Справа № 758/8149/24
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(ЗАОЧНЕ)

19 вересня 2024 року Подільський районний суд міста Києва у складі:

головуючого судді - Войтенко Т. В.,

за участю секретаря судового засідання - Вигівська В. В.,

розглянувши у судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Коллект Центр» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором, -

В С Т А Н О В И В :

У липні 2024 року позивач ТОВ «Коллект Центр» звернувся до суду із позовом до відповідача ОСОБА_1 , в якому просив стягнути із відповідача на користь позивача заборгованість за договором №75395321 від 15.08.2021, а також судовий збір в сумі 3028 грн. та витрати на правову допомогу в сумі 13 000 грн.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що 15.08.2021 ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ОСОБА_1 уклали договір про надання фінансових послуг №75395321. На виконання умов укладеного договору позикодавцем перераховано грошові кошти на рахунок позичальника у розмірі 15 000 грн.

27.01.2022р. між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ТОВ «Коллект Центр» було укладено договір факторингу №27/01/2022, відповідно до умов якого ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» відступило ТОВ «Вердикт Капітал» право вимоги до позичальника за Договором про надання фінансових послуг № 75395321 від 15.08.2021. У свою чергу, ТОВ «Вердикт Капітал» відступило право вимоги до позичальників ТОВ «Коллект центр» відповідно до договору відступлення права вимоги №10-01/2023 від 10.01.2023 за Договором про надання фінансових послуг №75395321 від 10.01.2023.

Звертаючись до суду з даним позовом, позивач вказує, що станом на день звернення до суду заборгованість за договором відповідачем не погашається, проценти за користування кредитними коштами не сплачуються, у зв`язку з чим у відповідача обліковується прострочена заборгованість.

Представник позивача посилається на те, що станом на 26.06.2024 року за договором №75395321 виникла заборгованість за кредитом на загальну суму 50 994,52 грн., яка складається з: 15 000,00 грн. - заборгованості за тілом кредиту, 35 720,00 грн. - заборгованості за простроченими відсотками, 240,00 грн. - заборгованості за інфляційними збитками, 34,52 грн. - нарахованих 3% річних.

Зважаючи на викладене, позивач просить суд стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість у розмірі 50 994,52грн. за кредитним договором №75395321 від 15.08.2021 року, судовий збір у розмірі 3028,00 грн. та 13 000 грн. витрат на правову допомогу.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 02.07.2024 року дана цивільна справа розподілена головуючому судді Войтенко Т.В.

Ухвалою судді Подільського районного суду м. Києва від 04.07.2024р. позовну заяву прийнято до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін.

В судове засідання, призначене на 06.08.2024 року о 10:30 год., представник позивача не з`явився, про день, час та місце судового розгляду був повідомлений належним чином. В прохальній частині позову не заперечував проти розгляду справи у його відсутність.

Відповідач відзив у встановлений строк не подав, у судове засідання 06.08.2024 року не з`явився, про час та місце розгляду справи судом повідомлявся належним чином. 06.08.2024р. суд констатував необхідність відкладення розгляду справи для здійснення повторного повідомлення учасників справи на 19.09.2024 р.

В судове засідання 19.09.2024р. представник позивача та відповідач не з`явились.

Зважаючи на відсутність заперечень представника позивача, суд дійшов висновку про можливість розгляду справи у відсутності відповідача, який вважається належним чином повідомленим про розгляд справи відповідно до ч. 8 ст. 128 ЦПК України, з можливістю ухвалення заочного рішення по справі (ч. 4 ст. 223 ЦПК України).

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про часткове задоволення позову у зв`язку з наступним.

Судом встановлено, що 15.08.2021 ОСОБА_1 ознайомився з Договором та Правилами надання грошових коштів у позику, що розміщені на сайті http://mycredit.ua/ua/documents-license/, із змістом, суттю, об`ємом зобов`язань сторін та наслідками укладення цього договору та дистанційно, в електронній формі, з використанням інформаційно-телекомунікаційних систем, шляхом надсилання електронного повідомлення про прийняття (акцепт) пропозиції, підписав накладенням електронного підпису одноразовим ідентифікатором «uHxxfypxC6» Договір №75395321, яким замовив суму кредитних коштів 15000 грн. (а.с.5).

Відповідач здійснив дії, спрямовані на укладення договору від 15.08.2021 шляхом заповнення заяви про надання (отримання) грошових коштів на сайті позикодавця, з введенням коду підтвердження, який є одноразовим ідентифікатором на підписання електронного договору, та зазначенням інформації щодо реквізитів банківської картки, на рахунок якої, в подальшому, позикодавцем було перераховано грошові кошти.

Відповідно до ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію», електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті.

Отже, суд дійшов висновку, що при укладені вищезгаданого кредитного договору було дотримано умови, порядок та обставини укладення цього договору, а також погоджено усі його істотні обставини. Такий договір є чинним, а докази зворотного в матеріалах справи відсутні.

Відповідно до п. 2.2 договору кредит надається строком на 30 днів з 15.08.2021 по 15.09.2021.

Згідно п.1.6 Договору стандартна (базова) процентна ставка за користування кредитом становить 1,99 відсотків від фактичного залишку кредиту за кожен день користування кредитом.

Відповідно до п. 6.5 Правил надання грошових коштів у позику ТОВ «1 Безпечне Агентство Необхідних Кредитів» ( на умовах повернення позики в кінці строку позики) у разі неповернення/повернення не в повному розмірі/несвоєчасного повернення Позики та процентів, Позичальнику на таку неповернуту Позику ( або її частину) Товариство має право нараховувати Проценти у розмірі, передбаченому Договором позики, за кожний день понадстрокового користування Позикою (або її частиною), починаючи з першого дня такого понадстрокового користування та закінчуючи днем повернення Позики ( або її частини) та Процентів, але в будь-якому випадку не більше 90 календарних днів. Позичальник розуміє та погоджується з тим, що нарахування Процентів на Позику (або її частину) за понадстрокове користування Позикою за Договором позики не є штрафом, пенею чи будь-якою іншою штрафною санкцією в розумінні чинного законодавства, а застосовується виключно в якості процентної ставки на Позику за понадстрокове користування.

На виконання умов зазначеного договору позикодавцем перераховано на картку ОСОБА_1 (маска карти НОМЕР_1 ) 15000 грн., що підтверджується відомостями ТОВ «ФК «Фінекспрес» про здійснення 15.08.2021 платежу №36280 (а.с.14).

Щодо права вимоги ТОВ «Коллект Центр» до відповідача про стягнення заборгованості за договором суд зазначає таке.

27.01.2022 між ТОВ «1 Безпечне Агентство Необхідних Кредитів» та ТОВ «Вердикт Капітал» було укладено договір факторингу № 27/01/2022, відповідно до умов якого ТОВ «1 Безпечне Агентство Необхідних Кредитів» відступило ТОВ «Вердикт Капітал» право вимоги до позичальника за Договором про надання фінансових послуг № 75395321 від 15.08.2021 (а.с.20-25).

В подальшому, ТОВ «Вердикт Капітал» на підставі Договору відступлення права вимоги № 10-01/2023 від 10.01.2023 відступило право вимоги до позичальників ТОВ «Коллект центр», в тому числі щодо ОСОБА_1 , які ТОВ «Коллект центр» мало за Договором про надання фінансових послуг № 75395321 від 15.08.2021.

Пунктом 1 частини 1 статті 512 ЦК України передбачено, що кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 514 ЦК України). У статті 516 ЦК України зазначено, що заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 1077 ЦК України, за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).

В ході розгляду справи стороною позивача доведено те, що товариство на даний час є законним правонаступником стягувача за укладеним договором, боржником за яким є відповідач.

Щодо заборгованості за кредитом суд зазначає таке.

Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

Крім того, ст. 612 ЦК України визначено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором.

Судом достовірно встановлено, що фінансова установа свої зобов`язання за договором позики виконала у повному обсязі, а відповідач, у порушення умов договору про кредит суму заборгованості не сплачує.

Відповідно до ст. 525 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства, як це передбачено ст. 526 ЦК України.

За наданим позивачем розрахунком, заборгованість відповідача за кредитним договором №75395321 становить 50 994,52 грн, з яких: заборгованість за кредитом (тіло кредиту) - 15000,00 грн; заборгованість за відсотками - 35 720,00 грн., інфляційні збитки - 240,00 грн., нараховані 3% річних - 34,52 грн.

Отже, пред`являючи вимоги про погашення кредиту, позивач просить, окрім суми, яку фактично отримав в борг позичальник, стягнути заборгованість по процентам за користування кредитом.

Як вбачається з розрахунку заборгованості (а.с. 15-16) позивачем нараховані відсотки за користування кредитом станом на 27.01.2022 у розмірі 35720,00 грн. Тобто, позивач нарахував відповідачу проценти за користування кредитом у розмірі, передбаченому договором, протягом період з 15.08.2021 по 27.01.2022, тоді як кредит був наданий на 30 днів з 15.08.2021 року по 14.09.2021 року.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 05.04.2023 у справі №910/4518/16 зазначила: «Велика Палата Верховного Суду наголошує, що проценти відповідно до статті 1048 ЦК України сплачуються не за сам лише факт отримання позичальником кредиту, а за «користування кредитом» (тобто за можливість позичальника за плату правомірно не сплачувати кредитору борг протягом певного часу).

За змістом ст. 1048 ЦК України право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за користування кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України. В охоронних правовідносинах права та інтереси позивача забезпечені частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання. Такі висновки викладені, зокрема, у постановах Великої Палати Верховного Суду від 28 березня 2018 року у справі № 444/9519/12, від 04 липня 2018 року в справі № 310/11534/13-ц, в постанові Верховного Суду від 15 березня 2023 р по справі № 300/438/18.

Очікування кредитодавця, що позичальник повинен сплачувати проценти за «користування кредитом» поза межами строку, на який надається такий кредит (тобто поза межами існування для позичальника можливості правомірно не сплачувати кредитору борг), виходять за межі взаємних прав та обов`язків сторін, що виникають на підставі кредитного договору, а отже, такі очікування не можуть вважатись легітимними.

Отже, припис абзацу другого частини першої статті 1048 ЦК України про щомісячну виплату процентів до дня повернення позики у разі відсутності іншої домовленості сторін може бути застосований лише у межах погодженого сторонами строку кредитування. Право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно із частиною другою статті 1050 ЦК України» (п.п 81-85, 91).

За умовами договору №75395321 кредитні кошти надавалися на 30 днів. Отже, ТОВ «Коллект Центр» має право на стягнення процентів за користування кредитними коштами за 30 днів. Втім, з наданих позивачем розрахунків встановити, за який період та у якому розмірі позивач нараховував проценти на суму 35720,00 грн. неможливо.

Неможливо також встановити розмір заборгованості по відсоткам за 30 днів користування кредитом, адже доказів про рух коштів за кредитом позивачем не надано, що унеможливлює розрахунки залишку тіла кредиту впродовж перших 30 днів користування кредитними коштами.

Оскільки позивачем нараховані відсотки за користуванням кредиту за межами строку кредитування, то у задоволенні вимог позивача в частині нарахування відсотків за користування кредитом слід відмовити у зв`язку з їх необґрунтованістю.

Щодо стягнення 3% річних та інфляційних нарахувань.

Позивач просить суд також стягнути з відповідача інфляційні збитки у розмірі 240,00 грн. та 3% річних у розмірі 34,52 грн., які нараховані за період з 27.01.2022 по 23.02.2022 (а.с.18).

Так, відповідно до ч.2 ст.625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Після переходу 27.01.2022р. від ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» до нового кредитора ТОВ Вердикт Капітал» на підставі договору факторингу №27/01/2022 права вимоги до ОСОБА_1 , ТОВ «Вердикт Капітал» правомірно нарахувало на підставі ч.2 ст. 625 ЦК України інфляційне збільшення боргу та 3% річних за період з 27.01.2022 по 23.02.2022 на суму боргу 15000 грн. (а.с.18).

Такі вимоги позивача ґрунтуються на вимогах закону та підлягають задоволенню.

Щодо стягнення судових витрат суд зазначає наступне.

Частиною 8 статті 141 ЦПК України передбачено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

Стаття 133 ЦПК України визначає види судових витрат і передбачає, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. У свою чергу, одним з видів витрат, пов`язаних з розглядом справи є витрати на професійну правничу допомогу, які несуть сторони судової справи (крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави).

Суд зазначає, що вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд має враховувати, що розмір відшкодування судових витрат повинен бути співрозмірним з ціною позову, тобто не має бути явно завищеним порівняно з ціною позову.

Також судом мають бути враховані критерії об`єктивного визначення розміру суми послуг адвоката. У зв`язку з цим суд з урахуванням конкретних обставин може обмежити такий розмір з огляду на розумну необхідність судових витрат для конкретної справи.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.

При цьому суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципом справедливості як одного з основних елементів принципу верховенства права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, зважаючи на складність справи, ціну позову, якість підготовлених документів, витрачений адвокатом час, тощо - є неспівмірним.

У рішенні ЄСПЛ від 28 листопада 2002 року у справі «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Частинами 2-4 статті 137 ЦПК України визначено, що за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Отже, розмір витрат на правничу допомогу визначається судом, виходячи з умов договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, проте, вказаний розмір може бути зменшений за клопотанням іншої сторони у разі, якщо такі витрати є неспівмірними із складністю справи, часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт, обсягом наданих послуг та ціною позову та (або) значенням справи для сторони.

Відповідно до п. 1, 2 ч. 3 ст. 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес.

За висновком, викладеним у пункті 21 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц (провадження № 14-382цс19), при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.

Вирішуючи питання про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу, суд має пересвідчитись, що заявлені витрати є співмірними зі складністю справи, а наданий адвокатом обсяг послуг і витрачений час на надання таких послуг відповідають критерію реальності таких витрат. Також суд має врахувати розумність розміру витрат на професійну правничу допомогу та чи не буде їх стягнення становити надмірний тягар для іншої сторони.

На підтвердження понесення витрат на правову допомогу позивач надав: договір № 07-06/2024 про надання правової допомоги від 07.06.2024 року; прайс - лист АО «Лігал Ассістанс» від 01 листопада 2023 року; заявку на надання юридичної допомоги №747; Акт №2 про надання юридичної допомоги від 10.06.2024 року; платіжну інструкцію № від 11 червня 2024р.

З огляду на викладене, суд вважає за необхідне стягнути із відповідача на користь позивача витрати на правову допомогу у розмірі 3000 грн. На переконання суду такий розмір є розумним та справедливим розміром зазначених витрат.

Крім того, відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України із відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в сумі 3028 грн.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 526, 625,630, 631, 1054 ЦК України, ст.ст. 10, 13, 81, 141, 258, 263, 265, 273, 280, 354 ЦПК України, суд,-

У Х В А Л И В :

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Коллект центр» Маковецького Володимира Григоровича про стягнення заборгованості - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер: НОМЕР_2 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Коллект центр» (адреса місцезнаходження: 01133, м. Київ, вул. Мечнікова, буд. 3, офіс 306, ) заборгованість за Договором позики№ 75395321 від 15.08.2021, укладеним з Товариством з обмеженою відповідальністю «1 Безпечне агентство необхідних кредитів», у розмірі:

-15 000,00 грн. основної заборгованості за кредитом (тіло кредиту);

-240,00 грн. інфляційних збитків,

-34,52 грн. - як 3 % річних, а всього стягнути 15274,52 грн.

Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер: НОМЕР_2 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Коллект центр» (адреса місцезнаходження: 01133, м. Київ, вул. Мечнікова, буд. 3, офіс 306, ) 3028,00 грн. судового збору та 3000 грн. витрат на правову допомогу.

В решті вимог позовної заяви - відмовити.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом 30 днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд, якщо така заява подана протягом 20 днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Позивачем рішення може бути оскаржене безпосередньо до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом встановлених строків не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Суддя Т. В. Войтенко