Справа №639/6050/24
Провадження №2/639/1845/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 грудня 2024 року м. Харків

Жовтневий районний суд м. Харкова в складі:

головуючого судді Рубіжного С.О.,

за участю секретаря Чубенко О.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

ВСТАНОВИВ:

19.09.2024 року представник позивача ТОВ «Споживчий центр» звернувся до суду з позовною заявою до відповідача ОСОБА_1 просить суд стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором №01.02.2022-100005376 від 01.02.2022 року у розмірі 7200,00 грн. та стягнути судові витрати у розмірі 2 422,40 грн.

В обґрунтуванняпозовних вимогпозивач посилаєтьсяна те, що 01.02.2022 року між ТОВ «Споживчий центр» та ОСОБА_1 укладено Кредитний договір (оферти) №01.02.2022-100005376. Кредитний договір №01.02.2022-100005376 від 01.02.2022 було переоформлено, шляхом укладання нового кредитного договору, а саме між ТОВ «Спживчий центр» та ОСОБА_1 13.02.2022 укладено кредитний договір №13.02.2022-010000223. Відповідно до умов Договору Позичальнику надано кредит у розмірі 5000,00 грн., що підтверджується квитанцією про видачу коштів від 01.02.2022 року, строком на 42 дні. Відповідно до Договору від 01.02.2022 року та квитанції про перерахунок коштів Кредитором надано Позичальнику кредит у розмірі 5000,00 грн. строком на 42 дні, а ОСОБА_1 01.02.2022 року отримано кредитні кошти у розмірі 5000,00 грн. Отже ТОВ «Споживчий центр» свої зобов`язання за Договором виконав в повному обсязі. В свою чергу ОСОБА_1 свої зобов`язання за Договором належним чином не виконує, у зв`язку з чим, станом на 10.09.2024 року утворилась заборгованість у розмірі 7200,00 грн., що складається із; заборгованості за тілом кредиту в розмірі 5000,00 грн., заборгованості за процентами в розмірі 2 200,00 грн., чим порушуються права та інтереси ТОВ «Споживчий центр».

У зв`язку з викладеним позивач вимушений звернутися до суду з даним позовом.

Вказана позовна заява містить відомості про те, що документ сформовано в системі «Електронний суд».

Ухвалою Жовтневого районного суду м. Харкова від 24.09.2024 року прийнято позов до розгляду та відкрито спрощене позовне провадження у цивільній справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитом. Призначено судове засідання.

В судове засідання 23.12.2024 року учасники справи не з`явились, повідомлені належним чином про дату, час і місце розгляду справи. Представник позивача подав до суду заяву, в якій просив проводити розгляд справи в його відсутність та не заперечував проти заочного розгляду справи.

Відповідачем ОСОБА_1 подано заяву про визнання позову та розгляд справи без його участі. Крім того, відповідач просив розтрочити виконання рішенняна дванадцять місяців, посилаючись на скрутне матеріальне становище.

Суд, дослідивши письмові докази, приходить до висновку про те, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що 01.02.2022 року між ТОВ «Споживчий центр» та ОСОБА_1 укладено Кредитний договір (оферти) №01.02.2022-100005376, невід`ємною частиною якої є заявка до кредитного договору. Відповідно до умов Договору Позичальнику надано кредит у розмірі 5000,00 грн., строком на 14 днів (а.с. 6).

13 лютого 2022 року договір №01.02.2022-100005376 від 01.02.2022 було переоформлено, шляхом укладання нового договору (перекредитування/зарахування) №13.02.2022-010000223, невід`ємною частиною якої є заявка до кредитного договору. Відповідно до умов Договору Позичальнику надано кредит у розмірі 5000,00 грн., що підтверджується квитанцією про видачу коштів від 01.02.2022 року, строком на 42 днів (а.с. 7-12, 14-16,17-19, 20).

Відповідно до умов кредитного договору, даний електронний кредитний договір, частиною якого є заявка, укладається у порядку, передбаченому Законом України «Про електронну комерцію». Дата повернення (виплати) кредиту 27.03.2022 року, первинний період користування Кредитом - 42 дні з дня його надання. Продовження строку, на який видається кредит, не передбачене. Процентна ставка фіксована незмінні процентна ставка у розмірі 2 % за 1 день користування кредитом

Розмір процентної ставки не може бути збільшено в односторонньому порядку. Проценти розраховуються шляхом множення Кредиту (залишку Кредиту у разі його дострокового часткового повернення) на кількість днів користування Кредитом/залишком Кредиту та на процентну ставку.

Графік платежів: Проценти, розраховані вищевказаним способом за первинний, черговий періоди, сплачуються в останній день первинного, чергового періоду відповідно; кількість платежів зі сплати Процентів дорівнює кількості періодів, за які сплачуються Проценти. Сума Кредиту у розмірі 5 000 грн.; сплачується одним платежем в останній день строку, на який надається Кредит, що відображено в таблиці обчислення загальної вартості кредиту.

ТОВ «Споживчий центр» свої зобов`язання за Договором виконано в повному обсязі, що підтверджується чеком про електронний переказ коштів від 01.02.2022 року (а.с.20).

В свою чергу відповідач ОСОБА_1 свої зобов`язання за Договором належним чином не виконує, у зв`язку з чим, станом на 10.09.2024 року за ним утворилась заборгованість у розмірі 7200,00 грн., що складається із: заборгованості за тілом кредиту в розмірі 5000,00 грн., заборгованості за процентами в розмірі 2200,00 грн. і підтверджується довідкою-розрахунком (а.с.21).

За змістом ст.ст.626,628 ЦК Українидоговором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Частиною першоюстатті 638 ЦК Українивстановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначенізакономяк істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Відповідно дост. 1054 ЦК України, за кредитним договором кредитодавець зобов`язується надати грошові кошти позичальнику в розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити відсотки.

Згідно з ч. 1 ст. 1048 ЦК Українипозикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України.

Разом з тим, відповідально до ч. 1ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Відповідно до ч. 2ст. 1048 ЦК Україниякщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно достатті 1048 цього Кодексу.

У відповідності до ч. 2 ст. 1054та ч. 2 ст. 1050 ЦК Українинаслідками порушення Боржником зобов`язання щодо повернення чергової частини суми кредиту є право Заявника достроково вимагати повернення всієї суми кредиту.

У ст.ст.526,527,530 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цьогоКодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

У статті 3 Закону України «Про електронну комерцію» зазначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.

Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа.

Положеннями ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

З матеріалів справи вбачається, що додаток до анкети позичальника від 01.02.2022, заявка до кредитного договору №13.02.2022-10000223 від 13.02.2022 року підписана відповідачем ОСОБА_1 одноразовим ідентифікатором G517 (а.с. 6 17-18).

Так, згідно з ч. 12 ст. 11 Закону України «Про електронні довірчі послуги» електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі.

Абз. 2 ч.2 ст. 639 ЦК України передбачає, що договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін вважається укладеним в письмовій формі. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася.

З урахуванням викладеного будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного або Господарського кодексів України, може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (статті 205, 207 ЦК України).

Оскільки в матеріалах справи на підтвердження укладення кредитного договору наявні докази, які містять всі істотні умови кредитного договору, зокрема суму кредиту, строк користування кредитом, процентну ставка за користування кредитом, графік платежів, заявка та підтвердження кредитного договору підписані власноручним електронним підписом відповідача, суд вважає, що наявні підстави вважати, що відповідач підписав кредитний договір та був проінформований про всі істотні його умови

Відповідно до положень ч. 3 ст. 12 та ч. 1 ст. 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, які мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості, та кожна із сторін повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Згідно з пунктом 4 частини 2 статті 43 ЦПК України учасники справи зобов`язані подавати усі наявні у них докази в порядку та строки, встановлені законом або судом, не приховувати докази.

Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Статтею 77 ЦПК України передбачено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень.

Згідно зі ст. 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Відповідно до ч. 1 ст. 206 ЦПК України, позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві.

Згідно ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

На підставі досліджених письмових доказів, наданих позивачем, визнанням позову відповідчем суд дійшов висновку про те, що заявлені позовні вимоги ТОВ «Споживчий центр» засновані на законі та умовах укладеного договору, підписаного сторонами, тому підлягають задоволенню шляхом стягнення з ОСОБА_1 на користь позивача заборгованості за кредитним договором №13.02.2022-10000223 від 13.02.2022 року у розмірі 7200,00 грн., яка складається із: заборгованості за тілом кредиту в розмірі 5000,00 грн. та заборгованості за процентами в розмірі 2200,00 грн.

Оскільки відповідач визнав позов до початку розгляду справи по суті, суд відповідно до ч.1 ст. 142 ЦПК України вважає за необхідне повернути позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову (а.с.1) в розмірі 1211,20 грн., а іншу частину судових витрат у вигляді судового збору в розмірі 1211,20 грн. - стягнути з відповідача на користь позивача на підставі ст. 141 ЦПК України.

Згідно до ст. 267 ЦПК України суд, який ухвалив рішення, може визначити порядок його виконання, надати відстрочення або розстрочення виконання, вжити заходів для забезпечення його виконання, про що зазначає в рішенні.

Відповідно до ч. 1, 4 ст. 435 ЦПК України, за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, а за заявою стягувача чи виконавця (у випадках, встановлених законом), - встановити чи змінити спосіб або порядок його виконання.

Вирішуючи питання про відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення, суд також враховує:

1) ступінь вини відповідача у виникненні спору;

2) щодо фізичної особи - тяжке захворювання її самої або членів її сім`ї, її матеріальний стан;

3) стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо.

Частино 5 ст. 435 ЦПК України передбачено, що розстрочка та відстрочення виконання судового рішення не може перевищувати одного року з дня ухвалення такого рішення, ухвали, постанови.

Обгрунтовуючи заяву про розстрочку виконання рішення, посилається на скрутне матеріальне становище. Додав копію Інформації з Державного реєстру фізічних осіб-платників податку, з якої вбачається відсутність доходу за 2024 рік

Враховуючи, що відповідач просив суд розстрочити виконання рішення строком на один рік, суд вважає за можливим задовольнити клопотання відповідача, враховуючи доводи останього, надані докази та воєнний стан, який триває до теперішнього часу.

Загальна сума, яка підлягає стягненню з відповідача складає 8411,20 грн. (7200,00 + 1211,20), яка підлягає розстроченню до 23 грудня 2025 року рівними частинами по 700,93 грн. щомісячно.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 4, 5, 13, 76-81, 133, 141, 142, 166, 206, 256, 263-265, 280-282, 435 ЦПК України, ст.ст. 205, 207, 252-259, 261, 525, 526, 549, 599, 610, 611, 626, 629, 639,1048, 1050, 1054 ЦК України, Законом України «Про електронну комерцію», суд, -

ВИРІШИВ:

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» заборгованість за кредитним договором № 13.02.2022-010000223 від 13.02.2022 року у розмірі 7 200 (сім тисяч двісті) гривень 00 копійок, яка складається із: заборгованості за тілом кредиту в розмірі 5000,00 грн. та заборгованості за процентами в розмірі 2200,00 грн.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» судові витрати, пов`язані з оплатою судового збору в розмірі 1211 (одна тисяча двісті одинадцять) гривень 20 копійок.

Зобов`язати Управління Державної казначейської служби України у Новобаварському районі м. Харкова повернути Товариству з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, у розмірі 1211 (одна тисяча двісті одинадцять) гривень 20 копійоквідповідно до платіжної інструкції №СЦ00015230 від 11.09.2024 року.

Розстрочити виконання рішення суду про стягнення заборгованості з ОСОБА_1 в загальному розмірі 8411 (вісім тисяч чотириста одинадцять) гривень 20 копійок на 12 місяців до 23 грудня 2025 року, яка підлягає сплаті рівними частинами по 700 (сімсот) гривень 93 копійки до 23 числа кожного місяця.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Харківського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Найменування учасників справи:

Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр», , адреса місцезнаходження: 01032, м. Київ, вул. Саксаганського, буд. 133-А;.

Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , адреса місця реєстрації: АДРЕСА_1 .

Повний текст рішення складено 23.12.2024.

Суддя С.О. Рубіжний