№ 2/183/1465/24
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
21 травня 2024 року м. Новомосковськ
Новомосковський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі головуючого судді Парфьонова Д. О., за участю секретаря судового засідання Моісєєва К. А., розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області, у порядку загального позовного провадження, цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - Виконавчого комітету Новомосковської міської ради, як органу опіки та піклування, про:
- позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, щодо дитини - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ,
29 грудня 2023 року до Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області надійшов указаний позов, поданий представником позивача 22 грудня 2023 року.
В обґрунтування позову сторона позивача зазначає, що позивач є матір`ю ОСОБА_4 . ОСОБА_4 перебувала у фактичних шлюбних відносинах з ОСОБА_2 і ІНФОРМАЦІЯ_3 у них народилася донька ОСОБА_3 . З жовтня 2013 року ОСОБА_4 та ОСОБА_2 припинили фактичні шлюбні відносини та проживали окремо, за адресою: АДРЕСА_1 . 12 жовтня 2015 року рішенням Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області у справі № 183/5831/15 (провадження № 2/183/3246/15) було стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_4 аліменти на утримання малолітньої дитини - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі 1/4 частки з усіх видів заробітку (доходу) щомісяця, але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягнення з 04 вересня 2015 року до досягнення дитиною повноліття.
Відповідно до виданого державним виконавцем Богданом Пєнкіним розрахунку заборгованості за аліментами за виконавчим листом № 183/5831/15 від 29 лютого 2016 року про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_4 аліментів у розмірі 1/4 частки на утримання ОСОБА_3 починаючи з 04 вересня 2015 року, заборгованість по аліментам станом на 01 грудня 2023 року становить 189 189,19 грн.
Всі питання щодо виховання та розвитку дитини ОСОБА_3 вирішувалися матір`ю ОСОБА_4 самостійно без участі та підтримки з боку відповідача, що підтверджується Довідкою від 07 листопада 2023 року № 277, виданою Виконавчим комітетом Новомосковської міської ради Управління освіти Гімназія № 2 міста Новомосковська. ІНФОРМАЦІЯ_4 ОСОБА_4 померла.
З жовтня 2013 року по теперішній час ОСОБА_3 проживала та проживає разом з дідусем та позивачкою. ОСОБА_1 виховувала та матеріально підтримувала, піклувалася про свою онуку ОСОБА_3 , характеризується позитивну та піклується і виховує свою онуку. В зв`язку зі смертю доньки ОСОБА_4 виникла необхідність здійснити опіку над онукою ОСОБА_3 .
Позивач указує, що відповідач постійно ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків по вихованню дитини, не цікавиться її життям, не спілкується та не відвідує її. Жодної участі у вихованні доньки не бере та не має бажання з нею бачитися. Всі питання щодо виховання та розвитку дитини вирішувалися матір`ю одноособово та позивачем - бабусею без участі та підтримки з боку відповідача. Одним із підтвердженням бездіяльності відповідача у житті неповнолітньої дитини є заборгованість зі сплати аліментів, яка виникла за період дев`яти років. Матеріальної допомоги відповідач не здійснював, добровільно грошові кошти на життєво важливі потреби дитини не надавав та не надає по теперішній час. З 2013 року відповідач не виконував свої батьківські обов`язки, не вживає заходів щодо забезпечення своєї дитини достатнього життєвого рівня, повноцінного життя, всебічного виховання і розвитку та захисту законних прав і інтересів, не сприяє засвоєнню загальновизнаних норм моралі, не піклується про її здоров`я, фізичний, духовний та моральний розвиток, не спілкується взагалі, не надає доступу до культурних та інших духовних цінностей, не цікавиться життям і успіхами синів, а також не забезпечує необхідного медичного догляду і лікування. Самоусунувся від виконання батьківських обов`язків, що, на думку позивача, є підставою для позбавлення відповідача батьківських прав.
Постановленою суддею ухвалою від 17 січня 2024 року позовну заяву прийнято до розгляду у порядку загального позовного провадження та відкрите провадження у справі, призначене підготовче засідання.
Постановленою судом ухвалою від 21 лютого 2024 року судове засідання призначено проводити в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів з представником позивача.
В підготовчому засіданні 02 квітня 2024 року постановленими судом ухвалами задоволено клопотання позивача про виклик та допит свідків у справі: ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , вирішено питання про заслуховування думки дитини та закрите підготовче провадження, призначено справу до судового розгляду.
У судовому засіданні змінено порядок та обсяг дослідження доказів, допитано свідків ОСОБА_6 , ОСОБА_8 , заслухано думку дитини ОСОБА_3
20 травня 2024 року судом отримано висновок органу опіки та піклування, долучений до матеріалів справи.
У судове засідання 21 травня 2024 року від представника позивача надійшла заява про розгляд справи у її відсутність, в якій представник позивача підтримала вимоги позову та просила його задовольнити, не заперечувала проти ухвалення рішення в заочному порядку.
Відповідач у судове засідання повторно не з`явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Відзиву на позов, будь-яких заяв та клопотань від відповідача не надходило.
Представник третьої особи у судове засідання не з`явилася, 20 травня 2024 року подала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності.
У зв`язку з повторною неявкою в судове засідання належним чином повідомленого про дату, час та місце судового засідання відповідача, який не повідомив про причини неявки та не подав відзив, відповідно до статті 280 ЦПК України, суд, за відсутності заперечень позивача, вважає за можливе проводити заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення. Також, враховуючи неявку свідка ОСОБА_7 , відсутність заяв та клопотань з приводу застосування заходів процесуального примусу та наполягання позивача на обов`язковому допиті даного свідка, суд вважає за можливе розглянути справу без проведення допиту вказаного свідка.
Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося, на підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи.
Суд, дослідивши матеріали справи, висновує таке.
Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.
Згідно з частиною 1 статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (ч. 1, ч. 2 ст. 77 ЦПК України).
Відповідно до частин 4, 5 статті 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Обставини, встановлені стосовно певної особи рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, проте можуть бути у загальному порядку спростовані особою, яка не брала участі у справі, в якій такі обставини були встановлені.
Так, надане суду у засвідченій копії свідоцтво про народження серії НОМЕР_1 від 30 липня 1993 року свідчить, що ОСОБА_9 є матір`ю ОСОБА_4 /а.с.9/.
ІНФОРМАЦІЯ_3 у батьків ОСОБА_2 та ОСОБА_4 народилася донька - ОСОБА_3 , про що свідчить копія свідоцтва про народження серія НОМЕР_2 від 17 жовтня 2012 року /а.с.11/.
Ухваленим Новомосковський міськрайонним судом Дніпропетровської області рішенням від 12 жовтня 2015 року у справі № 183/5831/15, з урахуванням ухвали у цій же справі від 07 березня 2016 року, в тому числі, присуджено до стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_4 аліменти на утримання малолітньої дитини - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі 1/4 частки з усіх видів заробітку (доходу) щомісяця, але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягнення з 04 вересня 2015 року до досягнення дитиною повноліття. Вказаним рішенням установлено, що ОСОБА_2 та ОСОБА_4 перебували у фактичних шлюбних відносинах і ІНФОРМАЦІЯ_3 у них народилась донька - ОСОБА_3 Малолітня ОСОБА_3 проживає разом з матір`ю ( АДРЕСА_1 ), знаходиться на її утриманні та вихованні, відповідач добровільно допомоги на утримання дитини не надає.
Надане суду у засвідченій копії свідоцтво про шлюб серії НОМЕР_3 від 20 травня 2017 року свідчить, що між ОСОБА_10 та ОСОБА_4 укладено шлюб, під час якого ОСОБА_4 змінила прізвище на « ОСОБА_4 » /а.с.14/.
ІНФОРМАЦІЯ_4 ОСОБА_4 померла, про що свідчить надана копія свідоцтва про смерть серія НОМЕР_4 від 04 вересня 2023 року /а.с.10/.
З висновку органу опіки та піклування виконавчого комітету Новомосковської міської ради про доцільність позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 відносно малолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , вбачається, що за інформацією директора КНП «Новомосковський міський центр первинної медико-санітарної допомоги» від 25 березня 2024 року № 177, малолітня ОСОБА_3 знаходиться під наглядом сімейного лікаря АЗПСМ № 4 ОСОБА_12 . Спілкується з лікарем з приводу щеплень, хвороби дитини та приймає участь у забезпеченні здоров`я дівчинки її бабуся - ОСОБА_1 . Батько з дитиною не проживає та не бере участі у її лікуванні, профілактичних відвідуваннях до сімейного лікаря. ОСОБА_3 навчається у 5 класі гімназії № 2 м. Новомосковська. За повідомленням адміністрації навчального закладу від 28 березня 2024 року № 95, ОСОБА_3 проживає з бабусею ОСОБА_1 , яка приділяє належну увагу вихованню онуки, створила належні умови для навчання дівчинки, підтримує зв`язок з класним керівником, відвідує батьківські збори, цікавиться її навчальними успіхами. ОСОБА_3 зарекомендувала себе як старанна, дисциплінована, працелюбна, уважна учениця. Має навчальні досягнення високого рівня та добрий загальний розвиток, бере активну участь у позакласних заходах, відвідує шкільні гуртки. Батько дівчинки не бере участі у вихованні дитини, контактів із педагогами та класним керівником не підтримує, навчальними досягненнями доньки не цікавиться. За повідомленням КЗ «Центр надання соціальних послуг» НМР від 03 квітня 2024 року № 69-сжо, в родині була проведена оцінка потреб дітей та сім`ї. За результатами оцінювання чинників СЖО, які б вимагали надання тривалих соціальних послуг, не було виявлено. Бабусі та діду було надано послугу інформування та консультування щодо наявних послуг Центру та можливості їх отримання. З ОСОБА_3 була проведена робота психолога, за результатами якої складено висновок щодо психологічного емоційного стану дитини та ставлення її до батька ОСОБА_2 . У висновку провідного психолога центру від 08 квітня 2024 року зазначається, що, в ході бесіди з ОСОБА_1 з`ясовано, що дівчинка мешкає в родині бабусі приблизно з 1,5 річного віку. Зі слів бабусі, ОСОБА_2 близько 10 років тому вигнав з дому ОСОБА_4 - доньку ОСОБА_1 з маленькою онукою. ОСОБА_4 та ОСОБА_2 знаходилися у цивільному шлюбі. Майже 10 років чоловік не цікавився долею дитини, не сплачував аліменти на утримання доньки та не брав участі у її вихованні. Зараз його місцезнаходження невідоме, контакти відсутні. Після смерті доньки бабуся та дідусь самотужки виховують ОСОБА_3 та її 6-ти річного брата ОСОБА_19 від іншого шлюбу матері. Згідно з результатами психодіагностичного обстеження дитини ОСОБА_3 виявлено, що на час обстеження, зовні дитина виглядала доглянутою. Дівчинка відчувала себе не досить впевнено, дещо соромилася, але відповідальне поставилась до виконання завдань психолога. В ході діагностичної бесіди дитина розповідала про своє життя. Навчається вона у 5 класі гімназії № 2. Відмінниця. Також ОСОБА_3 відвідує шкільні гуртки: технологічний та екологічний. Любить малювати. У неї є друзі, з якими дівчинка проводить час. Іноді до них приїздить дядько зі своєю родиною. В родині дядька 5 дітей. З 13-ти річною двоюрідною сестрою ОСОБА_20 у ОСОБА_3 дружні, теплі відносини. У дівчат багато спільних інтересів. Свого біологічного батька ОСОБА_2 в розповіді дитина не згадує, спілкуватися з ним, з її слів, бажання не має. На запитання про батька дівчинка відповіла, що його зовсім не пам`ятає і не має уявлення, як він виглядає. За результатами методики « Дерево », ОСОБА_3 відчуває увагу зі сторони рідних та близьких. Аналізуючи методику ОСОБА_22 , психологом зроблено висновок, що у дівчини підвищений рівень тривоги. Відчувається невпевненість, схильність до пригніченого стану, дівчина майже 7 місяців тому втратила матір і ще не пережила втрату близької людини, багато тримає у собі, помітно, що спогади про матір ще досі спричиняють їй біль. Теж саме підтверджує методика «Сімейна соціограма»: дівчинка позначила себе з братиком між бабусею та дідусем, а потім намалювала коло мами, що означає, що вона на підсвідомості відчуває турботу та увагу зі сторони бабусі та дідуся і вона ще не відпустила матір. За методикою «Кінетичний малюнок сім`ї», ОСОБА_3 спочатку намалювала бабусю що свідчить, що для неї бабуся - авторитет. Потім дідуся, себе, братика ОСОБА_19 , а потім - матір. Всі усміхнені, тримаються за руки і тісно розташовані один до одного. Дивлячись на малюнок, можна сказати, що в родині сприятлива сімейна атмосфера, відсутні показники ворожості. Між членами родини теплі тісні стосунки. Аналізуючи методику «Незакінчені речення 30», можна зробити наступний висновок, що для дитини мати дуже багато значила, що підтверджують такі речення: « Моя мати і я любили одне одного», « Моя мати дуже хороша», «Я дуже люблю свою матір» тощо. В реченнях про батька дівчинка відповідала так: «Я батька не пам`ятаю», «Я батька не бачила», « Думаю , що мій батько не згадує про мене». Речення про родину позитивні, що відображають мікроклімат у сім`ї, наприклад: «Мені здається, що моя родина найкраща», « Моя родина поводиться зі мною добре», « Мої рідні рідко сваряться», «Бабуся та дідусь купують солодощі» тощо. Враховуючи вищезазначене, психологом зроблено наступний висновок: дівчинка в родині бабусі та дідуся почуває себе добре, відчуває турботу та увагу з їх боку. Добре навчається, приділяється увага її розвитку. Про біологічного батька ОСОБА_2 у ОСОБА_3 спогадів небагато, так як дитині було менше 2 років, коли він був присутнім у її житті. Майже 10 років дівчинка мешкає у родині бабусі і весь цей час батько не проявляв жодної уваги до її життя. В серпні 2023 року ОСОБА_3 втратила матір, до якої була дуже прив`язана і боляче переживає втрату. Все це відображається на її психоемоційному стані, в дитини підвищений рівень тривоги. Бабуся приділяє достатньо уваги вихованню онуки, задовольняє її потреби, має підтримку зі сторони рідні. Батьківський потенціал бабусі на належному рівні. Відповідно до акту обстеження житлово-побутових умов проживання дитини від 18 квітня 2024 року, складеному спеціалістами служби у справах дітей за адресою: АДРЕСА_1 , встановлено, що малолітня ОСОБА_3 проживає разом із бабусею ОСОБА_1 , дідусем ОСОБА_6 та молодшим братиком ОСОБА_26 в двокімнатній квартирі, власницею якої є позивач. В квартирі є усі комунальні зручності, достатня кількість меблів та побутової техніки. Бабусею створені всі умови для проживання та повноцінного розвитку онуки. Дівчина поділяє одну кімнату на двох із братом. ОСОБА_3 має особисте ліжко, місце для відпочинку та занять, забезпечена одягом, постільною білизною, продуктами харчування. ОСОБА_27 та її чоловік піклуються про духовний та моральний розвиток дитини, забезпечують здобуття дитиною освіти, готують її до самостійного життя. Під час бесіди спеціаліста служби у справах дітей з ОСОБА_3 , з`ясоване, що дівчинка практично не пам`ятає батька, не спілкується з ним. Батько не цікавиться її життям, не намагається побачитись, не вітає з днем народження та іншими святами. Служба у справах дітей неодноразово направляла поштові повідомлення за місцем реєстрації ОСОБА_2 про необхідність надання до служби документів та пояснень по суті справи, але безрезультатно, особисто допитати батька дитини та надати об`єктивну оцінку щодо стану виконання ним батьківських прав не виявилось можливим. Викладені факти свідчать про те, що відповідач не піклується про свою дитину, не приділяє їй належної уваги, не займається її вихованням, не цікавиться станом здоров`я. Він повністю самоусунувся від виховання та матеріального утримання доньки. Питання позбавлення ОСОБА_2 батьківських прав було розглянуто на засіданні комісії з питань захисту прав дитини. Позивач наполягала на позбавленні ОСОБА_2 батьківських прав, так як він тривалий час не виконує батьківських обов`язків, не цікавиться життям дитини, не допомагає їй матеріально, станом на 01 грудня 2023 року має заборгованість по аліментам 189 189,1 грн. Відповідач був належним чином повідомлений про час та дату засідання комісії, але не з`явився та не надав жодного документа з порушеного питання. Членами комісії прийнято одноголосне рішення про надання до суду висновку про доцільність позбавлення батька дитини батьківських прав.
Відомості вказані у висновку також підтверджуються наданими позивачем копіями доказів /а.с.15, 16, 17, 18/, показами свідків ОСОБА_6 , ОСОБА_8 , які, кожний окремо показали, що приблизно з 2014 року дитина ОСОБА_3 фактично мешкала за однією адресою з позивачем разом з ОСОБА_4 , яка померла. Відповідач жодного разу не відвідав дитину, не намагався з нею зустрітися, спілкуватися будь-якими засобами зв`язку. Матеріальної допомоги не надавав.
Крім того, в судовому засіданні малолітня ОСОБА_3 фактично пояснила, що батька не бачила, з ним не спілкувалася. Про нього чула лише від матері та бабусі з дідусем. Як він виглядає не пам`ятає, подарунків від нього не отримувала. Жила вона увесь час із матір`ю та бабусею з дідусем, малолітнім братом. Після смерті матері - з бабусею та дідусем та братом. Навчається добре, має друзів.
Також з наданих суду письмових доказів у засвідчених копіях убачається, що відповідач станом на 01 грудня 2023 року має заборгованість зі сплати аліментів за рішенням суду у справі № 183/5831/15 в розмірі 189 189,10 грн за період з 04 вересня 2015 року /а.с.19/.
Відповідно до ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.
Відповідно до ст. 11 Закону України «Про охорону дитинства» сім`я є природним середовищем для фізичного, духовного, інтелектуального, культурного, соціального розвитку дитини, її матеріального забезпечення і несе відповідальність за створення належних умов для цього. Кожна дитина має право на проживання в сім`ї разом з батьками або в сім`ї одного з них та на піклування батьків.
Згідно зі ст. 150 СК України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток.
Як установлено у ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені батьківських прав, якщо вона, він: 1) не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров`я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; 2) ухиляються від виконання своїх обов`язків щодо виховання дитини та/або забезпечення здобуття нею повної загальної середньої освіти; 3) жорстоко поводяться з дитиною; 4) є хронічними алкоголіками або наркоманами; 5) вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; 6) засуджені за вчинення умисного кримінального правопорушення щодо дитини.
Звертаючись до суду з позовом про позбавлення батьківських прав, позивач, як на підставу позову, посилалась на ухилення відповідача від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини.
Відповідно до ст. 9 Конвенції про права дитини, дитина не повинна розлучатися з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням визначають, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини.
Відповідно до п.16 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 березня 2007 року № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення та позбавлення батьківських прав» ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідність харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.
Згідно зі ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України
Відповідно до частин першої, другої статті 3 Конвенції Організації Об`єднаних Націй про права дитини від 20 листопада 1989 року (Конвенція ООН про права дитини) в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Дитині забезпечується такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом.
Так, з матеріалів справи судом не встановлено жодних намагань відповідача виховувати дитину та матеріально її забезпечувати. Будучи обізнаним про час та місце розгляду справи відповідач жодних дій, направлених на встановлення можливості спілкування з дитиною не виявив, в судове засідання не з`явився, що, на думку суду, свідчить про його байдужість до долі дитини. Також надані у справу докази свідчать, що відповідач протягом життя дитини не приймає участі у її вихованні та матеріальному забезпеченні потреб, не спілкується з нею та не вживав дій щодо налагодження контакту, реалізації своїх батьківських прав, виконанні обов`язків.
Таким чином, повно і всебічно з`ясувавши всі обставини справи, дослідивши та оцінивши наявні докази у їх сукупності, суд дійшов висновку про наявність порушення прав та інтересів дитини, свідомого ухилення відповідача від виконання своїх батьківських обов`язків, невжиття протягом тривалого часу жодних заходів щодо можливості забезпечення належних умов для фізичного, духовного розвитку та виховання дитини, а тому наявні достатні правові підстави для задоволення позовних вимог та позбавлення батьківських прав відповідача у відношенні дитини.
Згідно з ч. 2, 3 ст. 166 СК України особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини. При задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину. У разі якщо мати, батько або інші законні представники дитини відмовляються отримувати аліменти від особи, позбавленої батьківських прав, суд приймає рішення про перерахування аліментів на особистий рахунок дитини у відділенні Державного ощадного банку України та зобов`язує матір, батька або інших законних представників дитини відкрити зазначений особистий рахунок у місячний строк з дня набрання законної сили рішенням суду.
Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.
Відповідно до ч. 2 ст. 182 Сімейного кодексу України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини; мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу.
Суд ураховує вирішення питання щодо стягнення аліментів на утримання дитини відповідним судовим рішенням на користь ОСОБА_4 та смерть матері дитини.
Водночас, позбавлення батьківських прав не звільняє від обов`язку утримувати дитину, враховуючи, що відповідач є працездатним, доказів неможливості відповідача сплачувати аліменти, наявності інших отримувачів аліментів з відповідача суду не надано, як не надано і доказів призначення опікуна щодо дитини, суд вважає за необхідне прийняти рішення про перерахування аліментів на особистий рахунок дитини у відділенні Державного ощадного банку України та зобов`язує позивача, яка, в силу ст. 258 СК України має право звернутися за захистом прав та інтересів малолітньої онуки, відкрити особистий рахунок дитини у відділенні Державного ощадного банку України у місячний строк з дня набрання законної сили рішенням суду. Враховуючи висновок суду про необхідність стягнення аліментів з відповідача на особистий рахунок дитини, наявні підстави для припинення стягнення з нього аліментів на користь матері дитини - ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_4 .
Відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви.
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення у частині стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць.
Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, з урахуванням положень ст. 141 ЦПК України, з відповідача, на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 1 073,60 грн за позовну вимогу про позбавлення батьківських прав.
На підставі викладеного, керуючись ст. 12, 76, 81, 89, 141, 263, 265, 280-283 ЦПК України, суд
позов ОСОБА_1 - задовольнити повністю.
Позбавити ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , батьківських прав відносно малолітньої дитини - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Стягувати з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , аліменти на утримання неповнолітньої ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в розмірі 1/4 частки від усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і до досягнення дитиною повноліття, щомісячно, починаючи стягнення з 22 грудня 2023 року, шляхом перерахування аліментів на особистий рахунок неповнолітньої ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у відділенні Державного ощадного банку України.
Зобов`язати законного представника неповнолітньої ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , - ОСОБА_1 у місячний строк з дня набрання законної сили цим рішенням суду, відкрити рахунок на ім`я неповнолітньої ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у Державному ощадному банку України та отримати виконавчий лист і надати його до відповідного відділу державної виконавчої служби.
Припинити з 22 грудня 2023 року стягнення з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , аліментів на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що стягуються на підставі виконавчого листа, виданого на виконання рішення Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 12 жовтня 2015 року у справі № 183/5831/15.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 витрати по сплаті судового збору у розмірі 1 073 (одна тисяча сімдесят три) гривні 60 копійок.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку до Дніпровського апеляційного суду. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому цим Кодексом.

Рішення у повному обсязі складене та підписане 21 травня 2024 року.

Учасники справи:

позивач - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 ; РНОКПП НОМЕР_5 ; зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 ;

відповідач - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ; РНОКПП не відомий; зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 ;

третя особа - Виконавчий комітет Новомосковської міської ради, як орган опіки та піклування, код в ; місцезнаходження за адресою: Дніпропетровська область, м. Новомосковськ, вул. Гетьманська, буд. 14.

Суддя Д. О. Парфьонов