Справа №705/4148/24
2-о/705/151/24

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 грудня 2024 року Уманський міськрайонний суд Черкаської області

в складі: головуючої судді Годік Л.С.

з участю: секретаря судового засідання Бурлаки А.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Умань цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа: ОСОБА_2 , про встановлення факту, що має юридичне значення,

В С Т А Н О В И В:

Заявник ОСОБА_1 звернулась до суду із заявою в якій просить:встановити факт, що ОСОБА_3 , котра померла ІНФОРМАЦІЯ_1 була рідною матір`ю ОСОБА_4 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 ; встановити факт, що ОСОБА_4 , котрий помер ІНФОРМАЦІЯ_2 постійно проживав із своєю матір`ю ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 за адресою: АДРЕСА_1 на час відкриття спадщини ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Зазначає, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_3 . Після її смерті відкрилася спадщина на житловий будинок, котрий розташований за адресою: АДРЕСА_1 .

Спадщину після смерті ОСОБА_3 фактично прийняв її син та чоловік заявниці ОСОБА_4 , котрий проживав разом з покійною на день її смерті, але юридично не оформив спадкових прав, оскільки ІНФОРМАЦІЯ_2 раптово помер.

Вона - ОСОБА_1 , є дружиною покійного та спадкоємцем першої черги за законом.

У липні 2024 року вона звернулася до приватного нотаріуса Уманського районного нотаріального округу Черкаської області із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину після смерті ОСОБА_4 , однак нотаріус виніс постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 08.07.2024 року обґрунтовуючи, що нею не надано документи, які підтверджують родинні відносини між ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , а саме, що вони між собою були мати та син, а також за відсутності реєстрації останнього за місцем реєстрації спадкодавця.

Встановлення юридичних фактів про родинні відносини та постійне проживання із спадкодавцем необхідно заявнику для створення умов здійснення її спадкових прав щодо отримання документів про право на спадщину за законом.

Заявник ОСОБА_1 , будучи належним чином, відповідно до вимог ЦПК України, повідомлена про місце, дату та час проведення судового засідання, в судове засідання не з`явилася. Однак, на адресу суду подала заяву, в якій розгляд справи просила проводити у її відсутність, заяву підтримує та просить її задовольнити.

Заінтересована особа ОСОБА_2 в судове засідання не з`явився, про місце, день та час розгляду справи був повідомлений належним чином, у встановленому законом порядку. Однак, на адресу суду подав заяву, в якій розгляд справи просить проводити у його відсутність, заяву визнає та просить її задовольнити.

Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини.

Згідно свідоцтва про укладення шлюбу серії НОМЕР_1 від 12.11.1983 р., ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , в Уманському міському відділі РАЦС Черкаської області 12.11.1983 року зареєстрували шлюб, прізвище дружини після реєстрації шлюбу ОСОБА_6 .

Відповідно до свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 від 20.11.1985, ІНФОРМАЦІЯ_5 народився ОСОБА_2 , батками якого є: матір`ю ОСОБА_1 , батьком ОСОБА_4 .

ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Городецьке Уманського р-ну Черкаської обл. померла ОСОБА_3 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серія НОМЕР_3 від 11.08.2010 р.

За життя, ОСОБА_3 на праві приватної власності на підставі Свідоцтва на право приватної власності на житловий будинок від 03.02.1988 р. належав житловий будинок по АДРЕСА_1 .

У Військовому квитку НОМЕР_4 від 05.05.1980 р. виданого на ім`я ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , у розділі 12. Склад сім`ї зазначено в т.ч.: мати ОСОБА_3 , 1930 р.н.

ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_4 помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_5 , виданим 11.10.2010 року.

Згідно письмових свідчень мешканців с. Городецьке, Уманського р-ну, Черкаської обл. ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , та Акту про фактичне проживання без реєстрації на підставі свідчень сусідів, складеного старостою та діловодом с. Городецьке, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , проживав з матір`ю ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 в АДРЕСА_1 , з 2004 року до дня смерті матері.

Постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 08.07.2024 року приватного нотаріуса Уманського районного нотаріального округу Черкаської області Діброви Л.М. відмовлено ОСОБА_1 у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на житловий будинок по АДРЕСА_1 обґрунтовуючи, що нею не надано документи, які підтверджують родинні відносини між ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , а саме, що вони між собою були мати та син, а також за відсутності реєстрації останнього за місцем реєстрації спадкодавця.

Суд, вивчивши та дослідивши матеріали справи, з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються заявлені вимоги, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, вважає, що заява підлягає до задоволення.

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту: родинних відносин між фізичними особами. Частиною 2 передбачено, що у судовому порядку можуть бути встановлені факти від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Відповідно до п. 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995р. № 5 «Про судову практику про справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення» в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян.

Відповідно до пункту 7 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» № 5 від 31 березня 1995 року, суд вправі розглядати справи про встановлення родинних відносин, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки, наприклад, якщо підтвердження такого факту необхідне заявникові для одержання в органах, що вчиняють нотаріальні дії, свідоцтва про право на спадщину. Суд не може відмовити в розгляді заяви про встановлення факту родинних відносин з мотивів, що заявник може вирішити це питання шляхом встановлення неправильності запису в актах громадянського стану.

Щодо встановлення факту родинних відносин між померлими особами Верховним Судом у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду у постанові від 03 листопада 2021 року справа № 691/1237/20 провадження № 61-14225 св 21 зазначено, що окреме провадження це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав (частина перша статті 293 ЦПК України). Факти, що мають юридичний характер це факти, з якими закон пов`язує виникнення, зміну або припинення правовідносин. Аналіз положень статті 315 ЦПК України свідчить про те, що факт родинних відносин між фізичними особами встановлюється у судовому порядку, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки. Встановлення юридичного факту, а саме родинних відносин між померлими ОСОБА_3 та ОСОБА_4 не несе юридичного наслідку щодо вирішення їхніх прав та обов`язків, оскільки його встановлення буде лише підтвердженням народження у ОСОБА_3 сина ОСОБА_4 , тобто існування відповідного юридичного факту, що передбачено у Главі 6 Розділу IV ЦПК України, як спеціальний процесуальний інструмент для захисту відповідних прав.

Згідно ч.2 ст.315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

На підставі ч. 3, 5 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Відповідно до п. 211 «Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України», затвердженої наказом Міністра Юстиції України №20/5 від 03 березня 2004 року - доказом постійного проживання разом зі спадкодавцем можуть бути: довідка житлово-експлуатаційної організації, правління житлово-будівельного кооперативу, відповідного органу місцевого самоврядування про те, що спадкоємець безпосередньо перед смертю спадкодавця проживав разом зі спадкодавцем; копія рішення суду, що набрало законної сили, про встановлення факту своєчасного прийняття спадщини; реєстраційний запис у паспорті спадкоємця або в будинковій книзі, який свідчить про те, що спадкоємець постійно проживав разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, та інші документи, що підтверджують факт постійного проживання разом зі спадкодавцем.

Метою звернення заявника до суду є встановлення факту постійного проживання померлого чоловіка ОСОБА_4 , як спадкоємця зі спадкодавцем ОСОБА_3 на час відкриття спадщини для подальшого оформлення прав на спадкове майно в нотаріальному порядку на підставі ч. 3ст. 1268 ЦК України.

У своїй ухвалі № 505/2085/14-ц від 14.09.2016 року Вищий спеціалізований суд з розгляду цивільних і кримінальних справ дійшов висновку - «якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв`язку із чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, а не про встановлення факту прийняття спадщини. Згідно зі ст. 2 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», реєстрація місця проживання чи місця перебування особи або її відсутність не можуть бути умовою реалізації прав і свобод, передбачених Конституцією, законами чи міжнародними договорами України, або підставою для їх обмеження. З наведених підстав колегія суддів погоджується із висновками апеляційного суду про те, що відсутність реєстрації спадкоємця за останнім місцем проживання спадкодавця сама по собі не є абсолютним підтвердженням обставин про те, що спадкоємець не проживав із спадкодавцем на час відкриття спадщини, якщо обставини ч. 3 ст. 1268 ЦК України підтверджуються достатністю інших належних і допустимих доказів.»

Аналогічні правові висновки містяться в ухвалі Верховного Суду України № 6-7165св09 від 03 листопада 2010 року, рішенні Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних і кримінальних справ № 6048327св14 від 11 листопада 2015 року, ухвалі Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних і кримінальних справ № 6-20158св15 від 21 жовтня 2015 року.

В судовому засіданні встановлено, що від встановлення факту постійного проживання померлого ОСОБА_4 зі спадкодавцем на час смерті залежить виникнення та зміна майнових та немайнових прав заявника ОСОБА_1 , що пов`язані з можливістю звернення до нотаріуса за видачею свідоцтва про право на спадщину за законом як спадкоємцем за законом першої черги.

Відповідно до ч.1 ст.1221ЦК України місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця.

Згідно роз`яснень викладених у п.п. 2, 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах спадкування» №7 від 30.05.2008, якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд про встановлення цих фактів. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення факту постійного проживання із спадкодавцем на час відкриття спадщини. Якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв`язку з цим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутись в суд з заявою про встановлення факту постійного проживання з спадкодавцем на час відкриття спадщини.

З огляду на те, що в складі спадщини наявне нерухоме майно, в силу вимог ч. 1 ст. 1299 ЦК України спадкоємці зобов`язані зареєструвати право на спадщину в органах, які здійснюють державну реєстрацію нерухомого майна, для цього заявнику необхідно отримати свідоцтво про право на спадщину. Так, як такі документи у заявника відсутні, то він звернувся до суду із заявою про встановлення факту постійного проживання покійного чоловіка ОСОБА_4 з спадкодавцем на час відкриття спадщини, маючи за мету оформлення та видачу нотаріусом свідоцтва про право на спадщину.

З положень ч. 2 ст. 1120 ЦК України часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, із якого вона оголошується померлою.

Таким чином, оскільки покійний ОСОБА_4 , як спадкоємець за законом постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини в одному помешканні та протягом шести місяців із часу відкриття спадщини не заявив про свою відмову від спадщини, то він вважається таким, що прийняв спадщину.

З урахуванням викладеного, суд вважає, що заява ОСОБА_1 обґрунтована, знайшла своє підтвердження у судовому засіданні, і підлягає задоволенню.

Встановлення зазначених фактів має для заявника юридичне значення, оскільки необхідне для оформлення спадкових прав після смерті чоловіка.

Враховуючи, що не встановлення вищевказаних фактів може призвести до порушення майнових прав заявника, а інший порядок встановлення цих фактів законом не визначено, суд задовольняє заяву.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 293, 315, 318 ЦПК України, суд,

В И Р І Ш И В :

Заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа: ОСОБА_2 , про встановлення факту, що має юридичне значення - задовольнити.

Встановити факт, що ОСОБА_3 , котра померла ІНФОРМАЦІЯ_1 була рідною матір`ю ОСОБА_4 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Встановити факт, що ОСОБА_4 , котрий помер ІНФОРМАЦІЯ_2 постійно проживав із своєю матір`ю ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 за адресою: АДРЕСА_1 на час відкриття спадщини ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана безпосередньо до Черкаського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня проголошення судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Леся Сергіївна Годік