Придніпровський районний суд м.Черкаси
Справа № 711/7637/24
Номер провадження2/711/2713/24
РІШЕННЯ
02 грудня 2024 року Придніпровський районний суд м. Черкаси в складі головуючого судді Демчика Р.В., секретаря судового засідання Бутовської Д.О., за участі позивача ОСОБА_1 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Черкаси цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області про визнання права власності на недоотриману пенсію в порядку спадкування за законом та стягнення коштів ,-
ОСОБА_1 звернулася в суд із позовом до ГУПФ України в Черкаській області про визнання права власності на недоотриману пенсію в порядку спадкування за законом та стягнення коштів.
Позов обґрунтовує тим, що вона перебувала в зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Після його смерті вона прийняла спадщину, шляхом звернення до нотаріуса з відповідною заявою.
08.08.2024 року державний нотаріус Другої черкаської державної нотаріальної контори відмовив їй у видачі свідоцтва про право на спадщину не отриману пенсію чоловіка в сумі 192441,85 грн.
Вона є єдиним спадкоємцем за законом після смерті чоловіка, але відповідач відмовляє її виплатити вказані кошти.
Просить суд визнати за нею, в порядку спадкування за законом право власності на не отриману її чоловіком ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 пенсію в сумі 192441,85 грн., та стягнути вказані кошти з відповідача.
Ухвалою Придніпровського районного суду м. Черкаси від 01.10.2024 року відкрите спрощене позовне провадження у справі.
09.10.2024 року до суду надійшов відзив відповідача, в якому представник відповідаа просить відмовити в задоволенні позову, а розгляд справи проводити без участі представника відповідача.
Позивач в судовому засіданні позов підтримала, просила задовольнити його повністю.
Представник відповідача в судове засідання не з`явився, хоча про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином.
Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного.
За змістом статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: 1) чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин (стаття 264 ЦПК України).
Відповідно до ч.ч.1,3 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності.
Судом встановлено, що ОСОБА_2 та ОСОБА_3 одружилися 25.03.1978 року, у зв`язку з чим ОСОБА_3 змінила прізвище на ОСОБА_4 .
Рішенням Черкаського окружного адміністративного суду від 13.08.2021 року у справі № 580/4812/21 задоволено позов ОСОБА_2 .. Визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області щодо відмови у проведенні перерахунку та виплати пенсії ОСОБА_2 на підставі довідки ІНФОРМАЦІЯ_2 від 11.02.2021 №ФР43925. Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Черкаській області (18000, м.Черкаси, вул. Смілянська, буд.23, ) здійснити перерахунок з 01 квітня 2019 року пенсії ОСОБА_2 на підставі довідки ІНФОРМАЦІЯ_2 від 11.02.2021 №ФР43925 відповідно до статей 43, 63 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служб, та деяких інших осіб та здійснити виплату такої пенсії з урахуванням вже виплачених сум коштів відповідного періоду.

Рішенням Черкаського окружного адміністративного суду від 09.08.2023 року у справі № 580/5656/23 задоволено позов ОСОБА_2 . Визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області щодо відмови у здійсненні нарахування та виплати ОСОБА_2 щомісячної доплати до пенсії у розмірі 2000 грн. відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 14.07.2021 №713 «Про додатковий соціальний захист окремих категорій осіб». Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Черкаській області (18002, м.Черкаси, вул. Смілянська, буд.23, ) здійснити з 14.04.2023 нарахування та виплату ОСОБА_2 щомісячної доплати до пенсії у розмірі 2000 грн. відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 14.07.2021 №713 «Про додатковий соціальний захист окремих категорій осіб» з урахуванням проведених виплат.

Вказані судові рішення набрали законної сили.

ОСОБА_2 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 .

06.06.2024 року ГУ ПФ України в Черкаській області позивачу було надано довідку про розмір нарахованих але не виплачених коштів за рішенням суду від 13.08.2021 року у справі №580/4812/21 та від 09.08.2023 року у справі №580/5656/23.

Згідно розрахунку на доплату (виплату, утримання) пенсії від 05.10.2021 року, який здійснений на виконання рішення суду від 13.08.2021 року у справі № 580/4812/21, сума виплати становить 179308,52 грн.

Згідно розрахунку на доплату (виплату, утримання) пенсії від 12.10.2023 року, який здійснений на виконання рішення суду від 09.08.2023 року у справі № 580/5656/23, сума виплати становить 13133,33 грн.

Листом від 19.09.2024 року ГУПФ України у Черкаській області повідомило ОСОБА_1 про те, що на виконання рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 13.08.2021 року у справі №580/4812/21 проведено перерахунок пенсії ОСОБА_2 та нараховано доплату пенсії за період з 01.04.2019 року до 31.10.2021 року в сумі 179308,52 грн. На виконання рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 09.08.2023 року у справі №580/5656/23 проведено перерахунок пенсії ОСОБА_2 та нараховано доплату пенсії за період з 01.04.2023 року до 31.10.2023 року в сумі 13133,33 грн.Нараховані доплати пенсій відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» підлягають виплаті за рахунок коштів Державного бюджету України. Доплати пенсії, нараховані на виконання рішення суду, що перевищують призначення на рік, здійснюються за наявності відповідного фінансування з Державного бюджету України. Через відсутність фінансового забезпечення та фактичної відсутності коштів доплату пенсії, нарахованої за рішенням суду, за життя ОСОБА_2 не виплачено. Оскільки рішення Черкаського окружного адміністративного суду від від 13.08.2021 року у справі №580/4812/21 та від 09.08.2023 року у справі №580/5656/23 винесено на користь ОСОБА_5 виплачувати їй нараховані на виконання рішення суду доплати пенсії підстав немає.

Відповідно до ст. 61 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», пенсії, що підлягали виплаті пенсіонерові й залишилися недоодержаними у зв`язку з його смертю, не включаються до складу спадщини.

Конституцією України (ст. 41) та ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, до якої Україна приєдналася 17.07.97 відповідно до Закону № 475/97-ВР від 17.07.97 «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції», закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд учиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Виходячи зі змісту статті 392 ЦК України право власності встановлюється в судовому порядку, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою.

Статтями 1216, 1217 ЦК України встановлено, що спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Відповідно до ст.1218ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

За змістом ст.1223ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу.

У першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки (ст. 1261 ЦК України).

Із положень ч. 1 ст.1227ЦК України слідує, що суми заробітної плати, пенсії, стипендії, аліментів, допомог у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю, відшкодувань у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, інших соціальних виплат, які належали спадкодавцеві, але не були ним одержані за життя, передаються членам його сім`ї, а у разі їх відсутності входять до складу спадщини.

Верховний Суд у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду у постанові від 14.02.2022 року у справі № 243/13575/19 (провадження № 61-11268сво20) зазначив, що тлумачення статті 1227 ЦК України доводить, що:

- цією правовою нормою встановлено сингулярне правонаступництво членів сім`ї спадкодавця на отримання належних йому та не отриманих ним за життя грошових сум заробітної плати, пенсії, стипендії, аліментів, інших соціальних виплат. Указані суми включаються до складу спадщини лише у разі відсутності у спадкодавця членів сім`ї чи їх відмови від права на отримання вказаних сум. Специфіка правонаступництва прав на отримання сум заробітної плати, пенсії, стипендії, аліментів, допомоги у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю, відшкодувань у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, інших соціальних виплат обґрунтовується необхідністю: а) створення умов для охорони майнових інтересів членів сім`ї спадкодавця в разі, коли вони не є його спадкоємцями; б) забезпечення можливості реалізації права на одержання членами сім`ї спадкодавця належних йому грошових коштів без дотримання передбаченої ЦК України процедури оформлення спадщини;

- право на одержання грошових сум заробітної плати, пенсії, стипендії, аліментів, інших соціальних виплат виникає у членів сім`ї спадкодавця внаслідок вказівки закону (стаття 1227 ЦК України) та додаткового юридичного факту - смерті спадкодавця. Окрім цього, звичайно, необхідно, щоб спадкодавець не реалізував належне йому право на отримання певних сум. Причини, через які ці суми не були отримані, можуть бути різноманітними, але закон не надає їм юридичного значення. Моментом, з якого виникатимуть права на отримання виплат, буде момент смерті спадкодавця. Законодавець не вказує, що перехід права на отримання цих сум є спадкуванням, а члени сім`ї - спадкоємцями. Це має важливе значення, оскільки дозволяє зробити висновок, що на набуття права на одержання грошових сум відповідно до статті 1227 ЦК України не поширюються норми про спадкування за заповітом або законом, зокрема, щодо усунення від спадкування (стаття 1224 ЦК України), прийняття, строків прийняття та оформлення спадщини, врахування цих сум при визначенні розміру обов`язкової частки (стаття 1241 ЦК України), задоволення вимог кредиторів (стаття 1281 ЦК України). Відповідно, при включенні зазначених прав до складу спадщини їх спадкування має відбуватися за правилами, встановленими для спадкування за заповітом або законом;

- право на перерахунок певних виплат, яке мав винятково спадкодавець, що був їх одержувачем, оскільки така можливість пов`язана з його суб`єктивним правом (зокрема, право на страхові виплати). Саме тому у членів сім`ї спадкодавця або ж у спадкоємців не виникає права вимагати перерахунку відповідних сум. Теж саме стосується і випадку вимагати призначення тієї чи іншої виплати. Тому потрібно відмежовувати ситуації при застосуванні положень статті 1217 ЦК України, за яких члени сім`ї чи спадкоємці вимагають перерахунку чи призначення певних виплат, та випадки, за яких спадкодавцю неправомірно припиняють ті чи інші виплати.

Відповідно до частини першої статті 46 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» нараховані суми пенсії, на виплату яких пенсіонер мав право, але не отримав своєчасно з власної вини, виплачуються за минулий час, але не більше ніж за три роки до дня звернення за отриманням пенсії. У цьому разі частина суми неотриманої пенсії, але не більш як за 12 місяців, виплачується одночасно, а решта суми виплачується щомісяця рівними частинами, що не перевищують місячного розміру пенсії.

Відповідно до ст. 52 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» сума пенсії, що належала пенсіонерові і залишилася недоотриманою у зв`язку з його смертю, виплачується - по місяць смерті включно членам його сім`ї, які проживали разом з пенсіонером на день його смерті, у тому числі непрацездатним членам сім`ї, зазначеним у частині другій статті 36 цього Закону, які знаходилися на його утриманні, незалежно від того, проживали вони разом з померлим пенсіонером чи не проживали. Члени сім`ї, зазначені в частині першій цієї статті, повинні звернутися за виплатою суми пенсії померлого пенсіонера протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. Уразі звернення кількох членів сім`ї, які мають право на отримання суми пенсії, зазначеної у частині першій цієї статті, належна їм відповідно до цієї статті сума пенсії ділиться між ними порівну. У разі відсутності членів сім`ї, зазначених у частині першій цієї статті, або у разі незвернення ними за виплатою вказаної суми в установлений частиною другою цієї статті строк сума пенсії, що належала пенсіонерові і залишилася недоотриманою у зв`язку з його смертю, входить до складу спадщини.

Відповідно до ч. 1 ст.91 Закону України від «Про пенсійне забезпечення» суми пенсії, що належали пенсіонеру і залишилися недоодержаними у зв`язку з його смертю, передаються членам його сім`ї, а в разі їх відсутності входять до складу спадщини.

Згідно з ст.46 Закон «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» нараховані суми пенсії, на виплату яких пенсіонер мав право, але не отримав своєчасно з власної вини, виплачуються за минулий час, але не більше ніж за три роки до дня звернення за отриманням пенсії. Нараховані суми пенсії, не отримані з вини органу, що призначає і виплачує пенсію, виплачуються за минулий час без обмеження будь-яким строком з нарахуванням компенсації втрати частини доходів.

Аналіз указаних правових норм дає підстави для висновку, що спадщиною є сукупність прав та обов`язків, які в разі смерті фізичної особи (спадкодавця) переходять від нього до інших осіб (спадкоємців). Об`єктом спадкування можуть бути лише права та обов`язки, які належали спадкодавцеві на момент його смерті.

Право на спадщину переходить лише до спадкоємців, які прийняли спадщину в установленому порядку. У разі неприйняття спадщини спадкоємцями за заповітом право на спадкування виникає у спадкоємців за законом почергово.

Позивачка є дружиною спадкодавця і відноситься до спадкоємців першої черги за законом.

Суми пенсії, які не були одержані спадкодавцем за життя, входять до складу спадщини за сукупності наступних умов: спадкодавець за життя мав право на їх одержання та не реалізував це право; після смерті спадкодавця відсутні члени його сім`ї (або їх неможливо встановити). Водночас, якщо вина пенсіонера у неотриманні нарахованих сум пенсії відсутня, то ці суми виплачуються спадкоємцям за минулий час без обмеження будь-яким строком.

Відповідно до ч. 1 ст. 316 Цивільного кодексу України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Згідно з ч. 1 ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном.

Відповідно до ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Згідно з ч. 1 ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Відповідно до ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Одним із способів захисту цивільних прав та інтересів, зазначеним у п. 5 ч. 2 цієї статті, може бути примусове виконання обов`язку в натурі.

Під час судового розгляду встановлено, що17.05.2024 року позивачка як спадкоємець ОСОБА_2 звернулася до Другої черкаської державної нотаріальної контори із заявою прор прийняття спадщини після смерті свого чоловіка ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 . 08.08.2024 року ОСОБА_1 звернулася до Другої черкаської державної нотаріальної контори із заявою, в якій просила видати їй свідоцтво про право на спадщину за законом на спадкове майно-недоотриману пенсію.

Постановою нотаріуса Другої черкаської державної нотаріальної контори Перкалюк С.В. від 08.08.2024 року відмовлено ОСОБА_1 у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, а саме недоотриману пенсію з урахуваннямс перерахунку пенсії, що залишилася після смерті її чоловіка ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Відмовляючи у видачі свідоцтва про право на спадшину, нотаріус послався на те, що склад спадковго майна не визначений, відсутні документи, що підтверджують суму невиплаченої пенсії, з урахуванням перерахунку до пенсії, а тому спадкоємець позбавлений умов для отримання свідоцтва про право на спадщину на зазначене майно.

Зі змісту позовної заяви та матеріалів справи вбачається, що позов подано з метою захисту спадкових прав позивача, оскільки предметом заявлених позовних вимог є стягнення нарахованої, але не отриманої спадкодавцем позивача за життя пенсії, підвищення і грошової допомоги, тобто виплат, які є спадковою масою і не стосуються порядку нарахування соціальних виплат. Тобто вимоги є майновими (стягнення грошових коштів), а правовідносини між сторонами - цивільними.

Положення частин другої, третьої статті 52 Закону «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», які є спеціальними стосовно правовідносин про спадкування сум пенсії, не обмежують право на отримання сум пенсії, що належала пенсіонерові і не була ним отримана у зв`язку з його смертю. Ці положення тільки визначають подію, умови, час, коло осіб і їх правове становище, предмет правовідносин, із настанням яких можлива виплата недоотриманої пенсії померлого пенсіонера. Приміром, недоотримана пенсія померлого пенсіонера виплачується як пенсія членам його сім`ї за умови, якщо саме ці суб`єкти правовідносин звернулися за її виплатою упродовж шести місяців з дня відкриття спадщини, а якщо у цей проміжок часу не звернулися, сума недоотриманої пенсії набирає іншої правової якості переходить у спадщину, яку члени сім`ї та/або інші особи, але вже як спадкоємці, можуть отримати як спадщину.

Саме таку правову позицію висловив Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду у постанові від 23.09.2020 року (справа №428/6685/19), яка згідно з ч. 4 ст.263ЦПК України має враховуватися судами при застосуванні норм права.

Також, суд враховує правову позицію викладену в ухвалі Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 23.04.2024 року у справі № 201/7965/23 , в якій зазначено, що зміст частини третьої статті 52 Закону також узгоджується зі змістом статті 1227 ЦК України, якою визначено, що суми заробітної плати, пенсії, стипендії, аліментів, допомоги у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю, відшкодувань у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, інших соціальних виплат, які належали спадкодавцеві, але не були ним одержані за життя, передаються членам його сім`ї, а у разі їх відсутності - входять до складу спадщини.

Крім того, зміст вищевказаних норм узгоджується із положеннями Закону України "Про пенсійне забезпечення", де в частині першій статті 91 вказано, що суми пенсії, що належали пенсіонерові і залишилися недоодержаними у зв`язку з його смертю, передаються членам його сім`ї, а в разі їх відсутності - входять до складу спадщини.

Відповідно до статті 1227 ЦК України до складу спадщини входять суми пенсії, які належали спадкодавцеві, але не були ним одержані за життя.

Відповідно до висновку Верховного Суду, викладеного у постанові від 31.10.2022 року у справі № 727/12371/21 припинення пенсійних виплат за життя спадкодавця з підстав, не передбачених законом, та не оскарження дій фонду спадкодавцем не зумовлює припинення вже призначених пенсійних виплат і не позбавляє його спадкоємців можливості спадкувати право на отримання пенсії. Право на таку пенсію у спадкодавця зберігається і в розумінні положень статті 1227 ЦК України ці пенсійні виплати вважаються такими, що належали до виплати спадкодавцю, а тому спадкоємець відповідно до положень статті 1227 ЦК України має право на отримання пенсії у порядку спадкування за законом.

Зазначене узгоджується із висновками, викладеними у постановах Верховного Суду від 29 березня 2023 року у справі № 263/12032/20, від 18 жовтня 2023 року у справі № 243/12679/21.

Відповідно до Постанови Верховного Суду України від 22.02.2024 року, у справі № 461/5878/22, положення частин другої, третьої статті 52 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» та статті 61 Закону № 2262-XII, який визначає спеціальний правовий режим грошових коштів у вигляді пенсії, що підлягали виплаті пенсіонерові з числа військовослужбовців, не обмежують право на отримання сум пенсії, шо належала пенсіонерові і не була ним отримана у зв`язку з його смертю. Ці положення тільки визначають подію, умови, час, коло осіб і їх правове становище, предмет правовідносин, із настанням яких можлива виплата недоотриманої пенсії померлого пенсіонера. Приміром, недоотримана пенсія померлого пенсіонера виплачується як пенсія членам його сім`ї за умови, якщо саме ці суб`єкти правовідносин звернулися за її виплатою упродовж шести місяців з дня відкриття спадщини, а якщо у цей проміжок часу не звернулися, сума недоотриманої пенсії набирає іншої правової якості - переходить у спадщину, яку члени сім`ї та/або інші особи, але вже як спадкоємці, можуть отримати як спадщину.

Зазначене узгоджується з правовими висновками Верховного Суду, викладеними у постановах від 23 вересня 2020 року у справі № 428/6685/19, від 30 січня 2024 року у справі № 420/8604/21 та Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду, викладеними у постанові від 14 лютого 2022 року у справі № 243/13575/19.

Згідно із пунктом 4 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», затвердженого Постановою правління Пенсійного фонду України від 30.01.2007 р. № 3-1, заява про виплату недоодержаної пенсії у зв`язку зі смертю пенсіонера подається членом його сім`ї до органів, що призначаються пенсію, за місцем перебування на обліку померлого пенсіонера.

Згідно наведених приписів чинного законодавства, що регулюють спірні правовідносини, суми недоодержаної пенсії виплачуються членам сім`ї, які належать до осіб, що забезпечуються пенсією у разі втрати годувальника, або члена сім`ї, які проживали разом із пенсіонером на день його смерті, якщо відповідне звернення надійшло не пізніше 6 місяців після смерті.

Основними умовами для отримання сум недоодержаної пенсії є проживання членів сім`ї разом із пенсіонером та відповідне звернення до уповноваженого органу Пенсійного фонду України, де померлий пенсіонер перебував на обліку на день його смерті не пізніше 6 місяців після смерті.

ОСОБА_2 не встиг скористатися своїм правом на отримання належних йому сум виплат, так як ІНФОРМАЦІЯ_1 помер.

Відмовляючи позивачу у виплаті доплати до пенсії, що залишилася неотриманою її чоловіком ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 року відповідач посилається на те, що відповідно до ст. 61 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», пенсії, що підлягали виплаті пенсіонерові й залишилися недоодержаними у зв`язку з його смертю, не включаються до складу спадщини.

Разом з тим, відповідно до ч.1 ст. 61 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» батьки і дружина (чоловік), а також члени сім`ї, які проживали разом із пенсіонером на день його смерті, мають право на одержання цих сум і в тому разі, якщо вони не належать до осіб, які забезпечуються пенсією у разі втрати годувальника.

Також, суд звертає увагу на те, що невиконання рішення суду, яке ухвалено за життя спадкодавця, про зобов`язання пенсійного фонду здійснити перерахунок та виплату спадкодавцю пенсії, не позбавляє його спадкоємця (спадкоємців) можливості спадкувати право на отримання грошових сум пенсії. У розумінні положень статті 1227 ЦК України ці суми вважаються такими, що належали до виплати спадкодавцю.

Відповідно до статті 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Слід зазначити що в рішенні ЄСПЛ (Lengauer and Others v. Romania, заява 17801/04 та 22 інші, рішення від 29 вересня 2020 року) суд визнав порушення статті 1 Протоколу № 1 до Конвенції. Суд зауважив, що він вже раніше встановлював, що неможливість заявників повернути у власність своє майно, незважаючи на остаточні судові рішення, що ретроспективно визнавали їх майнові права, являла собою позбавлення їх власності в розумінні другого речення параграфу першого статті 1 Протоколу № 1, та що таке позбавлення в поєднанні з повною відсутністю компенсації становило порушення їх права на мирне володіння своїм майном.

Конституційний Суд України у Рішенні від 09 липня 2007 року № 6-рп/2007 вказав на те, що невиконання державою своїх соціальних зобов`язань щодо окремих осіб ставить громадян у нерівні умови, підриває принцип довіри особи до держави, що закономірно призводить до порушення принципів соціальної, правової держави (підпункт 3.2).

Відтак, враховуючи вказані норми матеріального права, суд приходить до висновку про задоволення позову.

Оскільки позовні вимоги задоволено повністю, суд у відповідності до ст.ст.133,141 ЦПК України, стягнути за рахунок бюджетних асигнувань ГУ ПФ України в Черкаській області на користь ОСОБА_1 , судові витрати, пов`язані із сплатою судового збору в сумі 1924,42 грн.

На підставі наведеного, ст.ст. 316-321 ЦК України, Законів України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», «Про пенсійне забезпечення» керуючись ст.ст. 4, 5, 12, 13, 76-84, 141, 259, 265 ЦПК України, суд, -

ухвалив:

Позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області (, місце знаходження: вул. Смілянська, 23 м. Черкаси) про визнання права власності на недоотриману пенсію в порядку спадкування за законом та стягнення коштів задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на майно, а саме на пенсію, яка була призначена, нарахована та належала її чоловікові ОСОБА_2 , який ІНФОРМАЦІЯ_1 помер, але не була ним одержана за життя.

Стягнути з Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області на користь ОСОБА_1 нараховану, але недоотриману за життя ОСОБА_2 пенсію в розмірі 179308,52 грн., нараховану на виконання рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 13.08.2021 року у справі № 580/4812/21, та в розмірі 13133,33 грн., нараховану на виконання рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 09.08.2023 року у справі № 580/5656/23, а всього 192441,85 грн. ( сто дев`яносто дві тисячі чотитриста сорок одну гривню 85 копійок).

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань ГУ ПФ України в Черкаській області на користь ОСОБА_1 судові витрати, пов`язані із сплатою судового збору в сумі 1924,42 грн.

Рішення може бути оскаржене до Черкаського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Головуючий: Р. В. Демчик