Справа № 189/3004/24
У Х В А Л А

про залишення позовної заяви без руху

23.12.2024 року суддя Покровського районного суду Дніпропетровської області Чорна О.В., ознайомившись з матеріалами позовної заяви ОСОБА_1 до Покровської селищної ради Синельниківського району Дніпропетровської області, третя особа: приватний нотаріус Синельниківського районного нотаріального округу Дніпропетровської області Головко Марина Григорівна про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу, -

встановив:

До Покровського районного суду Дніпропетровської області надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Покровської селищної ради Синельниківського району Дніпропетровської області, третя особа: приватний нотаріус Синельниківського районного нотаріального округу Дніпропетровської області Головко М.Г. про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу, яка 12.12.2024 року протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями була передана для розгляду судді Лукіновій К.С.

Суддею Лукіновою К.С. 12.12.2024 року було заявлено самовідвід при розгляді даної позовної заяви, який ухвалою суду від 12.12.2024 року задоволено та справу передано до канцелярії Покровського районного суду Дніпропетровської області для повторно розподілу згідно положень ст. 33 ЦПК України.

Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 18.12.2024 року дану справу передано на розгляд судді Чорній О.В.

Ознайомившись з позовною заявою та додатками до неї, суддя дійшов висновку, що подана позовна заява не відповідає вимогам встановленим ст. ст. 175, 177 ЦПК України.

Як вбачається зі змісту позовної заяви, ОСОБА_1 просить встановити факт спільного проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу з ОСОБА_2 з 2006 року до моменту смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Згідно з п. 5 п. 7 ч. 3 ст. 175 Цивільного процесуального кодексу України, позовна заява повинна містити: виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують кожну обставину, наявність підстав для звільнення від доказування.

Відповідно до ч. 5 ст. 177 ЦПК України позивач зобов`язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги (якщо подаються письмові чи електронні докази позивач може додати до позовної заяви копії відповідних доказів).

Відповідно до положень ч.1 статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 2 ст. 83 ЦПК України позивач повинен подати докази разом з поданням позовної заяви.

Встановлення факту проживання однією сім`єю жінки та чоловіка без реєстрації шлюбу передбачає доведення перед судом факту спільного їх проживання, наявності у них спільного побуту, виникнення між ними у зв`язку із цим взаємних прав та обов`язків, притаманних подружжю.

Під спільним проживанням слід розуміти постійне фактичне мешкання чоловіка та жінки за однією адресою, збереження ними у такому житлі переважної більшості своїх речей, зокрема щоденного побутового вжитку, сприйняття ними цього місця проживання як свого основного, незалежно від того, що будь-хто із них за особливістю своєї роботи/служби зумовлений тривалий час бути відсутнім за цим місцем проживання (несення військової служби, вахтовий метод роботи).

Спільний побут, в свою чергу, передбачає ведення жінкою та чоловіком спільного господарства, наявність спільного бюджету, витрат, придбання майна для спільного користування, в тому числі за спільні кошти та внаслідок спільної праці, спільна участь в утриманні житла, його ремонт, спільне харчування, піклування чоловіка та жінки один про одного/надання взаємної допомоги тощо.

До прав та обов`язків, притаманних подружжю, слід віднести зокрема, але не виключно, існування між чоловіком та жінкою, реалізацію ними особистих немайнових прав, передбачених главою 6 СК України, тощо. Взаємність прав та обов`язків передбачає наявність як у жінки, так і у чоловіка особистих немайнових і майнових прав та обов`язків, які можуть випливати, зокрема, із нормативно - правових актів, договорів, укладених між ними, звичаїв.

При цьому, має бути встановлена і доведена саме сукупність вказаних усталених обставин та відносин, оскільки самі по собі, наприклад, факти перебування у близьких стосунках чоловіка та жінки або спільна присутність їх на святах, або пересилання коштів, або періодичний спільний відпочинок, або проживання за однією адресою, факт реєстрації за такою адресою при відсутності інших наведених вище ознак не можуть свідчити, що між чоловіком та жінкою склались та мали місце усталені відносини, притаманні подружжю.

Наведені вище правові висновки узгоджуються із правовими позиціями, викладеними у постанові Великої Палати Верховного Суду від 03 липня 2019 року у справі № 554/8023/15-ц, постановах Верховного Суду від 28 листопада 2018 року у справі №127/11013/17, від 27 березня 2019 року у справі № 354/693/17-ц, від 17 квітня 2019 року у справі № 490/6060/15-ц, від 15 серпня 2019 року у справі № 588/350/15, від 23 вересня 2019 року у справі № 279/2014/15-ц, від 18 грудня 2019 року у справі № 761/3325/17-ц, від 24 січня 2020 року у справі № 490/10757/16-ц, від 09 листопада 2020 року у справі № 757/8786/15-ц, від 31 серпня 2022 року у справі № 712/11298/20, від 29 листопада 2023 року у справі № 756/3889/20.

Належними та допустимими доказами проживання чоловіка та жінки однією сім`єю без реєстрації шлюбу можуть бути, зокрема, але не виключно: свідоцтва про народження дітей; довідки з місця проживання; свідчення свідків; листи ділового та особистого характеру тощо; свідоцтво про смерть одного із "подружжя"; свідоцтва про народження дітей, в яких чоловік у добровільному порядку записаний як батько; виписки з погосподарських домових книг про реєстрацію чи вселення; докази про спільне придбання майна як рухомого, так і нерухомого (чеки, квитанції, свідоцтва про право власності); заяви, анкети, квитанції, заповіти, ділова та особиста переписка, з яких вбачається, що "подружжя" вважали себе чоловіком та дружиною, піклувалися один про одного; довідки житлових організацій, сільських рад про спільне проживання та ведення господарства тощо. Аналогічна правова позиція міститься у постанові Верховного Суду від 15 липня 2020 року у справі № 524/10054/16.

В контексті визначення можливих доказів, їх оцінки як достатніх слід також відзначити, що згідно усталеної судової практики самі лише показання свідків та спільні фотографії не можуть бути єдиною підставою для встановлення факту спільного проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу (постанови Верховного Суду від 12 грудня 2019 року у справі № 466/3769/16-ц, від 23 вересня 2021 року у справі № 204/6931/20).

Отже, позивачці необхідно надати докази факту проживання, окрім єдиного Акту обстеження матеріально-побутових умов сім`ї та ксерокопії банківських карток.

Крім того, як вбачається з автоматизованої системи документообігу суду, 11.04.2024 року ОСОБА_1 вже зверталася до суду з позовом до Приватного нотаріуса Синельниківського районного нотаріального округу Дніпропетровської області Головко Марина Григорівна про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу, який містить ідентичні позовні вимоги.

31.07.2024 року рішенням суду №189/923/24 позов ОСОБА_1 до Приватного нотаріуса Синельниківського районного нотаріального округу Дніпропетровської області Головко Марини Григорівни, третя особа: Міністерство оборони України про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу задоволено та встановлено факт проживання однією сім`єю без шлюбу ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ІПН - НОМЕР_1 , та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , з 2006 року до моменту смерті ОСОБА_2 - ІНФОРМАЦІЯ_4 .

30.10.2024 року постановою Дніпровського апеляційного суду рішення Покровського районного суду Дніпропетровської області від 31липня 2024 року скасовано та ухвалено нове судове рішення: у задоволенні позову ОСОБА_1 до Приватного нотаріуса Синельниківського районного нотаріального округу Дніпропетровської області Головко Марини Григорівни, третя особа: Міністерство оборони України про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу відмовлено, оскільки позов заявлений до неналежного відповідача.

Однак, позивачкою не було долучено до даного позову копії рішення Покровського районного суду Дніпропетровської області від 31 липня 2024 року та копії постанови Дніпровського апеляційного суду від 30.10.2024 року.

Крім того, як вбачається з долученого до позову акту обстеження матеріально побутових умов сім`ї від 11.03.2024 року, ОСОБА_2 , з яким ОСОБА_1 проживала однією сім`єю, загинув під населеним пунктом Роботине.

Звідси випливає, що ОСОБА_2 був військовослужбовцем, в зв`язку з чим, Міністерство оборони України має приймати участь при розгляді даної категорії справ, однак, позивачкою не було зазначено стороною по справі Міністерство оборони України.

Крім того, позивачка зазначила, що встановлення даного факту необхідне їй для оформлення спадкових прав на належне ОСОБА_2 майно, а інші спадкоємці відсутні.

Однак, суду не було надано доказів щодо кола спадкоємців ОСОБА_2 , які мають право на спадкування (діти спадкодавця, у тому числі і народжені після його смерті, батьки померлого, той з подружжя, який його пережив).

Суд при розгляді справи має виходити зі складу осіб, які залучені до участі у справі позивачем. У разі пред`явлення позову до частини відповідачів, суд не вправі зі своєї ініціативи і без згоди позивача залучати інших відповідачів до участі у справі як співвідповідачів. Належним відповідачем є особа, яка має відповідати за позовом. Тобто, відповідач - це особа, яка має безпосередній зв`язок зі спірними матеріальними правовідносинами та, на думку позивача, порушила, не визнала або оспорила його права, свободи чи інтереси і тому притягується до участі у цивільній справі для відповіді за пред`явленими вимогами.

В постанові Верховного Суду від 04.07.2018 р. у справі №752/19715/14-ц зазначено, що позивач визначає відповідача у справі самостійно. Суд не вправі зі своєї ініціативи і без згоди позивача залучати інших відповідачів до участі у справі як співвідповідачів та зобов`язується вирішити справу за тим позовом, що пред`явлений, і відносно тих відповідачів, які зазначені в ньому. Якщо позивач не заявляє клопотання про заміну неналежного відповідача (або залучення інших співвідповідачів в окремих справах.

Таким чином, позивачці необхідно вірно визначити учасників справи.

Згідно ст. 185 ЦПК України, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху. В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Оскільки при вирішенні питання про прийняття позовної заяви встановлено, що вона не відповідає вимогам ст. ст. 175, 177 ЦПК України, позовна заява ОСОБА_1 підлягає залишенню без руху з метою надання позивачці строку, що не перевищує десять днів з дня отримання копії ухвали, усунути зазначені недоліки.

Керуючись ст. ст. 175, 177, 185 Цивільного процесуального кодексу України, суддя,-

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Покровської селищної ради Синельниківського району Дніпропетровської області, третя особа: приватний нотаріус Синельниківського районного нотаріального округу Дніпропетровської області Головко Марина Григорівна про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу - залишити без руху, запропонувавши усунути недоліки у строк не пізніше 10 днів з дня отримання копії ухвали.

У разі невиконання вказаних вимог позовна заява буде вважатися неподаною та повернута позивачу.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя О.В. Чорна

.