Провадження № 2/357/5322/24
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

( ЗАОЧНЕ )

17 грудня 2024 року Білоцерківський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючого судді Ярмола О. Я. ,

при секретарі Пустовій Ю. В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в місті Біла Церква, в залі суду №5 цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зміну розміру аліментів,-

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернулася до суду з вказаним позовом, мотивуючи тим, що рішенням Білоцерківського міськрайонного суду від 23.11.2012 року з відповідача були стягнуті аліменти на користь позивача на утримання дитини в твердій грошовій сумі в розмірі 1000 грн., щомісячно, з 10.10.2012 року і до досягнення дитиною повноліття. Позивач зазначає, що на даний час законодавством змінений мінімальний розмір аліментів, та визначення аліментів в розмірі 1000,00 грн. на дитину, порушує її права, та є недостатнім для утримання дитини, а тому, позивач просить суд змінити розмір аліментів, які стягуються за рішенням Білоцерківського міськрайонного суду від 23.11.2012 року на утримання дитини з твердої грошової суми в розмірі 1000,00 грн. на місяць, на - - 1 / 4 частину з усіх видів заробітку відповідача, але не менше 50 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно.

Ухвалою судді від 31.10.2024 року відкрито провадження в даній справі в порядку спрощеного провадження. (а.с.19).

Позивач в судове засідання не з`явилась, подала суду заяву в якій просила провести розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі/, проти винесення заочного рішення не заперечує (а.с.21).

В судове засідання відповідач повторно не з`явився, про день та час розгляду справи був повідомлений належним чином, та відповідно до положень ч.3 ст.130 ЦПК України вважається, що відповідач повідомлений належно про розгляд справи.

На підставі ст. 280 ЦПК України, з урахуванням думки позивача, суд ухвалив провести заочний розгляд справи.

На підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав.

Судом встановлено, що сторони перебували в зареєстрованому шлюбі, від якого мають неповнолітню дочку ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що стверджується копією свідоцтва про народження дитини серія НОМЕР_1 від 13.01.2009 (а.с.13).

За рішенням Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 23.11.2012 року з відповідача були стягнуті аліменти на користь позивача, на утримання їхньої дитини в твердій грошовій сумі, в розмірі 1000, 00 грн. щомісячно, починаючи з 10.10.2009 року, до досягнення дитиною повноліття. Наведене підтверджується копією рішення Білоцерківського міськрайонного суду від 23.11.2012 р.

З матеріалів справи (а.с.10) вбачається, що 12.12.2013 року Білоцерківським міськрайонним судом Київської області було видано виконавчий лист у справі № 1003/16476/12 провадження 2/1003/4476/12

Встановлено, що неповнолітня ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживає разом з матір`ю, позивачем у справі за адресою: по АДРЕСА_1 (а.с.11).

При вирішенні даного спору суд виходить з наступного.

Відповідно до вимог статті 180 Сімейного кодексу (СК) України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Згідно з ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів.

При визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення (ч. 1 ст. 182 СК України) .

За змістом ст. 181, 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним, а спосіб стягнення аліментів змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів.

Так, ст. 192 СК України передбачає, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

З огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями ст.ст. 181, 192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою і зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів, визначений у певній твердій грошовій сумі та навпаки).

Такий висновок також узгоджується із правовою позицією, висловленою Верховним Судом України у постанові від 5 лютого 2014 року у справі № 6-143цс-13.

В зазначеній постанові Верховний Суд України виснував, що вимоги зміни розміру аліментів шляхом зміни способу присудження аліментів не може заперечуватись, адже можливість вибору способу присудження аліментів з огляду на мінливість життєвих обставин, зазначених ст.ст. 182-184 СК України, не може обумовлюватись разовим її здійсненням й відповідно з огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями ст. 192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою й зміну способу їх присудження.

Частиною першою статті 3 Конвенції про права дитини визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Згідно з ч. 2 ст. 3 Конвенції про права дитини, держави-учасниці зобов`язуються забезпечити дитині такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживають всіх відповідних законодавчих і адміністративних заходів. Держави-учасниці забезпечують у максимально можливій мірі виживання і здоровий розвиток дитини (ч. 2 ст. 6 цієї Конвенції).

Також, частинами 1 та 2 ст. 27 Конвенції про права дитини визначено, що держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Відповідно до змісту ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», при розгляді справ українські суди повинні застосовувати Конвенцію та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Отже, в ході розгляду справи знайшли своє підтвердження підстави визначені ст. 192 СК України щодо зміни способу та розміру аліментів, які стягуються з ОСОБА_2 на підставі рішення Білоцерківського міськрайонного суду від 23.11.2012 року у справі № 1003/16476/12, провадження № 2/1003/4476/12 в твердій грошовій сумі - 1000,00 грн. щомісячно.

Позивач, як одержувач, довела свої вимоги щодо необхідності змінити спосіб і розмір аліментів. Розмір аліментів, які сплачував відповідач на утримання дочки є замалим та порушує права дитини, яка має право на достатній рівень життя.

У відповідності до ч. 2 ст.182СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.

Суд при вирішенні даної справи враховує, що позивач утримує дитину одноособово, відповідач має одну дочку, розмір аліментів на утримання дитини - 1000,00 грн. на даний час є меншим ніж 50 % прожиткового мінімуму встановленого Законом для неповнолітньої дитини, та відсутні дані про застосування індексації до суми аліментів в 1000 грн.

Згідно ч. 2 ст. 184 СК України розмір аліментів, визначений судом або домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, щорічно підлягає індексації відповідно до закону, якщо платник і одержувач аліментів не домовилися про інше. За заявою одержувача аліментів індексація може бути здійснена судом за інший період.

Позивач не ставила вимогу про індексацію аліментів за минулий період, а лише просить змінити їх розмір та спосіб стягнення на майбутнє.

Аліменти на утримання дитини є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності. Враховуючи якнайкраще забезпечення інтересів дитини, суд вважає, що позовні вимоги підлягають до задоволення та слід змінити спосіб і розмір аліментів, які стягуються з відповідача на користь позивача на утримання їх дитини в твердій грощовій сумі, - з 1000,00 грн. на 1 / 4 частину усіх видів доходу відповідача, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Відповідно до ч.1ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до п. 23 Постанови Пленуму ВСУ від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», у разі задоволення судом вимоги про зміну розміру аліментів, новий розмір аліментів сплачується з дня набрання рішенням законної сили.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України, судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову на відповідача.

Позивач звільнена від сплати судового збору відповідно до вимог ст. 5 Закону України «Про судовий збір», а тому судові витрати (1 211,20 грн.) слід стягнути у дохід держави з відповідача (ст. 141 ЦПК України).

На підставі вищевикладеного та керуючись ст. ст. 7, 10, 12, 76-79, 81, 82, 133, 136, 141, 206, 244-245, 259, 263-265, 268, 280-282, 352, 354 ЦПК України, суд -

У Х В А Л И В :

Позов задовольнити.

Змінити спосіб та розмір аліментів, що стягуються за рішенням Білоцерківського міськрайонного суду від 23.11.2012 року у справі № 1003/16476/12 2/1003/4476/12, з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (ІПН НОМЕР_2 ) на користь ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_3 ) на утримання ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 , з твердої грошової суми 1000 грн. на аліменти в частці, визначивши їх розмір - 1/ 4 частина з усіх видів доходу ОСОБА_2 , але не менше 50 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня набрання даним рішенням законної сили і до повноліття дитини.

Після вступу рішення суду по даній справі в силу, виконавчий лист про стягнення аліментів № 1003/16476/12 2/1003/4476/12, виданий Білоцерківським міськрайонний судом Київської області 12.02.2013 року - відкликати з виконання.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (ІПН НОМЕР_2 ), в дохід держави в особі Державної судової адміністрації України судовий збір у сумі 1211.20 грн. (одна тисяча двісті одинадцять гривень, 20 копійок).

Заочне рішення може бути оскаржене позивачем до Київського апеляційного суду протягом 30 днів з дня складення повного рішення.

Заочне рішення може бути скасоване Білоцерківським міськрайонним судом за письмовою заявою відповідача про перегляд заочного рішення, яку може бути подано до суду протягом тридцяти днів з дня складення повного рішення. Учасник справи, якому рішення суду не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення повного рішення суду.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення, воно може бути оскаржене в апеляційному порядку.

Позивач: ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_3 , ІПН НОМЕР_3 /адреса реєстрації: АДРЕСА_2 /

Відповідач: ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_2 , ІПН НОМЕР_2 / адреса реєстрації: АДРЕСА_3 /

Повний текст рішення суду виготовлено 20.12.2024 року.

Суддя О. Я. Ярмола