Провадження №2-н/521/2743/24
УХВАЛА

про відмову у видачі судового наказу

05 грудня 2024 року м. Одеса

Суддя Малиновського районного суду міста Одеси Плавича І.В., розглянувши заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «ФІРМА НАШ ДОМ» про видачу судового наказу про стягнення заборгованості за надання житлово-комунальних послуг з ОСОБА_1 ,

ВСТАНОВИВ:

До суду звернулося Товариство з обмеженою відповідальністю «ФІРМА НАШ ДОМ» про видачу судового наказу про стягнення заборгованості за надання житлово-комунальних послуг з ОСОБА_1 .

Судом був направлений запит щодо з`ясування місця реєстрації боржника.

До суду 02.12.2024 року надійшла відповідь з Департаменту надання адміністративних послуг ОМР щодо місця реєстрації ОСОБА_1 , згідно якої останній зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідно до п. 1 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про практику розгляду судами заяв у порядку наказного провадження» від №14 від 23.12.2011 року наказне провадження є самостійним і спрощеним видом судового провадження у цивільному судочинстві при розгляді окремих категорій справ, у якому суддя в установлених законом випадках за заявою особи, якій належить право вимоги, без судового засідання і виклику стягувача та боржника на основі доданих до заяви документів видає судовий наказ, який є особливою формою судового рішення.

У відповідності до ч.1 ст. 160 ЦПК України, судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених статтею 161 цього Кодексу.

Згідно з п. 3 ч. 1 ст. 161 ЦПК України, судовий наказ може бути видано, якщо заявлено вимогу про стягнення заборгованості за оплату житлово-комунальних послуг, телекомунікаційних послуг, послуг телебачення та радіомовлення з урахуванням індексу інфляції та 3 відсотків річних, нарахованих заявником на суму заборгованості.

Пунктом 7 частини 1 статті 168 ЦПК України передбачено, що під час розгляду вимог у порядку наказного провадження та видачі судового наказу суд не розглядає обґрунтованість заявлених стягувачем вимог по суті.

Відповідно до п. 8 ч. 1 ст. 165 ЦПК України, суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо із поданої заяви не вбачається виникнення або порушення права грошової вимоги, за якою заявником подано заяву про видачу судового наказу.

02.12.2024 року на адресу суду надійшла заява від ОСОБА_1 , в якій останній просить відмовити у видачі судового наказу у зв`язку з відсутністю боргу, в зв`язку з повним його погашенням.

Суд вважає за необхідне роз`яснити заявнику, що, відповідно до ч.1 ст. 166 ЦПК України, відмова у видачі судового наказу з такої підстави не є перешкодою для повторного звернення до суду з такою самою заявою, після усунення її недоліків.

Керуючись ст.ст. 4, 19, 160, 161, 165,168, 353, 354 ЦПК України, -

УХВАЛИВ:

Відмовити у видачі судового наказу Товариства з обмеженою відповідальністю «ФІРМА НАШ ДОМ» про видачу судового наказу про стягнення заборгованості за надання житлово-комунальних послуг з ОСОБА_1 .

Роз`яснити, що відмова у видачі судового наказу не є перешкодою для повторного звернення з такою самою заявою, після усунення її недоліків.

Ухвала може бути оскаржена у п`ятнадцятиденний строк шляхом подання апеляційної скарги до Одеського апеляційного суду.

Суддя І.В.Плавич