Провадження № 2/761/8118/2024
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

19 грудня 2024 року Шевченківський районний суд міста Києва в складі:

головуючого судді Романишеної І.П.,

за участі секретаря Решти Д.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження в приміщенні суду в м. Києві цивільну справу за позовом Державної установи «Центр обслуговування підрозділів Національної поліції України» до ОСОБА_1 про виселення з житлового приміщення,

ВСТАНОВИВ:

У червні 2024 року представник Державної установи «Центр обслуговування підрозділів Національної поліції України» (далі по тексту - позивач) звернулась до суду з позовом, в якому просила: виселити ОСОБА_1 з житлового приміщення - кімнати гуртожитку, загальною площею 18,9 кв.м, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 без надання іншого житла.

Позовні вимоги обґрунтовує тим, що відповідач був поселений в гуртожиток, який перебуває на праві оперативного управління позивача, з своєю сім`єю на підставі заяви та укладеного договору оренди найму житлового приміщення в гуртожитку 47/17 від 10.07.2017 року, оскільки на той час сторони перебували у трудових відносинах. В орендованій кімнаті гуртожитку згідно спеціального ордеру мають право мешкати наступні члени сім?ї наймача: дружина - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1.; донька - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2. Згідно п.10.1. договору найму останній укладається строком на три роки і діє з 10.07.2017 до 10.07.2020 року. На неодноразові звернення до позивача, останній не вжив заходів щодо продовження строку дії договору, а направлений позивачем відповідачу лист був повернутий у зв?язку із закінченням строку зберігання. Відповідно до п.5.16 Положення особи, які проживають у гуртожитку, зобов?язані після закінчення терміну дії договору або дострокового його розірвання/припинення, а також у разі втрати права на проживання в гуртожитку, повернути балансоутримувачу житлове приміщення в день настання відповідної підстави для цього згідно з актом приймання-передачі (повернення). Відповідно до пп. 9.2.3 п. 9.2. Розділу 9 виселенню з гуртожитку без надання іншого жилого приміщення підлягають, зокрема, особи, з якими строк дії договору припинено або розірвано. Враховуючи викладене, представник позивача звернулась до суду з вказаним позовом.

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 26.06.2024 року, цивільну справу передано на розгляд судді Романишеній І.П.

Ухвалою від 01.07.2024 вказану позовну заяву було залишено без руху та надано позивачу строк для усунення недоліків.

Після усунення недоліків, ухвалою суду від 12.08.2024 року відкрито провадження у справі, розгляд якої вирішено здійснювати за правилами загального позовного провадження з призначенням підготовчого судового засідання.

Матеріали позовної заяви надіслано позивачем на адресу відповідача на виконання вимог ч.7 ст.43 ЦПК України.

Ухвалу суду відповідачу направлено рекомендованим листом (штрих код 454), проте на адресу суду повернувся конверт з відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою».

У постанові Верховного Суду від 10.05.2023р. у справі №755/17944/18 зазначено, що посилання касаційної скарги на те, що ОСОБА_4 належним чином не було повідомлено про дату, час і місце розгляду справи, що позбавило його можливості реалізувати належні йому процесуальні права, є безпідставними, так як наявна на а. с. 143 т. 3 довідка поштового відділення з позначкою про неможливість вручення судової повістки у зв`язку «відсутній за вказаною адресою» вважається належним повідомленням сторони про дату судового розгляду. Зазначене свідчить про умисне неотримання судової повістки.

Ухвалою суду від 17.10.2024 року закрито підготовче судове засідання у справі та призначено справу до судового розгляду по суті в загальному позовному провадженні.

Представник позивача надав до суду письмову заяву, в якій просив справу розглянути за її відсутності, позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила задовольнити.

Відповідач в судове засідання не з`явився, причини своєї неявки не повідомив, правом на подання відзиву на позов не скористався. Повідомлення відповідача про розгляд справи здійснювалось судом шляхом направлення ухвали про відкриття провадження у справі, позовної заяви та доданих до неї документів за адресою реєстрації та додатково шляхом направлення судової повістки за адресою проживання. Направлена на його адресу судова кореспонденція повернута до суду поштовим зв`язком із відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою», що відповідно до частини восьмої статті 128 ЦПК України вважається належним повідомленням сторони про судове засідання.

За таких обставин, з урахуванням положень статті 280 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності сторін та ухвалити заочне рішення, проти чого не заперечувала представник позивача.

Суд, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив наступні обставини та дійшов до наступних висновків.

Судом встановлено, що між Державною установою «Центр обслуговування підрозділів Національної поліції України» та ОСОБА_1 було укладено договір найму №4717 від 10.07.2017 року, а також договір про відшкодування витрат за комунальні послуги на утримання нерухомого майна наймача житлового приміщення у гуртожитку від 10.07.2017 року.

Згідно витягу з державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію іншого речового права від 30.10.2017 року № 10196067 будівля, гуртожиток, літера адресою: АДРЕСА_1 перебуває на праві оперативного управління в Державній установі «Центр обслуговування підрозділів Національної поліції України.

Порядок надання житлової площі в гуртожитку, вселення на надану житлову площу, особливості користування гуртожитком та виселення з нього визначено в Положенні про гуртожиток Центру, затвердженого наказом від 10.05.2018 № 53.

Відповідно до п.1.2. Розділу 1. Положення гуртожиток - це спеціально споруджена будівля, яка використовується для тимчасового проживання поліцейських, працівників, державних службовців та членів їх сімей у період проходження і служби або роботи в структурних підрозділах апарату центрального органу управління поліцією, територіальних, міжрегіональних територіальних орган також установ, що належать до сфери управління Національної поліції України, пенсіонерів та колишніх працівників МВС, які не можуть бути виселенні відповідно до ст. 125 Житлового кодексу Української РСР.

Згідно п. 1.1 Договору найму в орендованій кімнаті гуртожитку згідно спеціального ордеру від 10.07.2017 року № 047 мають право мешкати наступні члени сім?ї наймача: дружина - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1.; донька - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2.

Згідно п.10.1 Договору найму останній укладається строком на три роки і діє з 10.07.2017 року до 10.07.2020 року.

Доказів продовження дії договору найму (оренди) житлового приміщенням матеріали справи не містять.

30.03.2023 року позивачем було направлено відповідачу лист вих. № 1168/57/01-2023 від 30.03.2023 року про укладення договору та погашення боргу, однак, жодних дій з боку відповідача щодо продовження строку дії договору та погашення наявної заборгованості за фактично використані комунальні послуги вчинено не було.

Згідно відомостей Єдиного державного демографічного реєстру від 12.08.2024 року ОСОБА_1 зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 .

Згідно статті 317 ЦК України власникові належить права володіння, користування та розпорядження майном.

Статтею 391 ЦК України передбачено, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

У відповідності до статті 137 Господарського кодексу України правом оперативного управління у цьому Кодексі визнається речове право суб`єкта господарювання, який володіє, користується і розпоряджається майном, закріпленим за ним власником (уповноваженим ним органом) для здійснення некомерційної господарської діяльності, у межах, встановлених цим Кодексом та іншими законами, а також власником майна (уповноваженим ним органом). Право оперативного управління захищається законом відповідно до положень, встановлених для захисту права власності.

Частиною 3 статті 116 Житлового кодексу України (далі - ЖК України) визначено, що підлягають виселенню без надання громадянам іншого жилого приміщення осіб, які самоправно зайняли жиле приміщення.

За умовами статті 810 ЦК України найм (оренда) житла здійснюється на підставі відповідного договору, певний строк, за плату. До договору найму житла крім найму житла, що є об`єктом права державної або комунальної власності застосовується положення ЦК України.

Відповідно до частини першої статті 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Згідно зі статтею 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов`язки відповідно до договору (частина перша статті 631 ЦК України).

Згідно із частиною першою статті 810 ЦК України за договором найму (оренди) житла одна сторона - власник житла (наймодавець) передає або зобов`язується передати другій стороні (наймачеві) житло для поживання у ньому на певний строк за плату.

За змістом статті 812 ЦК України предметом договору найму житла можуть бути помешкання, зокрема квартира або її частина, житловий будинок або його частина. Помешкання має бути придатним для постійного проживання у ньому.

На даний час договір найму кімнати між позивачем та відповідачем відсутній, відповідно й відсутні правові підстави для його проживання в спірному житловому приміщенні.

Відповідно до ч.3 ст.12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно із ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

При цьому, відповідач правом подачі відзиву не скористався, жодних доказів на спростування вимог позивача не подав.

Враховуючи вищевикладене та те, що відповідач втратив право користування кімнатою в гуртожитку, який перебуває в оперативному управлінні позивача в зв`язку з припиненням договору найму житла, не має підстав для проживання в гуртожитку, суд приходить до висновку, що вимоги позивача підлягають задоволенню.

На підставі статті 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 2422,20 грн.

Керуючись статтями 12, 13, 81, 89, 141, 178, 259, 263-265, 268, 280-284, 354-355 ЦПК України, суд,

ВИРІШИВ:

Позов Державної установи «Центр обслуговування підрозділів Національної поліції України» до ОСОБА_1 про виселення з житлового приміщення задовольнити.

Виселити ОСОБА_1 з житлового приміщення - кімнати гуртожитку АДРЕСА_2 без надання іншого житла.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Державної установи «Центр обслуговування підрозділів Національної поліції України» судовий збір в розмірі 2422, 20 грн.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Реквізити сторін:

Державна установа «Центр обслуговування підрозділів Національної поліції України»: м.Київ, вул.Святошинська, 27, ;

ОСОБА_1 : АДРЕСА_1 , рнокпп НОМЕР_1 .

Повний текст судового рішення складено: 19.12.2024 року.

СУДДЯ І.П. РОМАНИШЕНА