Провадження № 2/638/2024/24
РІШЕННЯ

Іменем України

22 жовтня 2024 року м. Харків

Дзержинський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді Смирнова В.А.

за участю секретаря судового засідання Каркан А.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження в залі суду м. Харкові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 та Товариства з додатковою відповідальністю «Страхова група «Оберіг» про стягнення матеріальної шкоди,-

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернулася до Дзержинського районного суду м.Харкова з позовом до ОСОБА_2 та Товариства з додатковою відповідальністю «Страхова група «Оберіг» про стягнення матеріальної шкоди.

Ухвалою Дзержинського районного суду міста Харкова від 03 листопада 2023 року прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 та Товариства з додатковою відповідальністю «Страхова група «Оберіг» про стягнення матеріальної шкоди. Справу призначено до розгляду у спрощеному провадженні.

У судове засідання позивач, ОСОБА_1 , не з`явилася, про судове засідання повідомлялася своєчасно та належним чином. Представник позивача, адвокат Зябкін В.В. подав заяву, в якій просив провести слухання справи без участі Позивача та його представника.

Відповідач, ОСОБА_2 в судове засідання не з`явився, належним чином був повідомлений про дату слухання справи. Подав заяву, з проханням слухати справу за його відсутності, просив зменшити розмір матеріальної шкоди у зв`язку з тим, що отримує малу пенсію та потребує постійне придбання ліків для лікування хвороби серця, судин та нирок.

Представник Відповідача, Товариства з додатковою відповідальністю «Страхова група «Оберіг», в судове засідання не з`явився, подав Відзив з проханням відмовити в задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 та Товариства з додатковою відповідальністю «Страхова група «Оберіг» про стягнення матеріальної шкоди.

Відповідно до частини другої статті 247ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Судом встановлено такі факти та відповідні їм правовідносини.

31.05.2023 року ОСОБА_2 , керуючи автомобілем «CHEVROLET NIVA», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 по вул. Клочківська у м. Харків, порушив правила дорожнього руху та допустив зіткнення з автомобілем «Porsche Cayenne», державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , чим заподіяв матеріальну шкоду Автомобілю.

Відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу «Porsche Cayenne», державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , власником є ОСОБА_1 .

ОСОБА_2 згідно постанови Дзержинського районного суду м. Харкова від 20 липня 2023 року, визнано винним у правопорушенні, передбаченим ст. 124 КУпАП та притягнуто до адміністративної відповідальності за порушення правил дорожного руху.

В постанові встановлено, що 31.05.2023 року о 08.15 год. в м. Харків, водій ОСОБА_2 керував транспортним засобом Chevrolet Niva НОМЕР_3 по вул. Клочківській перед поворотом праворуч на вул. Іванівська, не врахував дорожньої обстановки, не зайняв відповідне крайнє положення на проїзній частині та скоїв зіткнення з автомобілем Porsche Cayenne д.н.з. НОМЕР_2 , який стояв по вул. Іванівська. При ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження та було завдано матеріальної шкоди, чим порушено п. 10.4,10.1 ПДР України.

Вказана постанова суду набрала законної сили.

На момент вчинення адміністративного правопорушення цивільно-правова відповідальність ОСОБА_2 була застрахована у Товариство з додатковою відповідальністю "СТРАХОВА ГРУПА "ОБЕРІГ".

За полісом обов?язкового страхування цивільно - правової відповідальності власників наземних транспортних засобів 213335277. Франшиза за Полісом складає 0,00 грн. відповідно листа вих. №1209-12.

Як наслідок Товариство з додатковою відповідальністю "СТРАХОВА ГРУПА "ОБЕРІГ" визнав вказану подію, страховим випадком й сплатив частину матеріальної шкоди (страхове відшкодування) у розмір 31 412,69 грн., що підтверджується листом №1209-12.

Для отримання необхідної інформації, в рамках надання правової допомоги було поданий адвокатський запит, на який Товариство з додатковою відповідальністю "СТРАХОВА ГРУПА "ОБЕРІГ" направив копію листа вих.№1209-12 направленого представнику Позивачу та з невідомих причин (на думку представника в порушення діючого законодавства відмовив у наданні запитуваної інформації та документів).

Відповідно до п.36.2 ст. 36 Закону України «Про обов?язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (надалі - Закон №1961-IV) «у разі визнання ним вимог заявника обґрунтованими - прийняти рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) та виплатити його. Якщо відшкодування витрат на проведення відновлювального ремонту пошкодженого майна (транспортного засобу) з урахуванням зносу здійснюється безпосередньо на рахунок потерпілої особи (її представника), сума, що відповідає розміру оціненої шкоди, зменшується на суму визначеного відповідно до законодавства податку на додану вартість».

Таким чином незаконно та необгрунтовано ТДВ «СГ«ОБЕРІГ» недоплатив частину матеріальної шкоди, а саме 16273 грн. 62 коп.

Відповідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Відповідно до ч. 1 ст. 1187 ЦК України джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов?язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб.

Відповідно до ч. 2 ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об?єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою.

Відповідно до ч. 1 ст. 22 Закону України «Про обов?язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров?ю, майну третьої особи.

Відповідно до ст. 28 Закону України «Про обов?язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» шкода, заподіяна в результаті дорожньо-транспортної пригоди майну потерпілого, - це, зокрема, шкода, пов?язана з пошкодженням чи фізичним знищенням транспортного засобу.

Відповідно до ст. 30 Закону України «Про обов?язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» транспортний засіб вважається фізично знищеним, якщо його ремонт є технічно неможливим чи економічно необгрунтованим. Ремонт вважається економічно необтрунтованим, якщо передбачені згідно з аварійним сертифікатом (рапортом), звітом (актом) чи висновком про оцінку виконаним аварійним комісаром, оцінювачем або експертом відповідно до законодавства, витрати на відновлювальний ремонт транспортного засобу перевищують вартість транспортного засобу до дорожньо-транспортної пригоди. Якщо транспортний засіб вважається знищеним, його власнику відшкодовується різниця між вартістю транспортного засобу до та після дорожньо-транспортної пригоди, а також витрати на евакуацію транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди.

Також відповідно до ст. 12 Закону України «Про обов?язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» розмір франшизи при відшкодуванні шкоди, заподіяної майну потерпілих, встановлюється при укладанні договору обов?язкового страхування цивільно-правової відповідальності і не може перевищувати 2 відсотки від страхової суми, в межах якого відшкодовується збиток, заподіяний майну потерпілих. Страхове відшкодування завжди зменшується на суму франшизи, розрахованої за правилами цього підпункту.

Разом з тим, відповідно до ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками, зокрема, є: втрати, яких особа зазнала у зв?язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки).

Відповідно до ч. 2 ст. 1192 ЦК України розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначаються відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

Відповідно до п. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України N? 6 від 27.03.92 р .«Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» шкода, заподіяна особі і майну громадянина або заподіяна майну юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв?язок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, незалежно від наявності вини. Під володільцем джерела підвищеної небезпеки розуміється юридична особа або громадянин, що здійснюють експлуатацію джерела підвищеної небезпеки в силу права власності, повного господарського відання, оперативного управління або з інших підстав (договору оренди, довіреності тощо).

Відповідно до п. 9 Постанови Пленуму Верховного Суду України N? 6 від 27.03.92 р. «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» при визначенні розміру відшкодування шкоди, заподіяної майну, судам слід враховувати, що потерпілому відшкодовуються в повному обсязі збитки відповідно до реальної вартості на час розгляду справи втраченого майна, робіт, які необхідно провести, щоб виправити пошкоджену річ, усунути інші негативні наслідки неправомірних дій заподіювача шкоди.

Відповідно до ч. 1 ст. 1194 Цивільного кодексу України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов?язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

У свою чергу, відповідно до п. 15 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ N? 4 від 01.03.2013 року «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» порядок відшкодування шкоди, пов?язаної з фізичним знищенням транспортного засобу, регламентовано статтею 30 Закону №1961-1V, який згідно зі статтею 8 ЦК (аналогія закону) може застосовуватись не лише страховиком, а й іншими особами, які здійснюють діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, та відповідають за завдану шкоду.

Вказане підтверджується також і практикою Верховного Суду. Висновки про те, що у разі фізичного знищення транспортного засобу потерпілому, як страховиком у межах страхової суми (ліміту відповідальності), так і заподіювачем шкоди у порядку ст. 1194 ЩК України за аналогією закону (в силу положень ст. 8 ЦК України), відшкодовується різниця між вартістю транспортного засобу до та після ДТП, сформовані, зокрема, у Постановах ВС по справах №759/5414/17 від 09.12.2020 року; №299/3583/15-ц від 04.11.2020 року; №362/3680/17 від 05.08.2020 року; №525/1592/18 від 14.07.2020 року; №753/11069/16 від 17.02.2021 року; №910/17947/15 від 03.02.2021 року; №205/7747/18 від 14.04.2022.

Спірні цивільно-правові відносини у сфері страхування відповідальності власників транспортних засобів врегульовані Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів».

Відповідно до п.22.1 ст.22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», у разі настання страхового випадку у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, страхова компанія відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.

На підставі ст. 29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», в зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу.

Із змісту п. 34.4 ст. 34 Закону вбачається, що замовляти проведення дослідження з визначення вартості матеріального збитку транспортного засобу дозволяється, як потерпілому так і страховику. Обов`язок страховика, передбачений п. 34.2 ст. 34 Закону спрямований лише на звільнення потерпілого від додаткових витрат, про що свідчить п. 34.3 ст. 34 Закону.

Таким чином, п. 34.4 Закону передбачено право потерпілої особи на самостійне залучення аварійного комісара або експерта для визначення розміру шкоди.

Відповідно до ч.ч. 1, 6 ст. 106 ЦПК України, учасник справи має право подати до суду висновок експерта, складений на його замовлення. Експерт, який склав висновок за зверненням учасника справи, має ті самі права і обов`язки, що й експерт, який здійснює експертизу на підставі ухвали суду.

Визначення матеріального збитку чи вартості КТЗ без його огляду особисто експертом (оцінювачем), який складає висновок чи звіт (акт), можливе тільки за рішенням органу (посадової особи), який здійснює судове чи досудове слідство, у разі надання ними даних, необхідних для оцінки.

Відповідно до п. 5.5 Методики під час технічного огляду КТЗ оцінювач (експерт) повинен: а) перевірити відповідність ідентифікаційних даних КТЗ записам у наданих документах;

б) перевірити укомплектованість КТЗ, установити комплектність, наявність додаткового обладнання;

в) установити пробіг за одометром;

г) зафіксувати інформативні ознаки раніше виконаного відновлювального ремонту КТЗ;

ґ) установити характер і обсяги пошкоджень на момент огляду та інші ознаки, які характеризують технічний стан КТЗ, з обов`язковою їх фіксацією шляхом фотографування.

Згідно із п. 8.1, 8.5 указаної Методики для визначення вартості матеріального збитку, завданого власнику КТЗ, застосовуються витратний підхід і метод калькуляції вартості відновлювального ремонту. Калькуляція вартості відновлювального ремонту складається за результатами технічного огляду КТЗ. Якщо КТЗ на момент технічного огляду відновлено повністю або частково, то калькуляція відновлювального ремонту не складається, а надається повідомлення замовнику оцінки про неможливість проведення дослідження.

Великою Палатою Верховного Суду, у постанові від 27 березня 2019 року у справі № 752/16797/14-ц (п.п. 44, 45), сформовано правовий висновок про неналежність такого доказу, як звіт про оцінку майна, який складено без особисто огляду автомобіля.

"44. Відповідно до пункту 8.5 Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, затвердженої Наказом Міністерства юстиції України, Фонду державного майна України від 24 листопада 2003 року № 142/2/2092 враховуючи зміни від 24 травня 2022 № 2060/5/496, калькуляція вартості відновлювального ремонту складається за результатами технічного огляду колісного транспортного засобу.

45. Оскільки звіт № 4088/07/14-2 складений без огляду автомобіля «Opel Astra» та без урахування вартості залишків останнього, суди першої й апеляційної інстанцій обґрунтовано не взяли цей звіт до уваги".

Аналогічна позиція викладена також, у постановах Верховного суду від 20.03.2019 року по справі № 607/14918/15-ц, від 16 травня 2019 року по справі № 202/7844/16-ц та від 04 вересня 2019 року по справі № 703/4445/15-ц, щодо неможливості брати до уваги Звіт оцінювача, який особисто не оглядав транспортний засіб, а також постановах Верховного суду від 15 жовтня 2020 року у справі № 917/628/17, від 07 квітня 2022 року у справі № 753/3055/18, де не взято до уваги в якості належного доказу звіт оцінювача, тієї підстави, що оцінювач не провів особистого огляду об`єкта оцінки, що могло вплинути на результати такої оцінки.

З огляду на вказане вище, страхова виплата мала здійснюватися відповідно до розрахунків визначених висновком №59В від 02 жовтня 2023 року, таким чином суд вважає обґрунтованою вимогу позивача про доплату різниці страхової виплати.

Частиною ч. 4 ст. 1193 ЦК України передбачено, що суд може зменшити розмір відшкодування шкоди, завданої фізичною особою, залежно від її матеріального становища,

Згідно роз`яснень, які містяться у п. 7 Постанови №4 від 1 березня 2013 року Пленуму Верховного Суду України "Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки", правила частини четвертоїстатті 1193 ЦК Українипро можливість зменшення розміру відшкодування шкоди, завданої фізичною особою, залежно від її матеріального становища, крім випадків, коли шкоди завдано вчиненням злочину, застосовуються у виняткових випадках, якщо відшкодування шкоди у повному розмірі неможливе або поставить відповідача у тяжке матеріальне становище.

Стаття 1193 ЦК України є загальною нормою, якою встановлюються підстави звільнення від відповідальності за завдання позадоговірної шкоди та підстави зменшення відповідальності порівняно із загальним розміром відшкодування шкоди в повному обсязі.

ОСОБА_2 надав до суду довідку про доходи, з якої вбачається, що розмір його пенсії за вересень 2024 року складає 3981 грн. 34 коп. Також, ним надано довідку з КНП «Міська лікарня №28» Харківської міської ради, з якої вбачається що хворий постійно знаходиться на медикаментозній терапії з захворюваннями нирок та серця.

У звязку з цим суд вважає за необхідне зменшити суму, яка підляє стягненню зі ОСОБА_2 , стягнувши з нього 6000 грн. 00 коп.

Щодо стягнення витрат на проведення оцінки збитку.

Відповідно до ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Згідно положень ч.ч. 1,2 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються:1) у разі задоволення позову - на відповідача;2) у разі відмови в позові - на позивача;3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Статтею 139 ЦПК України визначено порядок відшкодування витрат, пов`язаних із залученням (викликом) свідків, експертів, спеціалістів, перекладачів, проведенням експертиз.

Згідно з частиною восьмою статті 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Відповідно до частини першої статті 246 ЦПК України, якщо сторона з поважних причин не може подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат до закінчення судових дебатів у справі, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог.

Аналіз наведених процесуальних норм вказує на те, що умовами вирішення питання про розподіл судових витрат (крім судового збору), є подання стороною відповідної заяви (усної чи письмової) до закінчення судових дебатів у справі, а також подання відповідних доказів про понесені витрати у строки, визначені процесуальним законом.

Неподання чи незаявлення стороною до закінчення судових дебатів у справі про необхідність розподілу судових витрат, пов`язаних із розглядом справи, тобто крім судового збору, є підставою для відмови у задоволенні заяви про ухвалення додаткового рішення щодо таких судових витрат.

Неподання стороною доказів у підтвердження розміру витрат, пов`язаних із розглядом справи, до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву, має своїм процесуальним наслідком залишення такої заяви без розгляду.

Водночас потрібно розрізняти наслідки своєчасного неподання заяви про відшкодування судових витрат, пов`язаних з розглядом справи, та доказів у підтвердження їх розміру, та загальні правила розподілу судових витрат за результатами розгляду справи. Наведене узгоджується з правовими висновками висловленими в постанові Верховного Суду від 29 червня 2022 по справі №161/5317/18.

Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови у позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Отже, статтею 141 ЦПК України визначено порядок розподілу судових витрат, у тому числі пов`язаних із розглядом справи, і такий порядок поставлено у залежність від результатів розгляду справи по суті.

Позивачем надано до суду докази оплати вартості оцінки матеріального збитку у розмірі 4000 грн. 00 коп., а саме копію Квитанції Платіжної інструкції від 06 жовтня 2023 року.

Тому вказані витрати підлягають стягненню з Товариства з додатковою відповідальністю «Страхова група «Оберіг».

Згідно з ч. 3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно з ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Враховуючи викладене та керуючись статтями 7, 12, 13, 81, 141, 259, 263-265, 268, 280-282, 354 ЦПК України, суд

ухвалив:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 та Товариства з додатковою відповідальністю «Страхова група «Оберіг» про стягнення матеріальної шкоди задовольнити частково.

Стягнути зі ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце проживання зареєстроване за адресою: АДРЕСА_1 на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_4 , місце проживання зареєстроване за адресою: АДРЕСА_2 частину майнової шкоди в розмірі 6000 (шість тисяч) грн.00 коп.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Страхова група «Оберіг», , місцезнаходження: м.Київ, вул.Васильківська, буд.14 на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_4 , місце проживання зареєстроване за адресою: АДРЕСА_2 частину майнової шкоди в розмірі 16 273 (шістнадцять тисяч двісті сімдесят три) грн. 62 коп.

В іншій частині позову відмовити.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Страхова група «Оберіг», , місцезнаходження: м.Київ, вул.Васильківська, буд.14 на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_4 , місце проживання зареєстроване за адресою: АДРЕСА_2 витрати на складання оцінки завданих збитків у розмірі 4000 (чотири тисячі) грн. 00 коп.

Стягнути зі ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце проживання зареєстроване за адресою: АДРЕСА_1 на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_4 , місце проживання зареєстроване за адресою: АДРЕСА_2 витрати зі сплати судового збору в розмірі 536 грн. 80 коп.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Страхова група «Оберіг», , місцезнаходження: м.Київ, вул.Васильківська, буд.14 на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_4 , місце проживання зареєстроване за адресою: АДРЕСА_2 витрати зі сплати судового збору в розмірі 536 грн. 80 коп.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та/або обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до або через Дзержинський районний суд м. Харкова.

З інформацією щодо тексту судового рішення учасники справи можуть ознайомитися за веб-адресою Єдиного державного реєстру судових рішень: http://www.reyestr.court.gov.ua.

Реквізити учасників справи:

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_4 , місце проживання зареєстроване за адресою: АДРЕСА_2

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце проживання зареєстроване за адресою: АДРЕСА_1

Відповідач: Товариства з обмеженою відповідальністю «Страхова група «Оберіг», , місцезнаходження: м.Київ, вул.Васильківська, буд.14.

З текстом рішення можна ознайомитись в Єдиному державному реєстрі судових рішень за посиланням http://reyestr.court.gov.ua.

Суддя В.А. Смирнов