Справа № 243/811/22
Провадження № 2/243/234/2024
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 грудня 2024 року Слов`янський міськрайонний суд Донецької області у складі:

головуючого судді Фаліна І.Ю.

за участю:

секретаря судового засідання Мірошниченко В.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції, цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , Слов`янської міської військової адміністрації Краматорського району Донецької області, третя особа ОСОБА_3 про визнання права власності в порядку спадкування за заповітом,

В С Т А Н О В И В:

До Слов`янського міськрайонного суду Донецької області з позовною заявою звернувся ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , Слов`янської міської військової адміністрації Краматорського району Донецької області, третя особа ОСОБА_3 про визнання права власності в порядку спадкування за заповітом.

Позов обґрунтовує тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_4 , яка доводилась матір`ю ОСОБА_5 . Після смерті ОСОБА_4 відкрилась спадщина на нерухоме майно, а саме житловий будинок з господарськими та побутовими будовами та спорудами, що знаходяться в АДРЕСА_1 . Донька померлої ОСОБА_5 , яка зазначена в заповіті складеному ОСОБА_4 при житті та завіреному в Першій слов`янській державній нотаріальній конторі від 18.12.1990, звернулась 04.08.2000 в дану нотаріальну контору із заявою про прийняття спадщини. 16 листопада 2021 року державним нотаріусом винесено постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії щодо видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на житловий будинок розташований за адресою: АДРЕСА_1 , оскільки згідно відповіді відділу архітектури Слов`янської міської військово-цивільної адміністрації від 03.11.2021 № 14-04-04/21 адреса нерухомого майна по АДРЕСА_1 , відсутня. Проте, 23.05.1990 між ОСОБА_6 та ОСОБА_4 було укладено договір купівлі-продажу, згідно з яким ОСОБА_6 продає, а ОСОБА_4 купляє 3/5 долі домоволодіння, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 . Згідно з інформацією державного нотаріуса Першої слов`янської державної нотаріальної контори Макарової Н.І. власниками домоволодіння, що розташоване за адресою: АДРЕСА_1 є ОСОБА_3 , якому належить 2/5 частки домоволодіння та ОСОБА_4 , якій належить 3/5 частки домоволодіння. 23 вересня 2021 року відділом у м. Слов`янську міськрайонного управління у Слов`янському районі та м. Слов`янську Головного управління Держгеокадастру у Донецькій області зареєстровано право власності на земельну ділянку, що розташоване за адресою: АДРЕСА_1 за ОСОБА_4 . Крім того, згідно із кадастровим планом земельної ділянки, кадастровий номер :01:002:0334 на земельній ділянці, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 знаходяться наступні будівлі: житловий будинок Б, літня кухня Г, сарай В, гараж Ж, вбиральня У, літній душ Т, ворота №6. Таким чином присвоєння житловому будинку Б адреси АДРЕСА_1 не потребує прийняття окремого рішення органу місцевого самоврядування, адресою такого об`єкта вважається місце розташування земельної ділянки на якій споруджено відповідний будинок. У зв`язку з чим позивач просить суд визнати за ним право власності на житловий будинок Б, літня кухня Г, сарай В, гараж Ж, вбиральня У, літній душ Т, ворота №6, що розташовані за адресою: АДРЕСА_1 в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_4 .

Під час розгляду вказаної справи судом було встановлено, що первісний позивач ОСОБА_5 померла та згідно витребуваних судом даних її правонаступником є її чоловік - ОСОБА_1 , якого ухвалою суду від 14.08.2024 було залучено до участі у справі в якості правонаступника позивача ОСОБА_5 .

Позивач ОСОБА_1 будучи належним чином повідомленим про дату, час та спосіб розгляду справи, в судовому засіданні участі не приймав.

Відповідач ОСОБА_2 та його представник адвокат Керанчук В.Б., що діє на підставі договору про надння правової (правничої) допомоги від 12.08.2024 та ордера серія ДН № 017282 від 12.08.2024 будучи належним чином повідомленими про дату, час та спосіб розгляду справи, в судовому засіданні участі не приймали, відзиву на позовну заяву до суду не надали.

Представник відповідача Слов`янської міської військової адміністрації Краматорського району Донецької області будучи належним чином повідомленим про дату, час та спосіб розгляду справи, в судовому засіданні участі не приймав. Відповідачем на електронну адресу суду направлено лист про розгляд справи за відсутності його представника та просили винести рішення на розсуд суду з урахуванням наявних у справі матеріалів.

Третя особа ОСОБА_3 будучи належним чином повідомленим про дату, час та спосіб розгляду справи, в судовому засіданні участі не приймав, будь-яких пояснень з приводу заявлених вимог суду не надав.

Згідно ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Суд, розглянувши подані позивачем документи та матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення справи по суті, доходить висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з огляду на наступне.

Згідно свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 виданого 22 лютого 2000 року Відділом реєстрації актів громадянського стану м. Слов`янськ Донецької області слідує, що ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Слов`янськ, Донецької області, в Україні померла ОСОБА_4 .

За життя ОСОБА_4 склала заповіт від 18.12.1990, зареєстрований в реєстрі за № І-5112 та посвідчений державним нотаріусом Першої слов`янської державної нотаріальної контори Причепою В.Р. згідно якого ОСОБА_4 належний їй житловий будинок з господарськими та побутовими будовами та спорудами, що знаходяться в АДРЕСА_1 заповідала своїй доньці ОСОБА_5 .

Родинні відносини того, що ОСОБА_5 є донькою ОСОБА_4 підтверджуються відповідним свідоцтвом про народження.

Постановою державного нотаріуса Першої слов`янської державної нотаріальної контори Макарової Н.І. від 15.11.2024 № 2702-2703/02-31, ОСОБА_5 , від імені якої по довіреності діє ОСОБА_1 та ОСОБА_2 у вчиненні нотаріальної дії по видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом або по закону на житловий будинок Б, житловою площею 27,8 кв.м., загальною площею 54,8 кв.м. з надвірними спорудами літня кухня Г, сарай В, гараж Ж, вбиральня У, душ Т, що розташовані за адресою: АДРЕСА_1 після смерті матері ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , оскільки згідно відповіді відділу архітектури Слов`янської міської військово-цивільної адміністрації від 03.11.2021 № 14-04-04/21 адреса нерухомого майна по АДРЕСА_1 , відсутня.

Згідно договору купівлі-продажу від 23.05.1990 слідує, що ОСОБА_6 продала ОСОБА_4 3/5 долі домоволодіння, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

Згідно технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) по АДРЕСА_1 виготовленої ФОП ОСОБА_7 13.09.2021 на замовлення ОСОБА_5 слідує, що земельна ділянки, кадастровий номер :01:002:0334, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 належить ОСОБА_4 на підставі Державного акту про право приватної власності на землю серія ДЕ № 004852.

Згідно технічного паспорту виготовленого Комунальним підприємством «Бюро технічної інвентаризації» м. Слов`янськ 04.10.2021 житловий будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами, що розташовані за адресою: АДРЕСА_1 , має технічні характеристики відповідно до його змісту.

З копії спадкової справи № 772/2000 наданої на підставі ухвали суду від 14.02.2022 державним нотаріусом Першої слов`янської державної нотаріальної контори Браташевською Г.О., що була заведена до майна померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 слідує, що з заявами про прийняття спадщини 05.07.2000 звернулися діти померлої ОСОБА_5 , як спадкоємець за заповітом та ОСОБА_2 , як спадкоємець за законом. 10 листопада 2021 року та 16 листопада 2021 року ОСОБА_5 , а 12 листопада 2021 року ОСОБА_2 подали до Першої слов`янської державної нотаріальної контори заяви про видачу спадщини. Постановою державного нотаріуса Першої слов`янської державної нотаріальної контори Макарової Н.І. від 15.11.2024 № 2702-2703/02-31, ОСОБА_5 , від імені якої по довіреності діє ОСОБА_1 та ОСОБА_2 у вчиненні нотаріальної дії по видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом або по закону на житловий будинок Б, житловою площею 27,8 кв.м., загальною площею 54,8 кв.м. з надвірними спорудами літня кухня Г, сарай В, гараж Ж, вбиральня У, душ Т, що розташовані за адресою: АДРЕСА_1 після смерті матері ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , оскільки згідно відповіді відділу архітектури Слов`янської міської військово-цивільної адміністрації від 03.11.2021 № 14-04-04/21 адреса нерухомого майна по АДРЕСА_1 , відсутня. Також, в з інформації в спадковій справі наявні відомості про те, що власниками домоволодіння, що розташоване за адресою: АДРЕСА_1 є ОСОБА_3 , якому належить 2/5 частки домоволодіння та ОСОБА_4 , якій належить 3/5 частки домоволодіння.

Під час розгляду справи первісний позивач ОСОБА_5 померла ІНФОРМАЦІЯ_2 в м. Слов`янськ Краматорського району Донецької області, що підтверджується відповідним свідоцтвом про смерть серія НОМЕР_2 виданого 19 січня 2024 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по Донецькій області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції.

Згідно копії спадкової справи № 41/2024 наданої на підставі ухвали суду від 29.01.2024 державним нотаріусом Першої слов`янської державної нотаріальної контори Макаровою Н.І., що була заведена до майна померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_5 слідує, що спадкоємцем останньої за заповітом посвідченого приватним нотаріусом Слов`янського міського нотаріального округу Донецької області Бігуном В.В. від 08.10.2020 та зареєстрованого в реєстрі за № 4769 є її чоловік - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_3 , який прийняв спадщину після смерті своєї дружини. З вказаного заповіту слідує, що ОСОБА_5 зробила наступне розпорядження: все її майно, яке буде належати їй на день смерті, де б воно не знаходилося, та з чого б не складалося і взагалі, все те, на що вона матиме право заповідала ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Частинами 1, 2 статті 1220 ЦК України передбачено, що спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою; часом відкриття спадщини є день смерті особи.

Згідно з п. 4.15 гл. 10 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України 22 лютого 2012 року за № 296/5 (зі змінами та доповненнями), видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації, проводиться нотаріусом після подання правовстановлюючих документів щодо належності цього майна спадкодавцеві.

Відповідно до п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30 травня 2008 р. «Про судову практику у справах про спадкування» у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Вирішуючи питання про можливість визнання права власності на спадкове майно за позивачем, суд виходить з наступного.

Відповідно до ст. ст. 1216, 1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців), до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Згідно з ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Згідно з ст. 1223 ЦК України, право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини.

За нормою ч.1 ст. 1258 ЦК України визначено, що спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово.

Відповідно до ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Статтею 1241 ЦК України визначено, що малолітні, неповнолітні, повнолітні непрацездатні діти спадкодавця, непрацездатна вдова (вдівець) та непрацездатні батьки спадкують, незалежно від змісту заповіту, половину частки, яка належала б кожному з них у разі спадкування за законом (обов`язкова частка). Розмір обов`язкової частки у спадщині може бути зменшений судом з урахуванням відносин між цими спадкоємцями та спадкодавцем, а також інших обставин, які мають істотне значення. До обов`язкової частки у спадщині зараховується вартість речей звичайної домашньої обстановки та вжитку, вартість заповідального відказу, встановленого на користь особи, яка має право на обов`язкову частку, а також вартість інших речей та майнових прав, які перейшли до неї як до спадкоємця. Будь-які обмеження та обтяження, встановлені у заповіті для спадкоємця, який має право на обов`язкову частку у спадщині, дійсні лише щодо тієї частини спадщини, яка перевищує його обов`язкову частку.

Відповідно до ст. ст. 1268 - 1270 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Згідно з ч. 1 ст. 1296 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину.

Відповідно до ч. 5 ст. 1268 ЦК України та п. 3.14 глави 10 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверджених Наказом Міністерства юстиції України 22.02.2012 № 296/5 із наступними змінами та доповненнями, незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини, прийняття і відмова від прийняття спадщини можуть мати місце щодо всього спадкового майна. Спадкоємець не вправі прийняти одну частину спадщини, а від іншої частини відмовитись. Спадкоємець, який прийняв частину спадщини, вважається таким, що прийняв усю спадщину.

В судовому засіданні з достовірністю встановлено, що померла дружина позивача є спадкоємцем за заповітом після смерті своєї матері ОСОБА_4 , яка у передбачений законом строк подала заяву про прийняття спадщини, однак державним нотаріусом їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на житловий будинок Б, житловою площею 27,8 кв.м., загальною площею 54,8 кв.м. з надвірними спорудами літня кухня Г, сарай В, гараж Ж, вбиральня У, душ Т, що розташовані за адресою: АДРЕСА_1 , оскільки згідно відповіді відділу архітектури Слов`янської міської військово-цивільної адміністрації від 03.11.2021 № 14-04-04/21 адреса нерухомого майна по АДРЕСА_1 , відсутня.

Відповідач ОСОБА_2 також у передбачений законом строк подав заяву про прийняття спадщини за законом, однак державним нотаріусом йому також було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на спірний житловий будинок з причин аналогічних відмові ОСОБА_5 .

Суд зауважує, що заповіт складений при житті спадкодавцем ОСОБА_4 станом на час вирішення судом вказаного спору не визнаний недійсним та не скасований, крім того, відповідач ОСОБА_2 на момент подання заяви нотаріусу про прийняття ним спадщини після смерті його матері не відносився до спадкоємців, що мають право на обов`язкову частку у спадщині незалежно від змісту заповіту. Відповідних доказів, які б спростовували вказане вище, відповідачем ОСОБА_2 суду не представлено.

З огляду на викладене, суд вважає, що спадкоємцем після смерті ОСОБА_4 є її донька ОСОБА_5 , яка у передбачений законом строк прийняла спадщину за заповітом, однак не оформила своїх спадкових прав.

Під час розгляду справи первісний позивач ОСОБА_5 , донька спадкодавця ОСОБА_4 , та рідна сестра відповідача ОСОБА_2 , померла, та спадкоємцем, який прийняв спадщину після її смерті за заповітом є її чоловік позивач по справі ОСОБА_1 .

Статею 1256 ЦК України визачено тлумачення заповіту.

Так, згідно ч.2 ст. 1256 ЦК України у разі спору між спадкоємцями тлумачення заповіту здійснюється судом відповідно до статті 213 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 213 ЦК України зміст правочину може бути витлумачений стороною (сторонами). На вимогу однієї або обох сторін суд може постановити рішення про тлумачення змісту правочину. При тлумаченні змісту правочину беруться до уваги однакове для всього змісту правочину значення слів і понять, а також загальноприйняте у відповідній сфері відносин значення термінів. Якщо буквальне значення слів і понять, а також загальноприйняте у відповідній сфері відносин значення термінів не дає змоги з`ясувати зміст окремих частин правочину, їхній зміст встановлюється порівнянням відповідної частини правочину зі змістом інших його частин, усім його змістом, намірами сторін. Якщо за правилами, встановленими частиною третьою цієї статті, немає можливості визначити справжню волю особи, яка вчинила правочин, до уваги беруться мета правочину, зміст попередніх переговорів, усталена практика відносин між сторонами, звичаї ділового обороту, подальша поведінка сторін, текст типового договору та інші обставини, що мають істотне значення.

З договору купівлі-продажу від 23.05.1990 слідує, що ОСОБА_4 придбала 3/5 долі домоволодіння, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

Позивачем доказів щодо окремого виділення 3/5 частки спірного житлового будинку належної ОСОБА_4 та присвоєння житловому будинку № саме 16 «а» суду не надано.

Таким чином, сукупность досліджених судом доказів дає підстави тлумачити заповіт та вважати, що спірний житловий будинок по АДРЕСА_2 має саме № 16.

Оскільки на теперішній час, відповідно до ст. 25 ЦК України, цивільна правоздатність ОСОБА_4 та ОСОБА_5 припинилась у зв`язку з їх смертю, тому позивач у справі не може в іншому порядку, ніж шляхом ухвалення судового рішення про визнання за ним права власності на спадкове майно, реалізувати своє право на спадщину.

Зважаючи на вказане, суд доходить висновку що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, за позивачем підлягає визнанню саме 3/5 частки житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, що розташовані за адресою: АДРЕСА_1 , які належали померлій ОСОБА_4 в порядку спадкування за заповітом після смерті дружини ОСОБА_5 , яка успадкувала вказану частку домоволодіння після смерті своєї матері за заповітом.

Судові витрати по сплаті судового збору, понесені позивачем при зверненні до суду з вказаним позовом, з урахуванням предмету та підстав позову слід віднести на рахунок позивача.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 213, 328, 1216, 1218, 1220, 1223, 1241, 1256, 1258, 1259, 1268 ЦК України, ст. ст. 12, 13, 81, 89, 141, 259, 263-265, 268 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , Слов`янської міської військової адміністрації Краматорського району Донецької області, третя особа ОСОБА_3 про визнання права власності в порядку спадкування за заповітом задовольнити частково.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_3 , право власності на 3/5 частки житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, що розташовані за адресою: АДРЕСА_1 , в порядку спадкування за заповітом після смерті дружини ОСОБА_5 , що померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , яку вона успадкувала за заповітом після смерті матері ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

В задоволенні іншої частини позовних вимог відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

На рішення суду може бути подано апеляційну скаргу до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.

Повний текст рішення виготовлений 23.12.2024.

Суддя І.Ю. Фалін