Справа № 539/4667/24
Провадження № 2/539/1416/2024
УХВАЛА

24 грудня 2024 року місто Лубни

Суддя Лубенського міськрайонного суду Полтавської області Пилипчук М. М., розглянувши заяву про самовідвід у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договором позики, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договором позики.

Ухвалою Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 08 листопада 2024 року прийнято до розгляду позовну заяву, відкрито провадження у справі, призначено підготовче судове засідання.

Під час підготовки справи до підготовчого судового засідання встановлено, що суддя перебуває у договірних відносинах з ОСОБА_3 , яка перебувала у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_2 , що розірваний рішенням Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 24 січня 2023 року. ОСОБА_4 як орендар та ОСОБА_3 як орендодавець 21 травня 2024 року уклали договір оренди житлового приміщення. Місце проживання ОСОБА_2 та ОСОБА_3 знаходиться за однією адресою. У договорі позики зазначено, що відповідач позичив кошти для потреб своєї сім`ї.

З огляну на викладене, з метою усунення будь-яких сумнівів учасників процесу в об`єктивності та неупередженості суду, заявлено про самовідвід від участі у розгляді цієї справи.

Підстави для відводу (самовідводу) судді визначені у статтях 36, 37 ЦПК України.

У пункті 5 частини першої статті 36 ЦПК України визначено, що суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді.

Згідно з частиною першою статті 39 ЦПК України з підстав, зазначених у статтях 36, 37 і 38 цього Кодексу, суддя, секретар судового засідання, експерт, спеціаліст, перекладач зобов`язані заявити самовідвід.

Відповідно до частини першої статті 40 ЦПК України питання про відвід (самовідвід) судді може бути вирішено як до, так і після відкриття провадження у справі.

Головна мета відводу гарантування безсторонності суду, зокрема, щоб запобігти упередженості судді (суддів) під час розгляду справи, а мета самовідводу запобігання будь-яким сумнівам щодо безсторонності судді.

Відповідно до пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі Конвенція) кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Згідно із усталеною практикою Європейського суду з прав людини наявність безсторонності відповідно до пункту 1 статті 6 Конвенції повинна визначатися за суб`єктивним та об`єктивним критеріями.

Відповідно до усталеної практики Суду існування безсторонності для цілей пункту 1 статті 6 Конвенції повинно визначатися на підставі суб`єктивного критерію, в контексті якого необхідно враховувати особисті переконання та поведінку певного судді, що означає необхідність встановити, чи мав суддя у певній справі будь-яку особисту зацікавленість або упередженість, а також на підставі об`єктивного критерію, в контексті якого необхідно встановити, чи забезпечував суд і, серед інших аспектів, його склад, достатні гарантії аби виключити будь-які обґрунтовані сумніви щодо його безсторонності (рішення Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ) від 15 липня 2010 року у справі «Газета Україна-центр» проти України», пункт 28).

У контексті об`єктивного критерію, крім поведінки судді необхідно визначити, чи існують переконливі факти, які можуть викликати сумніви щодо його або її безсторонності. Це означає, що при вирішенні того, чи є у відповідній справі обґрунтована причина побоюватися, що конкретний суддя або орган, який засідає в якості суду, є небезстороннім, позиція заінтересованої особи є важливою, але не вирішальною. Вирішальним є те, чи можна вважати таке побоювання об`єктивно обґрунтованим (рішення ЄСПЛ від 06 березня 2018 року у справі «Михайлова проти України», пункт 56).

Відповідно до суб`єктивного критерію беруться до уваги особисті переконання та поведінка окремого судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у цій справі. Відповідно до об`єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд як такий та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності.

Щодо суб`єктивного критерію, особиста безсторонність суду презюмується, поки не надано доказів протилежного (рішення ЄСПЛ від 09 листопада 2006 року у справі «Білуха проти України», пункти 49, 50).

Як зазначає ЄСПЛ, найголовніше це довіра, яку в демократичному суспільстві повинні мати суди у громадськості (рішення від 24 травня 1989 року у «Справі Гаусшильдта» (Hauschildt Case), заява № 11/1987/134/188, пункт 48).

Згідно з пунктом 2.5 Бангалорських принципів поведінки суддів, які схвалені резолюцією 2006/23 Економічної і Соціальної Ради ООН від 27 липня 2006 року, суддя заявляє самовідвід від участі в розгляді справи в тому випадку, якщо для нього не є можливим винесення об`єктивного рішення у справі, або в тому випадку, коли у стороннього спостерігача могли б виникнути сумніви в неупередженості судді.

Суддя повинен бути не тільки реально вільним від будь-якого невідповідного зв`язку, упередженості або впливу, але він повинен бути вільним від цього і в очах розумного спостерігача. В іншому випадку довіра до незалежності судової влади буде підірвана (пункт 12 висновку № 1 (2001) Консультативної ради європейських судів для Комітету Ради Європи від 01 січня 2001 року «Про стандарти незалежності судових органів і незмінності суддів»).

Питання про відвід судді вирішує суд, який розглядає справу. Суд задовольняє відвід, якщо доходить висновку про його обґрунтованість (частина друга статті 40 ЦПК України).

Питання про самовідвід судді вирішується в нарадчій кімнаті ухвалою суду, що розглядає справу (частина дев`ята статті 40 ЦПК України).

Ураховуючи викладене, з метою уникнення сумнівів у неупередженості чи об`єктивності суду, заяву про самовідвід необхідно задовольнити та передати справу для проведення повторного автоматизованого розподілу.

На підставі викладено, керуючись статтями 36, 37, 40 ЦПК України,-

УХВАЛИВ:

Заяву про самовідвід судді Лубенського міськрайонного суду Полтавської області Пилипчука М. М. задовольнити.

Відвести суддю Лубенського міськрайонного суду Полтавської області Пилипчука М. М. за його заявою від участі у розгляді справи № 539/4667/24 (провадження № 2/539/1416/2024) за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договором позики.

Матеріали справи № 539/4667/24 (провадження № 2/539/1416/2024) за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договором позики передати для проведення повторного автоматизованого розподілу.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя М. М. Пилипчук