БРОВАРСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 361/4556/23 провадження № 2/361/1020/24
У Х В А Л А

«09» квітня 2024 року м.Бровари Київської області

Броварський міськрайонний суд Київської області в складі:

головуючого - судді Василишина В.О.,

за участю секретаря судових засідань Бас Я.В.,

під часрозгляду увідкритому судовомузасіданні цивільної справи за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Керуюча компанія «ЖК СКАНДІЯ» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за надані послуги,

в с т а н о в и в:

У червні 2023 року ТОВ «Керуюча компанія «ЖК СКАНДІЯ» звернулося до суду з позовом про стягнення заборгованості за надані послуги.

Ухвалою суду від 08 листопада 2023 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження та призначено судове засідання.

12 грудня 2023 року від представника позивача ТОВ «Керуюча компанія «ЖК СКАНДІЯ» - адвоката Барського К.М. надійшла до суду заява про відмову позивача від позову, в якій просить постановити ухвалу про закриття провадження у даній справі, так як заборгованість відповідачем погашена у повному обсязі.

У судове засідання учасники справи не з`явилися, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялися належним чином. Неявка учасників справи не перешкоджає вирішенню питання про закриття провадження у справі.

Дослідивши письмові матеріали справи, суд дійшов наступного висновку.

Відповідно до статті 49 Цивільного процесуальногокодексу України (далі ЦПК України), позивача зокрема вправі відмовитися від позову (всіх або частини позовних вимог) на будь-якій стадії судового процесу.

Згідно із частиною третьою статті 206 ЦПК України, у разі відмови позивача від позову суд постановляє ухвалу про закриття провадження у справі.

Пунктом 4 частини першої статті 255 ЦПК України передбачено, що суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо позивач відмовився від позову і відмова прийнята судом.

Підстав для неприйняття заяви про відмову від позову судом не встановлено.

При цьому суд роз`яснює, що у разі закриття провадження у справі повторне звернення до суду з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав не допускається. Наявність ухвали про закриття провадження у зв`язку з прийняттям відмови позивача від позову не позбавляє відповідача в цій справі права на звернення до суду за вирішенням цього спору.

З огляду на ті обставини, що позивач не підтримує заявлені ним вимоги, провадження у справі підлягає закриттю.

Представник позивача ТОВ «Керуюча компанія «ЖК СКАНДІЯ» - адвокат

Барський К.М. у заяві про відмову позивача від позову просив покласти на відповідача судові витрати в розмірі 8 052 грн 00 коп. відповідно до частини третьої статті 142 ЦПК України.

Відповідно до частини другої статті 255 ЦПК України, про закриття провадження у справі суд постановляє ухвалу, а також вирішує питання про розподіл між сторонами судових витрат, повернення судового збору з державного бюджету.

Згідно з частиною першою статті 142 ЦПК України, у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, а в разі якщо домовленості про укладення мирової угоди, відмову позивача від позову або визнання позову відповідачем досягнуто сторонами за результатами проведення медіації - 60 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

Відповідно до частини третьої статті 142 ЦПК України, у разі відмови позивача від позову понесені ним витрати відповідачем не відшкодовуються, а витрати відповідача за його заявою стягуються з позивача. Однак якщо позивач не підтримує своїх вимог унаслідок задоволення їх відповідачем після пред`явлення позову, суд за заявою позивача присуджує стягнення понесених ним у справі витрат з відповідача.

Положеннями частини третьої статті 7 Закону України «Про судовий збір» передбачено, що у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, а в разі якщо домовленості про укладення мирової угоди, відмову позивача від позову або визнання позову відповідачем досягнуто сторонами за результатами проведення медіації - 60 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

З огляду на вищезазначене, у зв`язку із відмовою від позову, суд вважає за необхідне повернути позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову до суду, що складає 1342 грн. 00 коп.

Відповідно до частини першої статті 133 ЦПК України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу

Статтею 26 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» передбачено, що адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги.

Згідно з положеннями статті 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Розмір гонорару визначається за погодженням адвоката з клієнтом і може бути змінений лише за їх взаємною домовленістю. Суд не має права його змінювати і втручатися у правовідносини адвоката та його клієнта.

Статтею 137 ЦПК України визначено, що за результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1)складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2)часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3)обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4)ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

В постанові Великої Палати Верховного Суду від 27червня 2018року у справі №826/1216/16 (провадження № 11-562ас18) зроблено висновок, що склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.

З матеріалів справи вбачається, що на підтвердження понесених витрат представником позивача адвокатом Барським К.М. надані до суду документи, що свідчать про понесені витрати, пов`язані із наданням професійної правничої допомоги, оформлені у встановленому законом порядку, долучено договір про надання професійної правничої допомоги, додаткова угода, розрахунок з детальним описом робіт (наданих послуг) виконаних адвокатом та здійснення ним витрат у часі, а тому, суд вважає, що в цій частині вимоги позивача слід задовольнити.

На підставі викладеного та керуючись статтями 142, 206, 255, 256, 260, 353 ЦПК України, Броварський міськрайонний суд Київської області,

у х в а л и в:

Прийняти відмовувід позову Товариства з обмеженою відповідальністю «Керуюча компанія «ЖК СКАНДІЯ» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за надані послуги.

Закрити провадження у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Керуюча компанія «ЖК СКАНДІЯ» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за надані послуги.

Повернути позивачу Товариству з обмеженою відповідальністю Товариства з обмеженою відповідальністю «Керуюча компанія «ЖК СКАНДІЯ» з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову до суду, що складає 1342 (одну тисячу триста сорок дві) грн. 00 коп.

Стягнути із ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Керуюча компанія «ЖК СКАНДІЯ» витрати по сплаті судового збору в розмірі 1342 (одну тисячу триста сорок дві) грн. 00 коп.

Стягнути із ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Керуюча компанія «ЖК СКАНДІЯ» витрати по оплаті професійної правничої допомоги в розмірі 5 368 (п`ять тисяч триста шістдесят вісім) грн. 00 коп.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо її не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя В.О.Василишин