Заводський районний суд м. Запоріжжя

Справа № 332/4045/24
Провадження №: 2-о/332/169/24
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 грудня 2024 р.

Заводський районний суд м. Запоріжжя у складі:

Головуючого судді - Марченко Н.В.,

присяжних - Лисенко С.А., Никитенка Р.М.,

при секретарі - Петракей Р.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Заводського районного суду м. Запоріжжя в режимі відеоконференції цивільну справу за заявою поданою в порядку окремого провадження ОСОБА_1 , в особі представника адвоката Чоп`яка Володимира Михайловича, заінтересована особа: Відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Запорізькій області Управління державної реєстрації Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції ( м. Одеса) про оголошення фізичної особи померлою.

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 в особі представника адвоката Чоп`яка В.М. звернулася до суду із заявою, за участю заінтересованої особи Відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Запорізькій області Управління державної реєстрації Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) про оголошення ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . померлою. В обґрунтування заяви зазначила, про те, що вона є донькою ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . У 1995 році її батьки ОСОБА_3 та ОСОБА_2 придбали будинок, який було оформлено на батька заявниці - ОСОБА_3 . Приблизно у 2004 році її матір ОСОБА_2 , знайшла роботу на центральному ринку міста Запоріжжя, та поїхала на роботу покинувши сім`ю. Вона не цікавилась і не брала участі у вихованні дитини, та за місцем зареєстрованого проживання увесь цей час не з`являлась, і жодної інформації про неї на протязі останніх двадцяти років не надходило. Рішенням Гуляйпільського районного суду міста Запоріжжя від 09 березня 2006 року по справі № 2-0-7/2006 ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце народження: м. Гуляйполе, Запорізької області визнано безвісно відсутньою починаючи з 31.12.2004 року. ІНФОРМАЦІЯ_2 помер батько заявниці ОСОБА_3 , після смерті якого, заявниця прийняла спадщину. Вказує, що оголошення матері померлою необхідне їй для вступу у спадщину її спадкоємців, якими є вона, та її рідний брат ОСОБА_4 , аби в подальшому подати документи на відшкодування коштів за пошкоджене внаслідок бойових дій майно.

Ухвалою судді Заводського районного суду м. Запоріжжя від 05.08.2024 року відкрито провадження у справі та призначено справу до судового розгляду.

Ухвалою суду від 09.10.2024 року за клопотанням представника заявника витребувано інформацію, яка необхідна для розгляду справи.

У судовому засіданні заявник та її представник на задоволенні заяви наполягали, надали пояснення аналогічним, які вказані у заяві.

Представник заінтересованої особи - Відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Запорізькій області Управління державної реєстрації Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції ( м. Одеса) у судове засідання не з`явився, заяв та клопотань від нього до суду не надходило.

У судовому засіданні в якості свідка було допитано ОСОБА_5 , яка суду пояснила, що вона є подругою ОСОБА_1 заявниці у справі. Так, їй відомо, що матір її подруги вела аморальний спосіб життя, зловживала спиртними напоями, залишала своїх дітей самих. Свідок періодично була в гостях у подруги, при цьому її мама була вдома відсутня. ОСОБА_1 їй як подрузі скаржилась на маму про те, що остання не займалася дітьми. З початку 2000 року матір ОСОБА_1 . ОСОБА_2 поїхала з міста Гуляйполе Запорізької області разом із молодшим сином, залишивши ОСОБА_1 одну. Згодом матір ОСОБА_1 . ОСОБА_2 відправила молодшого сина на маршрутці із міста Запоріжжя додому до міста Гуляйполе Запорізької області. З того часу, відомостей про ОСОБА_2 немає.

У судовому засіданні в якості свідка було допитано ОСОБА_6 , яка суду пояснила, що вона є подругою ОСОБА_1 заявниці у справі. Їх батьки проживали на одній вулиці міста Гуляйполе Запорізької області. Їй як подрузі відомо, що коли вони були ще маленькими, мама ОСОБА_1 її залишила. Свідку відомо, що ОСОБА_1 забрала із собою молодшого сина рідного брата її подруги, але через деякий час, вона відправила молодшого сина на маршрутці із міста Запоріжжя із запискою додому. ОСОБА_1 проживала разом із батьком. За весь час мама ОСОБА_1 не з`являлась.

Заслухавши пояснення учасників справи, дослідивши матеріали справи та наявні у ній докази, встановивши фактичні обставини та відповідні їм правовідносини, суд дійшов до наступного висновку.

Відповідно до частини першої статті 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Згідно пункту 3 частини 2 статті 293 Цивільного процесуального кодексу України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про визнання фізичної особи безвісно відсутньою чи оголошення її померлою.

Відповідно до частини 1 статті 308 Цивільного процесуального кодексу України, суд розглядає справу за участю заявника, свідків, зазначених у заяві, та осіб, яких сам суд визнає за потрібне допитати, і ухвалює рішення про визнання фізичної особи безвісно відсутньою або про оголошення її померлою.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 є донькою ОСОБА_3 та ОСОБА_2 , що підтверджується копією свідоцтва про народження (а.с.13).

Згідно копії договору посвідченого та зареєстрованого в реєстрі за № 1626 державним нотаріусом Гуляйпільської державної нотаріальної контори Запорізької області Міністерства юстиції України 16.08.1995 року , ОСОБА_3 придбав у ОСОБА_7 житловий будинок, який розташований за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.16-18).

Приблизно у 2004 році мати заявниці ОСОБА_2 , яка проживала за адресою: АДРЕСА_1 знайшла роботу на центральному ринку міста Запоріжжя, та поїхала, покинувши сім`ю. Рішенням Гуляйпільського районного суду міста Запоріжжя від 09.03.2006 року по справі № 2-0-7/2006 ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце народження: м. Гуляйполе, Запорізької області визнано безвісно відсутньою з 31.12.2004 року (а.с.10).

ІНФОРМАЦІЯ_2 помер батько заявниці ОСОБА_3 , що підтверджується копією свідоцтва про смерть (а.с.14).

Згідно інформації наданої на адвокатський запит Гуляйпільською міською військовою адміністрацією Пологівського району Запорізької області встановлено, що відповідно до відомостей з реєстру територіальної громади, на території Гуляйпільської міської територіальної громади, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у період з 31.12.2004 року по 01.01.2024 року не проживала (а.с.8).

Згідно даних Державного реєстру актів цивільного стану громадян актовий запис про смерть громадянки ОСОБА_2 відсутній, що підтверджується повідомленням Оріхівського відділу Державної реєстрації актів цивільного стану у Пологівському районі Запорізької області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) (а.с.53).

У відповідності до повідомлення Управління Державної міграційної служби у Запорізькій області, інформація про вклеювання фотокартки по досягненню ОСОБА_2 45 ти річного віку до паспорту, яким вона документована та отримання паспортів на її ім`я у період з 31.12.2004 року по 01.01.2024 року відсутня (а.с.59).

Згідно відомостей Головного управління ДПС у Запорізькій області сформованих 01.11.2024 року інформація про доходи ОСОБА_2 за період IV 2004 IV 2023 відсутня (а.с.62-65).

Як встановлено із пояснень заявниці, її матір - ОСОБА_2 у 2004 році знайшла роботу на центральному ринку міста Запоріжжя, та поїхала, залишила місце постійного проживання і покинувши сім`ю. З того часу і уже майже 20 років немає будь-якої інформації щодо місця її перебування. На теперішній час, виникли обставини, які полягають у тому, що заявниця не може закінчити оформлення спадкових прав після смерті її батька ОСОБА_3 , та оскільки будинок отримав пошкодження внаслідок бойових дій, виникла необхідність подати заявку на відшкодування за пошкоджене майно, однак її можна подати лише шляхом спільної заяви всіх співвласників.

У відповідності до частин 1, 3, 4 ст. 46 ЦК України, фізична особа може бути оголошена судом померлою, якщо у місці її постійного проживання немає відомостей про місце її перебування протягом трьох років, а якщо вона пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підставу припускати її загибель від певного нещасного випадку, - протягом шести місяців, а за можливості вважати фізичну особу загиблою від певного нещасного випадку або інших обставин внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру - протягом одного місяця після завершення роботи спеціальної комісії, утвореної внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру. Фізична особа оголошується померлою від дня набрання законної сили рішенням суду про це. Фізична особа, яка пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підстави припустити її загибель від певного нещасного випадку або у зв`язку з воєнними діями, збройним конфліктом, може бути оголошена померлою від дня її вірогідної смерті. Порядок оголошення фізичної особи померлою встановлюється Цивільним процесуальним кодексом України.

Статтею 47 ЦК України передбачено, що правові наслідки оголошення фізичної особи померлою прирівнюються до правових наслідків, які настають у разі смерті. Спадкоємці фізичної особи, яка оголошена померлою, не мають права відчужувати протягом п`яти років нерухоме майно, що перейшло до них у зв`язку з відкриттям спадщини. Нотаріус, який видав спадкоємцеві свідоцтво про право на спадщину на нерухоме майно, накладає на нього заборону відчуження.

Правові наслідки появи фізичної особи, яка була оголошена померлою визначені у ст. 48 ЦК України. Так, якщо фізична особа, яка була оголошена померлою, з`явилася або якщо одержано відомості про місце її перебування, суд за місцем перебування цієї особи або суд, що постановив рішення про оголошення її померлою, за заявою цієї особи або іншої заінтересованої особи скасовує рішення суду про оголошення фізичної особи померлою.

Незалежно від часу своєї появи фізична особа, яка була оголошена померлою, має право вимагати від особи, яка володіє її майном, повернення цього майна, якщо воно збереглося та безоплатно перейшло до неї після оголошення фізичної особи померлою, за винятком майна, придбаного за набувальною давністю, а також грошей та цінних паперів на пред`явника.

Особа, до якої майно перейшло за відплатним договором, зобов`язана повернути його, якщо буде встановлено, що на момент набуття цього майна вона знала, що фізична особа, яка була оголошена померлою, жива. У разі неможливості повернути майно в натурі особі, яка була оголошена померлою, відшкодовується вартість цього майна.

Якщо майно фізичної особи, яка була оголошена померлою і з`явилася, перейшло у власність держави, Автономної Республіки Крим або територіальної громади і було реалізоване ними, цій особі повертається сума, одержана від реалізації цього майна.

Пункт 13 постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення » звертає увагу суду на необхідність відрізняти оголошення фізичної особи померлою від встановлення факту смерті особи. Оголошення фізичної особи померлою - це ствердження судовим рішення припущення про смерть даної особи, тобто констатація високого ступеня ймовірності смерті. Встановлення факту смерті особи можливо, якщо суд на підставі незаперечних доказів ствердить, тобто доведе обставини, які вірогідно свідчать про смерть особи у точно визначений час, обставини, за яких настала смерть і факт неможливості реєстрації органом державної РАЦС факту смерті. У цих справах суд визнає днем смерті громадянина, оголошеного померлим, день його гаданої смерті, якщо він пропав безвісті за обставин, які загрожували смертю або давали підстави припускати його загибель від певного нещасного випадку, а в інших випадках днем смерті вважається день набрання законної сили рішення суду про оголошення громадянина померлим.

Аналізуючи норми права, суд вважає, що підставою для оголошення особи померлою є не факти, які напевне свідчать про її загибель, а обставини, що дають підставу припускати смерть такої особи.

Оскільки, як встановлено у судовому засіданні, майже 20 років відсутні відомості щодо місця перебування ОСОБА_2 за останнім відомим місцем її реєстрації та проживання, та встановити її місце знаходження не представляється можливим, і з урахуванням вищезазначених відомостей, встановлених під час розгляду справи, суд дійшов висновку про наявність достатніх підстав для оголошення ОСОБА_2 померлою, роз`яснивши заявниці, що у випадку, якщо фізична особа, яка була оголошена померлою, з`явилася або якщо одержано відомості про місце її перебування, суд за місцем перебування цієї особи або суд, що постановив рішення про оголошення її померлою, за заявою цієї особи або іншої заінтересованої особи скасовує рішення суду про оголошення фізичної особи померлою.

Частиною 3 ст. 46 ЦК України передбачено, що фізична особа оголошується померлою від дня набрання законної сили рішенням суду про це.

Відповідно до ч. 7 ст. 294 ЦПК України, при ухваленні судом рішення у справах окремого провадження судові витрати не відшкодовуються.

Керуючись ст.ст. 263-265, 268 ЦПК України, суд,

ВИРІШИВ:

Заяву подану в порядку окремого провадження ОСОБА_1 , в особі представника адвоката Чоп`яка Володимира Михайловича, заінтересована особа: Відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Запорізькій області Управління державної реєстрації Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції ( м. Одеса) про оголошення фізичної особи померлою- задовольнити.

Оголосити померлою ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка проживала за адресою: АДРЕСА_1 .

Датою оголошення ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка проживала за адресою: АДРЕСА_1 , померлою вважати день набрання цим рішенням суду законної сили.

У разі якщо фізична особа, яка була оголошена померлою, з`явилася або якщо одержано відомості про місце її перебування, суд за місцем перебування цієї особи або суд, що постановив рішення про оголошення її померлою, за заявою цієї особи або іншої заінтересованої особи скасує рішення суду про оголошення фізичної особи померлою.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження.

Суддя Н.В. Марченко

Присяжі: Лисенко С.А.

Никитенко Р.М.