Коростенський міськрайонний суд Житомирської області
провадження №2/279/1743/24
Справа № 279/4721/24
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 грудня 2024 року м.Коростень Житомирської області

Коростенський міськрайонний суд Житомирської області в складі судді Волкової Н.Я., з секретарем Пригоцькою Я.О., за участі позивача ОСОБА_1 , відповідача ОСОБА_2 , представника третьої особи Швець М.С., розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами загального позовного провадження цивільну справу №279/4721/24 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа Орган опіки та піклування Виконавчого комітету Коростенської міської ради про позбавлення батьківських прав,

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся з позовом до відповідача зазначивши, що 14 липня 2017 року зареєстровано шлюб між ним та ОСОБА_3 . ІНФОРМАЦІЯ_1 у них народився син ОСОБА_4 . Дитина проживає разом з ним та знаходиться на повному його утриманні, що підтверджується актом обстеження умов проживання від 10.07.2024 року, виданим органом опіки і піклування виконавчого комітету Коростенської міської ради.

ОСОБА_2 , фактично не виконує свої батьківські обов`язки по відношенню до свого сина, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 : не надає жодної матеріальної допомоги на його утримання, не турбується про дитину, її фізичний та моральний стан, духовний розвиток.

Вказане також стало підставою для подання даного позову про розірвання шлюбу та позбавлення батьківських прав. Її нехтування дитиною, ігнорування інтересів дитини суперечить його поглядам на сім`ю, внутрішнім цінностям та переконанням.

Всі питання щодо виховання дитини вирішуються ним самостійно без участі та підтримки з боку ОСОБА_2 як матері.

Під час дії воєнного стану, в такий тяжкий для всіх період, відповідачка жодного разу не поцікавилася як її неповнолітній син, про його стан здоров`я, які в нього потреби. Взагалі планує виїжджати за кордон на постійно.

Звернувся до ОСОБА_2 з питанням щодо доцільності позбавлення батьківських прав відносно неповнолітнього сина, на що ОСОБА_2 відповіла, що не заперечує.

Просив позбавити ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , батьківських прав відносно неповнолітнього сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Позивач у судовому засіданні позовні вимоги пітримав та пояснив, що дитина проживає разом з ним, він самостійно утримує її та виховує. Відповідач від виховання та утримання дитини ухиляється, дитина проживає разом з ним з 6 років, матеріальної допомоги відповідач не надає. Спілкування матері з дитиною носить періодичний характер.

Відповідачка ОСОБА_2 позовні вимоги визнала. Пояснила, що має намір виїхати з України та створити іншу сім`ю.

Представник органу опіки та піклування Виконавчого комітету Коростенської міської ради Швець М.С. заперечив проти задоволення позовних вимог. Пояснив, що позивач звертався до органу опіки та піклування, щоб обстежили умови проживання по АДРЕСА_1 , пояснивши, що це необхідно для справи про розірвання шлюбу. В день обстеження дитини вдома не було, в актів все зазначено зі слів позивача, щодо висновку про доцільність позбавлення батьківських прав позивач не звертався. Коли надійшла повістка до суду, то зрозуміли, що позивачем подано позов про позбавлення відповідача батьківських прав. Після того, як судом було доручено зробити висновок про доцільність позбавлення відповідача батьківських прав, було встановлено, що відносини у родині теплі та позитивні, батьки приділяють належну увагу вихованню дитини, доказів ухилення матері від виконання батьківських обов`язків не встановлено.

Судом встановлено, що між сторонами укладено шлюб 14 липня 2017 року, який зареєстрований Коростенським міським віддідлом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Житомирській області серії НОМЕР_1 , актовий запис 217.

Сторони мають малотінього сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Як вбачається з інформації, наданої директором Коростенського міського ліцею №10 Житомирської області від 30.10.2024 року органу опіки та піклування, малолітній ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 навчається в ліцеї, є учнем 1-В класу. Законні представники хлопчика активно цікавляться його навчальними досягненнями та залучені у виховний процес. Відвідують батьківські збори, готові до співпраці з педагогами та підтримують рекомендації щодо розвитку дитини. Випадків насильства у сім`ї не виявлено. Згідно з інформацією, якою володіє класний керівник, атмосфера в сім`ї позитивна та підтримуюча. ОСОБА_5 має позитивні стосунки з батьками. Батьки виявляють увагу до його емоційного стану прагнуть забезпечити гармонійний розвиток дитини.

Згідно висновку органу опіки та піклування Коростенської міської ради з питання доцільності позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 відносно малолітнього ОСОБА_4 , було встановлено, що ОСОБА_2 на міському підприємстві, приймає активну участь у навчальному ат виховному процесі дитини, співпрацює з педагогами, дотримується їх рекомендації щодо розвитку дитини. Атмосфера у сім`ї сторін позитивна та підтримуюча, дитина має позитивні стосунки з батьками, які виявляють увагу до його емоційного стану і прагнуть забезпечити гармонійний розвиток дитини. Відповідно до інформації від сусідів, родина проживає разом, матір дитини ОСОБА_2 характеризують позитивно, тому позбавлення її батьківських прав відносно малолітнього ОСОБА_4 є недоцільним.

Статтею 51 Конституції України визначено, що сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою.

Стаття 9 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року (далі - Конвенція про права дитини), ратифікованої Україною згідно з постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року № 789-ХІІ, зобов`язує держави-учасниці забезпечувати, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають роздільно і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини.

Відповідно до частини першої, другої статті 12 Закону України «Про охорону дитинства» виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.

Виховання дитини має спрямовуватися на розвиток її особистості, поваги до прав, свобод людини і громадянина, мови, національних історичних і культурних цінностей українського та інших народів, підготовку дитини до свідомого життя у суспільстві в дусі взаєморозуміння, миру, милосердя, забезпечення рівноправності всіх членів суспільства, злагоди та дружби між народами, етнічними, національними, релігійними групами.

Відповідно до ст.165 СК з позовом про позбавлення батьківських прав можуть звернутися: один із батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина; заклад охорони здоров`я, навчальний або інший дитячий заклад, у якому вона перебуває; орган опіки та піклування; прокурор; сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років.

Відповідно до пункту 2 частини першої статті 164 Сімейного кодексу України (далі - СК України) мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона/він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини.

Тлумачення наведених положень статті 164 СК України свідчить, що ухилення від виконання обов`язків по вихованню дитини може бути підставою для позбавлення батьківських прав лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.

Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти.

Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.

Позбавлення батьківських прав є крайнім заходом, суд може у виняткових випадках при доведеності винної поведінки когось із батьків або їх обох з урахуванням її характеру, особи батька і матері, а також інших конкретних обставин справи відмовити в задоволенні позову про позбавлення цих прав, попередивши відповідача про необхідність змінити ставлення до виховання дитини (дітей) і поклавши на органи опіки та піклування контроль за виконанням ним батьківських обов`язків.

Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) у справі «Хант проти України» від 07 грудня 2006 року (заява № 31111/04) наголошував на тому, що питання сімейних відносин має ґрунтуватися на оцінці особистості заявника та його поведінці.

Між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага і, дотримуючись такої рівноваги, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків.

При вирішенні судом питання щодо позбавлення батьківських прав визначальним є ставлення батька (матері) до дитини, бажання спілкуватися і брати участь у її вихованні.

Судом, не встановлено жодних обставин, які б свідчили про те, що ОСОБА_2 не бажає спілкуватися з сином та брати участь у його вихованні, остаточно і свідомо самоусунулася від виконання своїх обов`язків з виховання та забезпечення дитини.

Позицію ж відповідача щодо визнання позовних вимог суд розцінює як штучне створення сторонами враження щодо невиконання відповідачкою батьківських обов`язків та нехтування ними з метою досягнення бажаного обома сторонами результату - задоволення судом таких вимог.

Окрім прав батьків щодо дітей, діти теж мають рівні права та обов`язки щодо батьків (ст. 142 СК України), в тому числі й на рівне виховання батьками.

Враховуючи ті обставини, що відповідачка повноцінно приймає участь у житті дитини, враховуючи безпосередні інтереси дитини, суд дійшов висновку про безпідставність заявлених вимог, тому у задоволенні позовних вимог, не зважаючи на їх формальне визнання відповідачем, відмовляє.

На підставі викладеного, керуючись ст.263-265 ЦПК України, ст. 51 Конституції України, ст.164, 165 СК України, ст.12 ЗУ "Про охорону дитинства",

У Х В А Л И В:

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа Орган опіки та піклування Виконавчого комітету Коростенської міської ради про позбавлення батьківських прав відмовити.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку в 30-денний строк, який обчислюється з дня складання повного рішення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, а в разі подання апеляційної скарги - після розгляду справи апеляційним судом, якщо рішення не було скасовано .

Сторони та учасники:

Позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , місце проживання: АДРЕСА_2 , місце реєстрації: АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_2 .

Відповідач ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , місце реєстрації: АДРЕСА_4 , РНОКПП НОМЕР_3 .

Представник третьої особи Швець Максим Сергійович, місце знаходження довірителя: м.Коростень, вул.Грушевського, 22, .

Суддя Волкова Н.Я.