особисте і сімейне життя, крім випадків, передбачених Конституцією України.

Сімейне життя - це особисті майнові та немайнові відносини між подружжям, іншими членами сім`ї, яке здійснюється на засадах, визначених у Сімейному кодексі: кожна особа має право на повагу до свого сімейного життя (частина четверта статті 4); ніхто не може зазнавати втручання в його сімейне життя, крім випадків, встановлених Конституцією України (частина п`ята статті 5); регулювання сімейних відносин здійснюється з урахуванням права на таємницю особистого життя їх учасників, їхнього права на особисту свободу та недопустимості свавільного втручання у сімейне життя (частина четверта статті 7) та інше.

Неможливо визначити абсолютно всі види поведінки фізичної особи у сферах особистого та сімейного життя, оскільки особисті та сімейні права є частиною природних прав людини, які не є вичерпними‚ і реалізуються в різноманітних і динамічних відносинах майнового та немайнового характеру, стосунках, явищах, подіях тощо. Право на приватне та сімейне життя є засадничою цінністю, необхідною для повного розквіту людини в демократичному суспільстві, та розглядається як право фізичної особи на автономне буття незалежно від держави, органів місцевого самоврядування, юридичних і фізичних осіб (див. пункт 3.1 рішення Конституційного Суду України від 20 січня 2012 року №2-рп/2012 у справі за конституційним поданням Жашківської районної ради Черкаської області щодо офіційного тлумачення положень частин першої, другої статті 32, частин другої, третьої статті 34 Конституції України).

Для суду є безспірним, що в даних правовідносинах при вирішенні питання про позбавлення батьківських прав відповідача відбувається втручання в її право на сімейне життя, яке не є абсолютним і може бути обмеженим в порядку передбаченому Конституцією України. З іншої сторони обов`язковому дослідженню підлягає питання щодо забезпечення прав неповнолітньої дитини не розлучатися з батьками і врахування при цьому якнайкращих інтересів дитини (статті 1, 9 Конвенції). Досліджуючи правомірність втручання в право відповідача на сімейне життя, суд розуміючи місце Загальної декларації прав людини від 10 грудня 1948 року в сфері стандартів прав людини, вважає за необхідне звернутись до принципів викладених в статті 29 Декларації, згідно із якими: кожна людина має обов`язки перед суспільством, у якому тільки й можливий вільний і повний розвиток її особи. При здійсненні своїх прав і свобод кожна людина повинна зазнавати тільки таких обмежень, які встановлені законом виключно з метою забезпечення належного визнання і поваги прав і свобод інших та забезпечення справедливих вимог моралі, громадського порядку і загального добробуту в демократичному суспільстві. Отже, в даному випадку допускається обмеження прав особи, а процедура, підстави та правові наслідки позбавлення батьківських прав передбачені нормами Сімейного кодексу України (статті 164-167).

Відповідно до ст. 8 ЗУ «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

Згідно ст. 12 ЗУ «Про охорону дитинства» виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Виховання дитини має спрямовуватися на розвиток її особистості, поваги до прав, свобод людини і громадянина, мови, національних історичних і культурних цінностей українського та інших народів, підготовку дитини до свідомого життя у суспільстві в дусі взаєморозуміння, миру, милосердя, забезпечення рівноправності всіх членів суспільства, злагоди та дружби між народами, етнічними, національними, релігійними групами. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за порушення прав і обмеження законних інтересів дитини на охорону здоров`я, фізичний і духовний розвиток, навчання, невиконання та ухилення від виконання батьківських обов`язків відповідно до закону.

Положеннями норм Сімейного кодексу України встановлено, що кожний із батьків зобов`язаний піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, проявляти у відношенні неї батьківське піклування, зобов`язаний виховувати та утримувати дитину до її повноліття. Здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом (ст.ст.150, 151, 152, 155 СК України).

Відповідно до ч.ч. 1, 4 ст. 164 Сімейного кодексу України, мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він, зокрема, ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Під час ухвалення рішення про позбавлення батьківських прав суд бере до уваги інформацію про здійснення соціального супроводу сім`ї (особи) у разі здійснення такого супроводу.

Відповідно до ст. 165 СК України, право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років. Позбавлення батьківських прав є виключною мірою, яка тягне за собою серйозні правові наслідки як для батька (матері), так і для дитини (ст. 166 СК України). Таким чином, позбавлення батьківських прав допускається лише тоді, коли змінити поведінку батьків у кращу сторону неможливо, і лише при наявності вини в діях батьків.

Відповідно до п.п. 15,16 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 березня 2007 року № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Особи можуть бути позбавлені батьківських прав лише щодо дитини, яка не досягла вісімнадцяти років, і тільки з підстав, передбачених ст.164 СК України. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти.

Відповідно до ст.3 Конвенції про права дитини, прийнятої 44-ю сесією Генеральної Асамблеї ООН 20 листопада 1989 року та ратифікованої постановою Верховної ради України від 27 лютого 1991 року, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Європейського Суду як джерело права.

Відповідно до пункту 47 рішення Європейського Суду з прав людини у справі "Савіни проти України" право батьків і дітей бути поряд один з одним становить основоположну складову сімейного життя і що заходи національних органів, спрямовані перешкодити цьому, є втручанням у права, гарантовані статтею 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Відповідно до пункту 49 рішення Європейського Суду з прав людини у справі "Савіни проти України" хоча національним органам надається певна свобода розсуду у вирішенні питань щодо встановлення державної опіки над дитиною, вони повинні враховувати що розірвання сімейних зв`язків означає позбавлення дитини її коріння, а це можна виправдати лише за виняткових обставин. Відповідно до пункту 50 рішення Європейського Суду у справі "Хант проти України" втручання у право на повагу до сімейного життя не становить порушення статті 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, якщо воно здійснене "згідно із законом", відповідає одній чи кільком законним цілям, про які йдеться в пункті 2, і до того ж є "необхідним у демократичному суспільстві" для забезпечення цих цілей.

Згідно з наданими доказами, суд приходить до висновку, що відповідач дійсно ухиляється від виконання своїх обов`язків по вихованню свого неповнолітнього сина, а тому суд вважає, що відповідач свідомо нехтує своїми батьківськими обов`язками і не піклується про фізичний і духовний розвиток дитини, не спілкується з ним, не сприяє засвоєнню загальновизнаних норм моралі, не виявляє інтересу до внутрішнього світу дитини, не піклується про стан його здоров`я, хоча б мала це робити, тобто ухиляється від виконання свого обов`язку по вихованню дитини.

На підставі викладеного, суд дійшов переконливого висновку про доцільність позбавлення ОСОБА_2 батьківських прав стосовно ОСОБА_1 , що повністю відповідає інтересам дитини.

Суд звертає увагу відповідача на те, що відповідно до ч. 1 ст.169 Сімейного кодексу України, мати, батько, позбавлені батьківських прав, мають право на звернення до суду з позовом про поновлення батьківських прав. В такому разі, судом буде перевірено, наскільки змінилася поведінка особи, позбавленої батьківських прав та обставини, що були підставою для позбавлення батьківських прав, і постановляє рішення відповідно до інтересів дитини (ч. 4 ст. 169 Сімейного кодексу України).

Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір.

За подання позову ОСОБА_1 сплачено судовий збір в сумі 968,96 грн. - із застосуванням понижуючого коефіцієнту 0,8, у зв`язку із подачею позову через підсистему "Електронний суд". Враховуючи положення ст. 141, ч.1 ст.142 ЦПК України, у зв`язку з визнання відповідачем позову, позивачу слід повернути з державного бюджету 50 % судового збору, сплаченого при поданні позову, а 50% - стягнути на його користь з відповідача.

Представник позивача адвокат Анікєєнко Є.О. в поданій заяві, просила суд стягнути з відповідача 50% заявлених судових витрат, в зв`язку з визнанням позову відповідачем, тому з відповідача суд стягує на користь позивача судові витрати на оплату правових послуг адвоката від заявленої суми 10 000 гривень - 50%, тобто 5000 гривень.

Керуючись статтями 12, 13, 81, 200, 258, 259, 263-265, 354 ЦПК України, статтями 150, 164-166 Сімейного кодексу України, суд,-

УХВАЛИВ:

позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: Орган опіки і піклування Благовіщенської міської ради про позбавлення батьківських прав задовольнити.

Позбавити батьківських прав ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , РНОКПП НОМЕР_2 , адреса: АДРЕСА_2 відносно неповнолітньої дитини ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_3 .

Роз`яснити відповідачу ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , РНОКПП НОМЕР_2 , що відповідно до ст.169 Сімейного кодексу України він може звернутися до суду з позовом про поновлення батьківських прав після зміни відповідної поведінки як особи, позбавленої батьківських прав, та обставин, що були підставою для позбавлення батьківських прав.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , РНОКПП НОМЕР_2 на користь позивача ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 484,48 грн. судового збору.

Повернути ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 РНОКПП НОМЕР_3 з державного бюджету 484,48 грн. судового збору.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , РНОКПП НОМЕР_2 на користь позивача ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 5000 ( п`ять тисяч гривень) гривень витрат на правові послуги адвоката.

Відповідно до ч.6 ст.164 СК України, рішення суду про позбавлення батьківських прав після набрання ним законної сили надіслати органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем реєстрації народження дітей.

Якщо в судовому засіданні було проголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Апеляційна скарга подається протягом 30днів з дня складення повного судового рішення. Рішення суду набирає законної сили відповідно до ст.273ЦПК України.

Учасники справи:

Позивач - ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 , адреса: АДРЕСА_1 .

Представник позивача - адвокат Анікєєнко Євгенія Олександрівна, РНОКПП НОМЕР_4 , адреса: Кіровоградська область Голованівський район місто Благовіщенське вулиця Чкалова 25.

Відповідач - ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , адреса: АДРЕСА_2 .

Третя особа: Орган опіки і піклування Благовіщенської міської ради, , Кіровоградська область Голованівський район місто Благовіщенське вулиця Промислова 23/54.

Суддя: Л.Ю.Ясінський