ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

Іменем України

17 грудня 2024 року

м. Харків

справа № 634/702/24

провадження № 22-ц/818/3985/24

Харківський апеляційний суд у складі:

Головуючого: Маміної О.В.

суддів: Люшні А.І., Тичкової О.Ю.

за участю секретаря: Сізонової О.О.,

учасники справи:

заявник - ОСОБА_1 ,

заінтересована особа - Сахновщинська селищна рада Красноградського району Харківської області,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Харкові цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа - Сахновщинська селищна рада Красноградського району Харківської області про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та дружини без реєстрації шлюбу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Сахновщинського районного суду Харківської області від 27 серпня 2024 року, постановлене під головуванням судді Єрьоміної О.В., -

в с т а н о в и в :

У липні 2024 року ОСОБА_1 звернулась до суду з заявою про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу, заінтересована особа - Сахновщинська селищна рада Красноградського району Харківської області.

Рішенням Сахновщинського районного суду Харківської області від 27 серпня 2024 року у задоволенні заяви ОСОБА_1 відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить рішення Сахновщинського районного суду Харківської області від 27 серпня 2024 року скасувати, ухвалити нове, яким задовольнити заявлені вимоги ОСОБА_1 в повному обсязі.

Посилається на невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права; зазначає, що судом першої інстанції помилково не надано вірної оцінки наявним в матеріалах справи доказам, зокрема, показам свідків, фотокарточкам та відеоматеріалам, що підтверджують факт проживання з ОСОБА_2 з 1994 року по ІНФОРМАЦІЯ_1 однією сім`єю, ведення єдиного господарства, наявності спільного бюджету та подружніх прав та обов`язків. Твердження суду першої інстанції щодо відсутності копії паспорту ОСОБА_2 в матеріалах справи, що унеможливлює встановити особу померлого у наявних фотокарточках та відеоматеріалах є таким, що не відповідає дійсності, оскільки допитані в ході судового засідання свідки, які були приведені до присяги та попереджені про кримінальну відповідальність за завідомо неправдиві покази, вказали на особу померлого.

Перевіряючи законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції, відповідно до вимог ч. 1 ст. 367 ЦПК України - в межах доводів апеляційної скарги і вимог, заявлених у суді першої інстанції, судова колегія вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до ч.1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Відмовляючи у задоволенні заяви, суд першої інстанції виходив з того, що пояснення свідків з боку заявника носять узагальнений характер, стосуються здебільшого констатації факту сумісного проживання та не підтверджують наявності усталених відносин, які притаманні подружжю, за відсутності інших доказів по обставинах, які мають бути підтверджені певними засобами доказування. При дослідженні фотографій та відеодиску, судом першої інстанції не встановлено особу померлого, у зв`язку з відсутністю ксерокопії паспорту даної особи. Крім того, норми діючого на час виникнення спірних правовідносин КпШС України не передбачали можливості встановлення факту спільного проживання чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу, що є підставою для відмови у встановленні факту проживання однією сім`єю до 01 січня 2004 року.

Проте такі висновки суду першої інстанції не в повній мірі відповідають вимогам закону та фактичним обставинам справи.

Судом встановлено, що ОСОБА_2 є власником земельних ділянок: площею 2,5542, кадастровий номер :03:000:0077, цільове призначення - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташованої на території Новоолександрівської сільської ради Сахновщинської селищної ради Красноградського району Харківської області; площею 3,1268, кадастровий номер :03:000:0076, цільове призначення - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташованої на території Новоолександрівської сільської ради Сахновщинської селищної ради Красноградського району Харківської області, що підтверджується Інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна (а.с.8,9).

ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Місце смерті смт. Сахновщина Сахновщинського району Харківської області, актовий запис №83, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 від 01.07.2020 року (а.с. 10).

Згідно довідки Сахновщинської селищної ради Красноградського району Харківської області від 28.06.2024 року ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , постійно проживав і був зареєстрований з 05.07.2007 року по день смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 за адресою: АДРЕСА_1 . На момент смерті разом з померлим проживала і була зареєстрована ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (а.с. 11).

Згідно договору купівлі-продажу від 26.09.2006 року, посвідченого приватним нотаріусом Сахновщинського районного нотаріального округу Харківської області Давиденко О.В., технічного паспорту на житловий будинок індивідуального житлового фонду, ОСОБА_1 є власником жилого будинку з надвірними будівлями за адресою: АДРЕСА_1 (а.с. 13-18).

Із домової книги проживаючих за адресою: АДРЕСА_1 вбачається, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 були зареєстровані у цьому домоволодінні, останнього знято з реєстрації 05.07.2020 року (а.с. 19-20).

Згідно Витягу про зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку осіб Сахновщинської селищної ради Красноградського району Харківської області ОСОБА_1 зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 (а.с. 23).

Постановою приватного нотаріуса Красноградського нотаріального округу Харківської області від 26.01.2024 року ОСОБА_1 було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом у зв`язку із ненаданням документів, які б підтверджували її родинний зв`язок з померлим та/або факт його проживання однією сім`єю зі спадкодавцем (а.с.12).

Із копії спадкової справи № 80/2020, заведеної після смерті ОСОБА_2 , вбачається, що заяву про прийняття спадщини подала ОСОБА_1 . Інших заяв не надходило. Свідоцтва про право на спадщину на майно померлого ОСОБА_2 не видавалися (а.с.38-44).

З інформації Сахновщинського ВДРАЦС у Красноградському районі Харківської області СМУМЮ від 20.07.2024 року вбачається, що по відділу значиться актовий запис про шлюб № 13, складений 12.08.1987 року Виконавчим комітетом Новоолександрівської сільської ради Сахновщинського району Харківської області між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 . Шлюб розірвано Ізюмським ВДРАЦС в Ізюмському районі Харківської області СМУМЮ 03.01.1989 року, актовий запис № 01.

За період з 1994 року до 01.07.2020 року актові записи про шлюб/розірвання шлюбу стосовно ОСОБА_2 не виявлено (а.с. 35).

З інформації Сахновщинського ВДРАЦС у Красноградському районі Харіквської області СМУМЮ від 20.07.2024 року, що за період з 1994 року до 01.07.2020 року актові записи про шлюб/розірвання шлюбу стосовно ОСОБА_1 не виявлено (а.с 60).

Отже, ОСОБА_1 та ОСОБА_2 у період з 1994 року до 2020 року не перебували у зареєстрованому шлюбі, актових записів про розірвання шлюбу також відсутні.

Відповідно до ст. 5 ЦК України акти цивільного законодавства регулюють відносини, які виникли з дня набрання ними чинності. Акт цивільного законодавства не має зворотної дії у часі, крім випадків, коли він пом`якшує або скасовує цивільну відповідальність особи. Якщо цивільні відносини виникли раніше і регулювалися актом цивільного законодавства, який втратив чинність, новий акт цивільного законодавства застосовується до прав та обов`язків, що виникли з моменту набрання ним чинності.

Згідно з вимогами п. 1 розділу VІІ Прикінцевих положень Сімейного кодексу України цей Кодекс набирає чинності одночасно з набранням чинності Цивільним кодексом України, тобто з 01 січня 2004 року.

До сімейних відносин, які існували на цю дату, норми СК України застосовуються лише в частині тих прав і обов`язків, які виникли після набрання ним чинності. Ці права та обов`язки визначаються на підставах, передбачених СК України.

На момент виникнення правовідносин діяв Кодекс про шлюб та сім`ю України, який встановлював порядок і умови одруження, регулював особисті і майнові відносини, які виникали в сім`ї між подружжям, між батьками і дітьми, між іншими членами сім`ї, відносини, які виникали у зв`язку з усиновленням, опікою та піклуванням, прийняттям дітей на виховання, порядок і умови припинення шлюбу, порядок реєстрації актів громадянського стану.

Відповідно до ч. 2 ст. 6 Кодексу про шлюб та сім`ю України (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) визнається тільки шлюб, укладений у державних органах запису актів громадянського стану.

Встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу, з настанням певних юридичних наслідків цивільно-процесуальним законодавством, на той час не передбачалося.

Положення ст. 273 ЦПК України 1963 року передбачали можливість встановлення факту перебування у фактичних шлюбних відносинах, якщо такі відносини виникли до 08 липня 1944 року і тривали до смерті одного з подружжя.

В інших випадках, встановлення фактів проживання однією сім`єю, у період до 01 січня 2004 року, чинним на той час законодавством, не було передбачено.

Тобто, норми діючого на час виникнення спірних правовідносин КпШС України не передбачали можливості встановлення факту спільного проживання чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу у період, про який просить заявник, з квітня 1994 року по ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Тому висновок суду першої інстанції щодо неможливості встановлення факту проживання однією сім`єю ОСОБА_1 з ОСОБА_2 за період з квітня 1994 року по 01 січня 2004 року відповідають вимогам закону.

Щодо встановлення факту проживання ОСОБА_1 з ОСОБА_2 за період з 01 січня 2004 року по день смерті ОСОБА_2 колегія суддів зазначає наступне.

Згідно зі статтями 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях.

Статтею 89 ЦПК України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Закон не визначає, які конкретно докази визнаються беззаперечним підтвердженням факту проживання чоловіка та жінки однією сім`єю без реєстрації шлюбу, тому вирішення питання про належність і допустимість таких доказів є обов`язком суду при їх оцінці.

Для встановлення спільного проживання однією сім`єю до уваги беруться показання свідків про спільне проживання та ведення ними спільного побуту, документи щодо місця реєстрації (фактичного проживання), фотографії певних подій, документи, що підтверджують придбання майна на користь сім`ї, витрачання коштів на спільні цілі (фіскальні чеки, договори купівлі-продажу, договори про відкриття банківського рахунку, депозитні договори та інші письмові докази) тощо.

Зі змісту договору купівлі-продажу жилого будинку від 26 вересня 2006 року, укладеного між ОСОБА_4 та ОСОБА_1 не вбачається, що ОСОБА_1 перебувала у шлюбі або фактичних шлюбних відносинах з ОСОБА_2 , зокрема відсутня згода померлого на укладення вказаного договору.

Матеріали справи не містять належних та допустимих доказів на підтвердження проживання заявниці з ОСОБА_2 у період з 01 січня 2004 року по 05 липня 2007 року однією сім`єю.

За таких обставин, заява в частині встановлення факту проживання однією сім`єю ОСОБА_1 з ОСОБА_2 без реєстрації шлюбу з квітня 1994 року по 05 липня 2007 року задоволенню не підлягає.

Разом з тим, ухвалюючи рішення про відмову у задоволенні заяви щодо встановлення факту проживання заявниці з померлим за період з 05 липня 2007 року по день смерті ОСОБА_2 , суд першої інстанції помилково зробив висновок щодо недоведеності факту ведення спільного господарства, наявності спільного бюджету та взаємних прав і обов`язків, притаманних подружжю.

Надані заявницею письмові докази та покази свідків свідчать про те, що починаючи з 05 липня 2007 року заявниця та ОСОБА_2 почали проживати разом у будинку за адресою: АДРЕСА_1 , що належить заявниці на праві власності.

Стосунки, які склалися між заявницею та померлим були притаманні сім`ї, ані ОСОБА_1 , ані ОСОБА_2 в шлюбі у зазначений час не перебували. Зазначені особи мали спільний бюджет, вели спільний побут. Тому наявні підстави для встановлення факту проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу ОСОБА_1 з ОСОБА_2 за період з 05 липня 2007 року по день смерті ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.

Відповідно до п. 4 ч.1 ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає, що рішення суду підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про часткове задоволення заяви ОСОБА_1 .

Керуючись ст. 293, 315, 367, 368, 374, 376, 381, 382, 383, 384 ЦПК України суд, -

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити частково.

Рішення Сахновщинського районного суду Харківської області від 27 серпня 2024 року - скасувати та ухвалити нове.

Заяву ОСОБА_1 про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та дружини без реєстрації шлюбу - задовольнити частково.

Встановити факт проживання однією сім`єю ОСОБА_1 з ОСОБА_2 з 05 липня 2007 року до 01 липня 2020 року.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення у випадках, передбачених ст. 389 ЦПК України.

Головуючий: О.В. Маміна

Судді: А.І. Люшня

О.Ю. Тичкова