Справа №639/4584/23
Провадження№2/639/190/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 грудня 2024 року

Жовтневий районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді Рубіжного С.О.,

за участю секретаря Чубенко О.С.,

представника позивача Коробченко М.Ю.,

відповідача - ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові цивільну справу за позовною заявоюАкціонерного товариства Комерційний Банк «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

ВСТАНОВИВ:

16 серпня 2023 року до Жовтневого районного суду м. Харкова представником АТ КБ «Приватбанк» Дашко В.М. подана позовна заява до ОСОБА_1 , про стягнення заборгованості за кредитним договором б/н від 18.10.2013 року у розмірі 49501,13 грн. та стягнути з відповідача судові витрати.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що відповідно до укладеного договору б/н від 18.10.2013 року ОСОБА_1 , отримала кредит 0,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. Представник позивача зазначає, що відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з запропонованими Умовами та правилами надання банківських послуг та «Тарифами Банку», які викладені на банківському сайті позивача, складає між ним та банком договір про надання банківських послуг, що підтверджується підписом у заяві. Позивач вказує, що свої зобов`язання за кредитним договором виконав у повному обсязі. Відповідач, у свою чергу, зобов`язання за кредитним договором належним чином не виконує, не вносить грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, у зв`язку з чим і утворилася заборгованість, яка станом на 18.07.2023 року становить 49 501,13 грн. з яких: заборгованість за тілом кредиту 38678,03 грн., заборгваність за користування кредитом - 10823,10 грн..

У зв`язку з викладеним позивач вимушений звернутися до суду з даним позовом.

Ухвалою Жовтневого районного суду м. Харкова від 17.08.2023 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито спрощене позовне провадження у цивільній справі за позовною заявою Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості. Призначено судове засідання.

28 серпня 2023 року на адресу суду надійшов відзив відповідача ОСОБА_1 , в якому остання просить відмовити у задоволенні вищевказаного позову у повному обсязі. Відповідач вважає, що підписана нею анкета-заява про приєднання до Умов та правил надання банківських послуг не може бути підставою для стягнення процентів за користування кредитними коштами та пені за невиконання кредитного договору, оскільки така анкета-заява не може розцінюватись як стандартна (типова) форма кредитного довгорову. Анкета-заява, це лише ознайомчі матеріали щодо співпраці з банком.

Позивачем по справі не було проведено жодних дій щодо врегулювання спору.

Крім того, позичальники не несуть відповідальності під час воєнного стану та упродовж 30 днів після його скасування за прострочення кредитних зобов`язань і таке прострочення не впливатиме на кредитну історію позичальника. Неустойка (штраф, пеня), інші платежі, які за своєю суттю є платою за прострочення платежів, під час воєнного стану позичальникам не нараховуються, а ті, що нараховані з 24 лютого 2022 року повинні- бути списані. Це правило стосується як підприємницьких кредитів, так і споживчих.

Щодо споживчого кредитування забороняється збільшувати відсоткову ставку за користування кредитом у разі невиконання зобов`язань за договором. Проте не слід забувати ось про що; якщо кредитним договором передбачена змінювана процентна ставка, то банк самостійно із визначеною у кредитному договорі періодичністю має право збільшувати та зобов`язаний зменшувати процентну ставку відповідно до умов і в порядку, установлених кредитним договором.

14 вересня 2023 року від представника позивача надійшла відповідь на відзив, в якому останній наполягає на задоволенні позовних вимог. Позивачем надана до суду копія анкети-заяви від 18.10.2013 року, з якої чітко вбачається наступна інформація: персональні дані, адреса проживання, та інша додаткова інформація необхідна для отримання кредитної картки. Відповідачем вказана інформація про себе, також з копії анкети-заяви чітко вбачається, що ОСОБА_1 висловила згоду про укладення договору та виявила бажання оформити на своє ім`я Кредитку Універсальна та особистим підписом засвідчила, що Я згоден з тим, що ця заява, разом із Пам`яткою клієнта. Умовами та Правилами надання банківських послуг, а також Тарифами становить між мною та Банком Договір про надання банківських послуг. Я ознайомився і згоден з Умовами та Правилами надання банківських послуг та Тарифами банку, які були надані мені для ознайомлення в письмовому вигляді...Я зобов`язуюся виконувати вимоги Умов та Правил надання банківських послуг, а також регулярно ознайомлюватися з їх змінами на сайті Приватбанку. Також до матеріалів позовної заяви долучено Витяг з тарифів обслуговування кредитних карт Універсальна з якої чітко вбачається, що на момент оформлення кредиту Банком встановлено поточну процентну ставку у розмірі 3,6%, вказано розміри комісій та штрафів, розмір щомісячного платежу тощо. Тобто, сторонами при укладенні Кредитного договору були досягнути усі істотні умови договору. Крім того, вищезазначені Умови і Правила надання банківських послуг, а також додаємо до суду виписку з карткового рахунку, де чітко прослідковується, що відповідачу було встановлено кредитний ліміт та вбачається, що відповідач користувався грошима, отримував кошти через банкомат, здійснював розрахунки через термінали в касах магазинів, а отже й отримав кредитну картку Універсальна, оскільки проведення вказаних операцій є неможливим без наявності картки.

3 розрахунку заборгованості та наданої виписки про рух коштів чітко вбачається, що позивач частково сплачував заборгованість за договором ( погашення відображені в графі «Сума погашення за наданим кредитом»). Виписка з банківського рахунку містить інформацію про рух коштів на балансі карткового рахунку Відповідача баланс станом на дату укладання договору (надана сума кредиту), всі операції за картковим рахунком (з визначенням дати проведення операції та чітким визначенням проведеної операції, зазначенням суми на балансі рахунку після поведеної операції). Виписка по картковому рахунку та розрахунок заборгованості, є належними та допустимими доказами по справі. Відповідачем розрахунок заборгованості не спростоваиий, контррозрахунок не наданий, судово-економічні експертизи по справі не призначались.

Оскільки, банк надав кошти шляхом встановлення кредитного ліміту, таким чином між банком і відповідачем було укладено договір, який ніким не оспорений, а отже є всі законні підстави для стягнення заборгованості з відповідача.

Для підтримки клієнтів ПриватБанк з 1 березня 2022 року до 1 червня 2022 року запровадив кредитні канікули для фізичних осіб за всіма кредитними картками. Це пільгові умови договору, коли клієнти мають право не вносити обов`язковий мінімальний платіж. Кредитні канікули означають, що банк не штрафував за прострочені платежі. В ПриватБанку такі умови діяли до 1 червня 2022 року. Стандартні умови пільгового періоду картки залишались незмінними. Кредиті канікули не означають відсутність процентів за користування кредитними коштами. Додатково до канікул, у березні ПриватБанк встановив кредитну ставку 0,001%. практично зробивши користування кредитними коштами безкоштовним. З 1 квітня Банк частково повернув деякі тарифи, при цьому знизивши їх порівняно з довоєнним рівнем. Так, було встановлено пільговий розмір кредитної ставки на рівні 1,7%, шо в вдвічі меншим, ніж до війни, проценти нараховувались і у травні, але до 1 червня 2022 року за кредитними канікулами погашення платежу не було обов`язковим. З 01.09.22 р відсоткова ставка була повернута до рівня 3,5% на місяць, про розмір якої клієнт був проінформований.

Стосовно посилання Відповідача на важкий матеріальний стан. Обставини, на які посилається у своїй заяві відповідач, не можзугь бути підставою для відмови у задоволеннні позовних вимог Банку. Відповідач здійснював погашення кредиту з порушенням термінів і термінів повернення, підтверджується розрахунком заборгованості, наданим позивачем, що підтверджує наміри відповідача про злісне ухилення від виконання зобов`язань за кредитним договором. Відповідач не надав суду жодного доказу важкого фінансового становища з моменту першого порушення умов кредитного договору, а саме прострочення сплати кредиту.

Також зауважує, що згідно виписки по рахунку, вбачається, що Відповідач до певного часу належним чином виконував свої зобов`язання за кредитом, що свідчить про те, що Відповідач знав про умови кредитування та визнав свої зобов`язання за Договором. Тому посилання Відповідача про те, що він не був ознайомлений з умовами кредитування не має прийматись судом до уваги.

23 січня 2024 року судом, не виходячи до нарадчої кімнати, визнано явку представника позивача АТ КБ «Приватбанк» обов`язковою для надання особистих пояснень у судовому засіданні.

24 січня 2024 року на електронну адресу суду надійшло клопотання представника позивача про долучення письмових доказів до матеріалів справи.

20 червня 2024 року судом, не виходячи до нарадчої кімнати, визнано явку представника позивача АТ КБ «Приватбанк» обов`язковою для надання особистих пояснень у судовому засіданні.

13 грудня 2024 року через систему «Електронни суд» від представника позивача Савіхіної А.М. надійшла заява про зменшення розміру позовних вимог, відповідно до яких представник позивачабажає зменшити розмір позовних вимог та стягнути з ОСОБА_1 на користь позивача заборгованість за договором б/н від 18.10.2013 р., в розмірі 47694,87 грн. ( 38678,03 грн. - заборгованість за тілом кредиту; в т.ч. 38678,03 грн. - заборгованість за простроченим тілом кредиту; 9016,84 грн. - заборгованість за простроченими відсотками), а також понесені позивачем судові витрати.

Ухвалою суду від 18 грудня 2024 року заяву представника позивача Акціонерного товариства Комерційний Банк «Приватбанк» - Савіхіної Анастасії Миколаївни про зменшення розміру позовних вимог по цивільній справі №639/4584/23 - повернуто заявникові.

В судове засіданні представник позивача Коробченко М.Ю. підтримала позовні вимоги, просила їх задовольнити та надала пояснення анологічні викладені в позові та відповіді на відзив. Зазначила, що в 2013 році було укладено договір споживчого кредиту та відкрито банківський рахунок. На імя відповідача було видано дві картки, друга з якої була видана 03.02.2022, про що свідчить ії заява про приєднання до умов та правил надання банківських послуг. Фактично 03.02.2022 була здійснена актуалізацію кредитного договору.

Відповідач ОСОБА_1 в судовому засіданні підтримала відзив на позов. заперечувала проти задоволення позову. Також зазначила що 03.02.2022 вона зверталась до банку для отримання кредитного ліміту.

Суд вислухавши учасників справи, дослідивши письмові докази, приходить до наступного висновку.

Судом встановлено, що на підставі що на підставі Анкети-заяви від 18.10.2013 року про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в Приватбанку, відповідачу було відкрито рахунок та надано кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок ( а.с. 15).

У заяві зазначено, що відповідач згоден з тим, що ця заява разом із Пам`яткою клієнта, Умовами та Правилами надання банківських послуг і Тарифами становить між ним та банком договір про надання банківських послуг, а також, що він ознайомився та погодився з Умовами та Правилами надання банківських послуг і Тарифами банку, які були надані йому для ознайомлення в письмовому вигляді.

Окрім того, позивачем надано довідку про умови кредитування з використанням кредитки «Універсальна, 55 днів пільгового періоду».

В ній вказано, що пільговий період до 55 днів (пільгова ставка діє за умови погашення до 25-го числа місяця, наступного за датою виникнення заборгованості). Базова процентна ставка, в місяць 2,5%. Розмір щомісячних платежів 7% від заборгованості, але не менше 50 грн. та не більше залишку заборгованості.

При укладанні Договору сторони керувались ч. 1 ст. 634 ЦК України. Згідно цієї статті ЦК договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому.

У відповідності до ч. 2 ст. 5 Закону України «Про акціонерні товариства» зміна типу товариства з приватного на публічне або з публічного на приватне не є його перетворенням. Зміна назви юридичної особи не тягне за собою правонаступництва, а лише правовий наслідок проведення державної реєстрації змін до відомостей про юридичну особу, що містяться в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, пов`язаних зі зміною назви.

21 травня 2018 року Публічне акціонерне товариство Комерційний банк «Приватбанк» змінило назву на Акціонерне товариство Комерційний банк «Приватбанк».

Згідно довідки банку ОСОБА_1 на підставі договору №б/н, було відкрито кредитні картки 22.09.2017 - № НОМЕР_1 строк дії до вересня 2021 року, 03.02.2022 - № НОМЕР_2 строк дії до серпня 2024 року (а.с. 13).

Відповідно до довідки зміну умов кредитування та обслуговування кредитної картки оформленої на ОСОБА_1 22.09.2017 старт карткового рахунку № НОМЕР_1 , 07.06.2018 встановлено кредитний ліміт 500,00 грн, 03.02.2019 кредитний ліміт збільшено до 25 000,00 грн., 07.02.2022 до 40 000,00 грн., 09.11.2022 року кредитний ліміт встановлено 0,00 грн. (а.с. 14).

Згідно виписки за договором, заборгованість відповідача ОСОБА_1 станом на 18.10.2023 року становить 49501,13 грн., з яких: заборгованість за тілом кредиту 38678,03 грн., заборгованість за простроченими відсотками 10823,10. Згідно виписки, банківські операції здійснювались по двом кредитним карткам №491761 та №178867 ( а.с. 6-12).

Згідно виписки за період 22.09.2017 по 20.07.2023, відповідач користувалась кредитними коштами (а.с.61-82).

Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України).

Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України).

Згідно із частиною першою статті 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги.

За змістом статті 634 цього Кодексу договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

У переважній більшості випадків застосування конструкції договору приєднання його умови розроблює підприємець (в даному випадку АТ КБ «ПриватБанк»).

Оскільки умови договорів приєднання розробляються банком, тому повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. Тому з огляду на зміст статей 633, 634 ЦК України можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг банку) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений.

За змістом статті 1056-1 ЦК України в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин розмір процентів та порядок їх сплати за договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів.

Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Згідно зі статтею 1049 згаданого Кодексу позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Позивачем належними та допустимими доказами доведено факт укладення договору б/н від 18.10.2013 року.

Проте суд не може погодитись, що заборгованість відповідача виникла саме за цим договором.

З довідок наданих банком вбачається, що ОСОБА_1 було відкрито картковий рахунок НОМЕР_1 22.09.2017 року та 07.06.2018 встановлено кредитний ліміт 500,00 грн., термін дій карти до вересня 2021 року.

Відповідно до ч. 1, ч. 4 ст. 631 ЦК України, строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов`язки відповідно до договору. Закінчення строку договору не звільняє сторони від відповідальності за його порушення, яке мало місце під час дії договору.

03 лютого 2022 року ОСОБА_1 , було відкрито картковий рахунок № НОМЕР_2 та встановлено кредитний ліміт 25000,00 грн.

Проаналізувавши виписку з 07.05.2018 по 01.12.2021 суд зазначає, що за договором б/н від 18.10.2013 року по картковому рахунку № НОМЕР_1 заборгованість відсутня.

З 03.02.2022 року відповідачу ОСОБА_1 відкрито рахунок № НОМЕР_2 , за яким і виникла заборгованість.

Доводи представника позивача, що банк просто перевипустив картку суд оцінює критично, оскільки, термін дії карткового рахунку № НОМЕР_1 сплив 30 вересня 2021 року.

У постанові Верховного Суду від 03 червня 2020 року у справі № 569/13606/17-ц зазначено, що строк спливу дії картки є кінцевим строком дії кредитного договору.

За змістом пунктів 2.3., 2.4., 3.3 Положення про порядок емісії спеціальних платіжних засобів і здійснення операцій з їх використанням, затвердженого постановою Національного банку України від 30 квітня 2010 року № 223 (у редакції, що діяла станом на 26 березня 2011 року дату видачі картки № НОМЕР_3 ), спеціальний платіжний засіб є власністю емітента і може передаватись у власність або надаватися в користування клієнту відповідно до умов договору, на підставі якого надається та використовується спеціальний платіжний засіб (далі договір).

Договір укладається в письмовій формі. Умови договору мають бути викладені державною мовою. Укладення договору іншою мовою здійснюється за домовленістю емітента та клієнта відповідно до законодавства України. Один примірник договору зберігається в емітента, а другий примірник договору емітент зобов`язаний надати клієнту під підпис. Емітент зобов`язаний під час видачі спеціального платіжного засобу надати клієнту договір, правила використання спеціального платіжного засобу і тарифи банку.

Кредитна схема передбачає здійснення користувачем платіжних операцій з використанням спеціального платіжного засобу за рахунок коштів, наданих йому банком у кредит або в межах кредитної лінії. Кредитна лінія під операції зі спеціальними платіжними засобами відкривається банком на визначений термін і в межах установленого договором ліміту заборгованості або граничної суми кредитування. Строк дії кредитної лінії, яка відкривається під спеціальні платіжні засоби, установлюється договором. Банк зобов`язаний після виконання взаємних зобов`язань або в разі розірвання чи закінчення терміну дії договору на вимогу користувача видати йому довідку про повернення спеціального платіжного засобу, крім випадків передавання його користувачу у власність, кредиту та процентів за користування ним.

Таким чином, у разі закінчення строку дії кредитної лінії для продовження кредитних відносин між банком та клієнтом, що виникли внаслідок видачі попередньої кредитної картки, має переукладатися кредитний договір на таких самих умовах, на яких він був укладений, з видачею нової платіжної картки під підпис позичальника про її отримання.

Положення про порядок емісії спеціальних платіжних засобів і здійснення операцій з їх використанням, затверджені постановою Національного банку України від 30 квітня 2010 року № 223 втратили чинність 12.11.2014 на підставі Постанови Національного банку N 705 від 05.11.2014, якою затверджені Положення про порядок емісії електронних платіжних засобів і здійснення операцій з їх використанням, яки діяли до 01.08.2022 (далі Положення 705), тобто на час підписання заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг від 03.02.2022.

Згідно ст. 9 ЗУ «Про споживче кредитування», Кредитодавець розміщує на своєму офіційному веб-сайті інформацію, необхідну для отримання споживчого кредиту споживачем. Така інформація повинна містити наявні та можливі схеми кредитування у кредитодавця. Споживач перед укладенням договору про споживчий кредит має самостійно ознайомитися з такою інформацією для прийняття усвідомленого рішення.

До укладення договору про споживчий кредит кредитодавець надає споживачу інформацію, необхідну для порівняння різних пропозицій кредитодавця з метою прийняття ним обґрунтованого рішення про укладення відповідного договору, в тому числі з урахуванням обрання певного типу кредиту.

Зазначена інформація безоплатно надається кредитодавцем споживачу за спеціальною формою (паспорт споживчого кредиту), встановленою у Додатку 1 до цього Закону, у письмовій формі (у паперовому вигляді або у вигляді електронного документа, створеного згідно з вимогами, визначеними Законом України "Про електронні документи та електронний документообіг", а також з урахуванням особливостей, передбачених Законом України "Про електронну комерцію") із зазначенням дати надання такої інформації та терміну її актуальності. У такому разі кредитодавець визнається таким, що виконав вимоги щодо надання споживачу інформації до укладення договору про споживчий кредит згідно з частиною третьою цієї статті.

Забороняється обмежувати споживача в часі для ознайомлення з інформацією, зазначеною у паспорті споживчого кредиту.

Інформація, що надається кредитодавцем споживачу, зазначена у частині другій цієї статті, має містити відомості про:1) найменування та місцезнаходження кредитодавця та його структурного підрозділу, через який надається споживчий кредит, реквізити ліцензії та/або свідоцтва про внесення кредитодавця до Державного реєстру банків чи Державного реєстру фінансових установ;2) тип кредиту (кредит, кредитна лінія, кредитування рахунку тощо);3) суму кредиту, строк кредитування, мету отримання та спосіб надання кредиту;4) тип процентної ставки (фіксована, змінювана), порядок її обчислення, у тому числі порядок її зміни, а також індекси, що застосовуються для розрахунку змінюваної процентної ставки. Індекс, що застосовується для розрахунку змінюваної процентної ставки, повинен відповідати вимогам, встановленим Цивільним кодексом України;5) види забезпечення за кредитом, необхідність проведення оцінки предмета забезпечення за кредитом та про те, за чий рахунок така оцінка проводиться;6) орієнтовну реальну річну процентну ставку та орієнтовну загальну вартість кредиту для споживача на дату надання інформації виходячи з обраних споживачем умов кредитування.

Якщо кредитодавець пропонує різні способи надання кредиту, надана споживачу інформація має містити застереження про те, що використання інших способів надання кредиту може мати наслідком застосування іншої реальної річної процентної ставки.

Відповідно до п.п. 16,17 розділу VI Положень 705, редакція яких діяла станом на 03.02.2022, емітент має право використовувати ліміти та/або обмеження на суми та кількість платіжних операцій з використанням електронних платіжних засобів. Емітент перед укладенням договору зобов`язаний ознайомити клієнта з лімітами та/або обмеженнями, які застосовуватимуться. Користувач має право змінити встановлений емітентом ліміт та/або обмеження, про що повідомляє емітента в порядку, установленому договором.

Залишок коштів на рахунку в разі втрати електронного платіжного засобу або закінчення строку (терміну) його дії, а також розірвання чи припинення дії договору за дорученням власника рахунку перераховується на інші рахунки або видається готівкою з дотриманням строків, установлених правилами платіжної системи та договором.

Обгрунтовуючи, позов, позивач посилається на укладання договору 18.10.2013 року, шляхом підписання заяви з посиланням на Умови та правила надання банківських послуг в редакції яка діяла на той час та збільшення кредитного ліміту до 40000,00 грн., та заявлено вимогу про стягнення заборгованості саме за цим договором. При цьому будь яких посилань, виклад обставин щодо підписання нової заяви від 03.02.2022, позовна заява не містить.

Як зазначено вище, до позову надано перелік доказів (заяву про приєднання, витяг з тарифів з обслуговування кредитних карт, Умови та правила надання банківських послуг) як на підтвердження укладання договору від 18.10.2013.

Також надані документи, як паспорт споживчого кредиту, анкету опитувальник від 03.02.2022 року, підписану ОСОБА_1 та уповноваженою особою, яка відповідного до внутрішніх документів банку має право надавати банківську послугу з відкриття рахунків/карт клієнтам (зворот а.с. 15-21).

Та в подальшому додатково подано заяву від 03.02.2022 підписану відповідачем підписано заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг, що свідчить про укладання нового кредитного договору на нових умовах. Зі змісту цієї заяви вбачається, що відповідач на підставі власного волевиявлення, згідно ст. 634 ЦК України, підписанням цієї заяви приєднується до розділу «Загальні положення», підрозділів «Кредитні картки», «Поточні рахунки», «Використання картки», «Віддалені канали обслуговування», «Оплата частинами та міттєва розстрочка», Умов та та Правил надання банківських послуг, що розміщенні в мережі інтернет за адресою https://privatbank.ua/terms, в редакції , чинній на дату підписання цієї заяви, які разом становлять Договір банківського рахунку (а.с. 133-144).

В цій заяві визначено: опис фінансової послуги Відкриття та обслуговування поточного рахунку, споживче кредитування. Тип кредиту відновлювальна кредитна лінія.

Визначені нові умови договору - розмір кредитних коштів, процентної ставки та інші умови надання та повернення кредиту. Зазначені посилання та преамбула Умов та Правил надання банківських послуг, в редакції , чинній на дату підписання цієї заяви, які суттєво відрізняються від їх редакції, яка зазначена та додана до позову.

Як вище зазначено, строк кредитної картки виданої на підставі договору від 18.10.2013 року закінчився 30 вересня 2021 року, що є кінцевим строком кредитного договору. Згідно виписки за карткою№ НОМЕР_1 заборгованість відсутня.

03.02.2022 укладено новий Договір банківського рахунку, з іншими умовами, визначено вид фінансових послуг та тип кредиту, визначені інші умови кредитування, ніж умови, які були визначені при укладанні договору від 18.10.2013. Відповідачу видана нова кредитна картка № НОМЕР_2 , на яку перераховані залишки коштів.

Відповідно до ч. 2 ст. 631 ЦК України, договір набирає чинності з моменту його укладання.

Крім того, Велика Палата Верховного Суду вказує, що обґрунтування наявності обставин повинні здійснюватися за допомогою належних, допустимих і достовірних доказів, а не припущень, що й буде відповідати встановленому статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року принципу справедливості розгляду справи судом.

У відповідності до положень ч. 3 ст. 12 та ч. 1 ст. 82 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, які мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості, та кожна із сторін повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Згідно до пункту 4 частини 2 статті 43 ЦПК України учасники справи зобов`язані подавати усі наявні у них докази в порядку та строки, встановлені законом або судом, не приховувати докази.

Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Статтею 77 ЦПК України передбачено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень.

Положеннями ч. 2 ст. 78 ЦПК України визначено, що обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Згідно зі ст. 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Частиною 1 ст. 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до положень ст. 83 ЦПК України позивач повинен подати докази разом з поданням позовної заяви. Якщо доказ не може бути поданий у встановлений законом строк з об`єктивних причин, учасник справи повинен про це письмово повідомити суд та зазначити: доказ, який не може бути подано; причини, з яких доказ не може бути подано у зазначений строк; докази, які підтверджують, що особа здійснила всі залежні від неї дії, спрямовані на отримання вказаного доказу.

В п. 27 постанови № 2 Пленуму Верховного Суду України від 12.06.2009 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» роз`яснено, що виходячи з принципу процесуального рівноправ`я сторін та враховуючи обов`язок кожної сторони довести ті обставини, на які вона посилається, необхідно в судовому засіданні дослідити кожний доказ, наданий сторонами на підтвердження своїх вимог або заперечень, який відповідає вимогам належності та допустимості доказів.

Таким чином, з урахуванням принципів змагальності та диспозитивності цивільного судочинства, обов`язок подавати докази покладається на сторони процесу, а суд позбавлений можливості визначати коло доказів за власною ініціативою і зобов`язаний розглядати справу виключно на підставі поданих сторонами доказів.

В силу ч.1 ст.13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Європейський суд з прав людини вказав, що пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити суду, та відмінності, які існують в державах учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. (Проніна проти України, №63566/00, пр.23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 р.).

Предметом позову є стягнення заборгованості за кредитним договором № б/н від 18.10.2013, в той же час в судовому засіданні встановлено, що заборгованість за вказаним договором відсутня.

03.02.2022 укладено новий Договір банківського рахунка, що підтверджується матеріалами справи, на підставі якого відповідачу було видано кредитну картку та встановлено кредитний ліміт, визначена процентна ставка та умови кредитування, проте вимог про стягнення заборгованості саме за цим договором не заявлено.

З урахуванням викладеного, суд відмовляє в задоволенні позову.

Враховуючи те, що у задоволенні позову було відмовлено, та на підставі вимог ст. 141 ЦПК України, судові витрати залишаються за позивачем.

На підставі викладеного і керуючись ст.ст. ст. ст. 4, 5, 13, 76-81, 133, 141, 256, 265 ЦПК України ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову Акціонерного товариства Комерційний Банк «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитном договором про надання банківських послуг № б/н від 18.10.2013 відмовити.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Харківського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складання повного рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Найменування учасників справи:

Позивач - Акціонерне товариство Комерційний банк «Приватбанк», , адреса місцезнаходження: 01001, м. Київ, вул. Грушевського, буд. 1Д.;

Відповідач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_4 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 .

Повний тест рішення складено 23.12.2024.

Суддя С.О. Рубіжний