КИЇВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД м. ОДЕСИ
_________________________________________________________________________________________________________________________
Провадження № 2-з/947/667/24
УХВАЛА

23.12.2024 року м. Одеса

Київський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого судді Скриль Ю.А.,

присяжних - Семенової К.Д., Тарасевич Н.В.,

при секретарі судового засідання Остапчук О.Є.,

за участю:

представника заявниці - ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі заяву ОСОБА_2 про забезпечення позову по справі № 947/26531/23 за заявою ОСОБА_2 , в інтересах ОСОБА_3 , заінтересована особа Київська районна адміністрація ОМР, про визнання особи недієздатною, призначення опікуна,

В С Т А Н О В И В:

22.08.2023 заявниця ОСОБА_2 , в інтересах ОСОБА_3 , заінтересована особа Київська районна адміністрація ОМР, звернулася до Київського районного суду м. Одеси із заявою про визнання фізичної особи недієздатною та призначення опіки.

Відповідно до автоматизованої системи документообігу цивільну справу розподілено судді Коваленко О.Б.

Ухвалою Київського районного суду м. Одеси від 25.09.2023 заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у цивільній справі та призначено до судового розгляду у відкритому судовому засіданні.

Ухвалою Київського районного суду м. Одеси від 12.12.2023 по справі призначено судову-психіатричну експертизу, провадження зупинено до отримання висновків експерта.

06.11.2024 на підставі розпорядження №245 щодо призначення повторного автоматизованого розподілу судових справ, у зв`язку з припиненням повноважень - відставкою судді Коваленко О.Б., згідно з повторним автоматизованим розподілом справи передано судді Скриль Ю.А.

Ухвалою від 07.11.2024 справу прийнято до свого провадження та відновлено провадження у справі № 947/26531/23 за заявою ОСОБА_2 , в інтересах ОСОБА_3 , заінтересована особа Київська районна адміністрація ОМР, про визнання особи недієздатною, призначення опікуна та призначено до судового засідання.

20.12.2024 ОСОБА_2 надала до суду заяву, в якій просила вжити заходи забезпечення позову шляхом накладення арешту на нерухоме майно, яке належить на праві власності ОСОБА_3 , (РНОКПП - НОМЕР_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ), а саме: на квартиру АДРЕСА_1 ; на квартиру АДРЕСА_2 ; на квартиру АДРЕСА_3 ; на квартиру АДРЕСА_4 ; на підвальне офісне приміщення АДРЕСА_5 , шляхом заборони органам державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, державним реєстраторам, нотаріусам усіх нотаріальних округів, а також іншим особам, уповноваженим на виконання функцій державних реєстраторів, вчиняти реєстраційні та нотаріальні дії щодо переліченого нерухомого майна, посилаючись на психічний стан здоров`я доньки, яка не може керувати своїми діями внаслідок психічного розладу, та під впливом шахраїв може закласти своє майно, що може призвести до його відчуження та втрати. Також ОСОБА_2 посилалася на те, що її донька ОСОБА_3 , набрала кредитів, внаслідок чого їй постійно погрожують колектори та вимагають погашення боргу, що підтверджується досудовою вимогою на суму 137 274,04 гривень, що також може призвести до відчуження майна стороннім особам під їх тиском.

Суд, вивчивши матеріали справи, проаналізувавши матеріали заяви, вважає, що заява про забезпечення позову не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до ч.1 та ч.2 ст.149 ЦПК України, суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Відповідно до п. 2 ч. 1ст. 150 ЦПК України, позов забезпечується забороною вчиняти певні дії.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має врахувати наскільки конкретний захід, який пропонується вжити, пов`язаний з предметом позову, наскільки він співрозмірний позовній вимозі, і яким чином цей захід фактично реалізує мету його вжиття.

Відповідно до п. 6 Постанови Пленуму ВСУ №9 від 22.12.2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» особам, які беруть участь у справі, має бути гарантована реальна можливість захистити свої права при вирішенні заяви про забезпечення позову.

Заходи до забезпечення позову повинні бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. Співмірність передбачає співвідношення судом негативних наслідків від вжиття заходів до забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, вартості майна, на яке він заявляє клопотання накласти арешт, чи майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії.

Постановляючи ухвалу про забезпечення позову, необхідно враховувати, що прийняття такого рішення доцільне лише в разі достатньо обґрунтованого припущення, що невжиття заходів забезпечення може у майбутньому утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 12 лютого 2020 року у справі № 381/4019/18 (провадження №14-729цс19)зазначено, що: «співмірність передбачає співвідношення судом негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати внаслідок невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, вартості майна, на яке він заявляє клопотання накласти арешт, чи майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії. Заходи забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду і повинні застосовуватися лише в разі необхідності, оскільки безпідставне звернення до таких дій може спричинити порушення прав та законних інтересів інших осіб чи учасників процесу. Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам».

Одним із критеріїв обґрунтованості заяви є наявність причинного зв`язку між конкретним видом забезпечення позову, про який йдеться у відповідній заяві, та наслідком у формі потенційної загрози виконанню рішення суду.

Відповідно до ч.ч. 1, 6, 7 ст. 153 ЦПК України заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи (учасників третейського (арбітражного) розгляду). Про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову суд постановляє ухвалу. В ухвалі про забезпечення позову суд зазначає вид забезпечення позову і підстави його обрання та вирішує питання зустрічного забезпечення. Суд може також зазначити порядок виконання ухвали про забезпечення позову.

Згідно положень п. 1 ч. 1 ст. 150 ЦПК України, позов забезпечується: 1) накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб;

Судом встановлено наступне.

На розгляді Київського районного суду м. Одеси перебуває справа про визнання ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , недієздатною, призначення опікуна, на даний час судом вирішується питання про призначення судово-психіатричної експертизи.

Заявниця у заяві про забезпечення позову, просить суд, накласти арешт на таке майно: квартиру АДРЕСА_1 ; на квартиру АДРЕСА_2 ; на квартиру АДРЕСА_3 ; на квартиру АДРЕСА_4 ; на підвальне офісне приміщення АДРЕСА_5 , що належить ОСОБА_3 , водночас, заявницею не надано суду доказів належності ОСОБА_3 вказаного нерухомого майна станом на час розгляду її заяви. Інформаційна довідка до заяви не додана.

Крім того, ОСОБА_2 зазначає у заяві, що продаж вказаного нерухомого майна, може ускладнити чи унеможливити виконання майбутнього рішення суду, але не наводить доказів цього твердження.

Таким чином, заявницею не доведено факт належності ОСОБА_3 нерухомого майна, на який просить накласти арешт, на праві власності та не доведено, що існує загроза відчуження цього майна.

За наведених обставин заява не підлягає задоволенню.

На підставі вищевикладеного та керуючись положеннями ст. ст. 149-153, 260 ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні заяви ОСОБА_2 про забезпечення позову по справі № 947/26531/23 за заявою ОСОБА_2 , в інтересах ОСОБА_3 , заінтересована особа Київська районна адміністрація ОМР, про визнання особи недієздатною, призначення опікуна відмовити.

Ухвалу суду може бути оскаржено безпосередньо до Одеського апеляційного суду. Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя Ю. А. Скриль

Присяжні: К.Д. Семенова

Н.В. Тарасевич