_____________________________________________________________________________________________________________________
Справа № 947/5627/24
Провадження № 2/947/2275/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11.12.2024 року Київський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого судді - Огренич І.В.

за участю секретаря Коростій М.В.

представника позивачів адвоката Клабукова Р.В., позивача ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м.Одесі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ), ОСОБА_2 ( АДРЕСА_1 ) до ОСОБА_3 ( АДРЕСА_2 ), ОСОБА_4 ( АДРЕСА_3 ) про визнання договорів недійсними та витребування майнових прав, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 та ОСОБА_2 звернулись до суду з позовом в якому просять визнати недійсним договір відступлення права вимоги від 04.11.2016 №04-11/16 укладений між ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , в частині передання всіх прав вимоги за кредитним договором від 06.02.2006 №014/0049/71/45162, укладеним між ОСОБА_1 та Акціонерним поштово-пенсійним банком «Аваль» та в частині передання всіх прав вимоги за кредитним договором від 06.02.2006 №014/0049/74/45167, укладеним між ОСОБА_2 та Акціонерним поштово-пенсійним банком «Аваль»; визнати недійсним договір відступлення права вимоги за договором застави майнових прав, укладений 04.11.2016 між ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , посвідчений приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Ганченко О.М., що є забезпеченням виконання зобов`язань за кредитним договором від 06.02.2006 №014/0049/74/45162, укладеним між ОСОБА_1 та Акціонерним поштово-пенсійним банком «Аваль» (), та предметом застави якого є: майнові права за договором №3Б-1-83 укладеним 12 січня 2006 року між ОСОБА_1 та Товариством з обмеженою відповідальністю «Інвест-Прогрес» про інвестування квартири, що розташована в багатофункціональному громадсько-житлово-готельному комплексі «Південний» (перша черга) на 16 станції Великого Фонтана, розташованого за будівельною адресою: АДРЕСА_4 ; визнати недійсним договір відступлення права вимоги за договором застави майнових прав, укладений 04.11.2016 між ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , посвідчений приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Ганченко О.М. за №1715, що є забезпеченням виконання зобов`язань за кредитним договором від 06.02.2006 №014/0049/74/45167, укладеним між ОСОБА_2 та Акціонерним поштово-пенсійним банком «Аваль», та предметом застави якого є: майнові права за договором №3Б-1 -82 укладеним 12 січня 2006 року між ОСОБА_2 та Товариством з обмеженою відповідальністю «Інвест-Прогрес» про інвестування квартири, що розташована в в багатофункціональному громадсько-житлово-готельному комплексі «Південний» (перша черга) на 16 станції Великого Фонтана, розташованого за будівельною адресою: АДРЕСА_5 ; витребувати від ОСОБА_4 на користь ОСОБА_1 майнові права за Договором №3Б-1-83 укладеним 12 січня 2006 року між ОСОБА_1 та Товариством з обмеженою відповідальністю «Інвест-Прогрес» про інвестування квартири, що розташована в багатофункціональному громадсько-житлово-готельному комплексі «Південний» (перша черга) на 16 станції Великого Фонтана, розташованого за будівельною адресою: АДРЕСА_4 ; витребувати від ОСОБА_4 на користь ОСОБА_2 майнові права за Договором №3Б-1-82 укладеним 12 січня 2006 року між ОСОБА_2 та Товариством з обмеженою відповідальністю «Інвест-Прогрес» про інвестування квартири, що розташована в багатофункціональному громадсько-житлово-готельному комплексі «Південний» (перша черга) на 16 станції Великого Фонтана, розташованого за будівельною адресою: АДРЕСА_5 .

При цьому позивачі посилаються на те, що внаслідок послідовного укладення договорів відступлення права вимоги за кредитними договорами, укладеними із позивачами, ці права перейшли від АПІ «Аваль» до відповідача ОСОБА_3 , а від нього до ОСОБА_4 . Відповідно до листа НБУ про надання інформації від 30.01.2023 №27-0007/6530 надісланого позивачці в особі її представника вбачається, що відповідачі ОСОБА_4 та ОСОБА_3 до Державного реєстру фінансових установ не вносились, ліцензій на провадження діяльності з надання фінансових послуг не отримували. Отже, відбулася заміна кредитодавця, який є фінансовою установою, що має право на здійснення операцій з надання фінансових послуг, на фізичну особу, яка у будь-якому статус не наділена правом надавати фінансові послуги, оскільки такі надаються лише спеціалізованими установами, якими є банки, або іншими установами, які мають право на здійснення фінансових операцій та внесені до реєстру фінансових установ.

Оскільки відступлення права вимоги за кредитним договором на користь фізичної особи суперечить положенням ч.3 ст. 512 та ст.1054 ЦК України, то ТОВ «Стандарт Фінанс Групп» не могло відступити права вимоги на користь відповідачів. Таким чином, зміст спірних договорів суперечить нормам Цивільного кодексу України, що є підставою для визнання їх недійсними згідно ч. 1 ст. 203 ЦК України та витребування майна.

Позивач ОСОБА_1 та представник відповідачів адвокат Клабуков Р.В. у судовому засіданні позовні вимоги підтримали, просили задовольнити в повному обсязі.

Відповідач ОСОБА_3 до судового засідання не з`явився, надав до суду заяву в якій просив застосувати строки позовної давності до заявлених вимогОСОБА_1 та ОСОБА_2 .

Відповідач ОСОБА_4 до судового засідання не з`явилась, повідомлялась, про причини неявки суд не сповістила.

Вислухавши ОСОБА_1 , представника відповідачів адвоката Клабукова Р.В., вивчивши матеріали справи, суд приходить до наступного.

Як встановлено у судовому засіданні, 12.01.2006 між ОСОБА_1 та ТОВ «Інвест-Прогрес» було укладено Договір № ЗБ-1-83 про інвестування, відповідно до п.3.1. якого, підприємство зобов`язалось передати у власність інвестора об`єкт інвестування, а інвестор зобов`язався прийняти і сплатити за нього підприємству інвестицію, об`єктом інвестування за договором є безумовне майнове право на новозбудоване майно - квартиру з будівельним АДРЕСА_6 Одеса, вул.Фонтанська дорога 118-а.

12.01.2006 між ОСОБА_2 та ТОВ «Інвест-Прогрес» (підприємством) було укладено Договір № ЗБ-1-82 про інвестування, відповідно до п.3.1. якого, підприємство зобов`язалось передати у власність інвестора об`єкт інвестування, а інвестор зобов`язався прийняти і сплатити за нього підприємству інвестицію. Об`єктом інвестування за договором є безумовне майнове право на новозбудоване майно - квартиру з будівельним АДРЕСА_7 : м.Одеса, вул.Фонтанська дорога 118-а.

06.02.2006 між АТ «Райффайзен Банк» та ОСОБА_2 було укладено Кредитний договір № 014/0049/74/45164, відповідно умов якого: - Кредитор, на положеннях та умовах цього Договору, надає Позичальнику кредит вигляді невідновлювальної кредитної лінії з лімітом 33 650 дол. США; - процента ставка 12,5 відсотків річних; - кредитні кошти призначені для придбання квартири за адресою: АДРЕСА_5 .

Окрім того, між АТ «Райффайзен Банк» та ОСОБА_2 були укладені: Додаткова угода № 1 до Кредитного договору № 014/0049/74/45164 від 06.02.2006 року; Додаткова угода № 2 до Кредитного договору № 014/0049/74/45164 від 06.02.2006.

З метою забезпечення виконання зобов`язань за Кредитним Договором, між АТ «Райффайзен Банк» та ОСОБА_2 було укладено Договір застави майнових прав, відповідно до якого в забезпечення виконання зобов`язань за Кредитним договором, Заставодавець передає Заставодержателю майнові права по Договору № ЗБ-1-82 про інвестування від 12.01.2006.

Об`єкт будівництва - багатофункціональний громадсько-житлово-готельний комплекс «Південний» на 16 ст. Великого Фонтану за адресою:

АДРЕСА_8 об`єкту будівництва.

01.11.2016 між АТ Райффайзен Банк» та ПАТ «Юнеск Банк» було укладено Договір відступлення права вимоги, відповідно до якого первісний кредитор відступив новому кредитору права вимоги за Кредитним договором № 014/0049/74/45164.

01.11.2016 між АТ Райффайзен Банк» та ПАТ «Юнеск Банк» було укладено Договір про відступлення права вимоги за Договором застави майнових прав, відповідно до якого: 1.3. Предметом Застави за Договором застави майнових прав, право вимоги за якими підступається за цим Договором є: - майнові права по Договору № ЗБ-1-82 про інвестування від 12.01.2006 квартири, що розташована в багатофункціональному громадсько-житлово-готельному комплексі «Південний» (перша черга на 16 станції Великого Фонтана, розташованого за будівельною адресою: АДРЕСА_5 .

06.02.2006 між АТ «Райффайзен Банк» та ОСОБА_1 було укладено Кредитний договір № 014/0049/74/45162, відповідно до умов якого: Кредитор, на положеннях та умовах цього Договору, надає Позичальнику кредит у вигляді невідновлювальної кредитної лінії з лімітом 50 520 дол. США; - процента ставка 12,5 відсотків річних; кредитні кошти призначені для придбання квартири за адресою: АДРЕСА_4 .

Окрім того, між АТ «Райффайзен Банк» та ОСОБА_1 були укладені: Додаткова угода № 1 до Кредитного договору № 014/0049/74/45162 від 06.02.2006; Додаткова угода № 2 до Кредитного договору № 014/0049/74/45162 від 06.02.2006; Додаткова угода № 3 до Кредитного договору № 014/0049/74/45162 від 06.03.2009; Додаткова угода № 4 до Кредитного договору № 014/0049/74/45162 від 21.06.2010.

З метою забезпечення виконання зобов`язань за Кредитним Договором, між АТ «Райффайзен Банк» та ОСОБА_1 , було укладено Договір застави майнових прав, відповідно до якого в забезпечення виконання зобов`язань за Кредитним договором, Заставодавець передає Заставодержателю майнові права по Договору № ЗБ-1-83 про інвестування від 12.01.2006.

Об`єкт будівництва багатофункціональний громадсько-житлово-готельний комплекс «Південний» на 16 ст. Великого Фонтана за адресою:

АДРЕСА_9 майно-квартира будівельний номер 262 розрахунковою площею 54,97 кв.м., розташована на 7 поверсі в секції № 3 жилого будинку № 1 об`єкту будівництва.

01.11.2016 між АТ Райффайзен Банк» та ПАТ «Юнеск Банк» було укладено Договір відступлення права вимоги, відповідно до якого первісний кредитор відступив новому кредитору права вимоги за Кредитним договором № 014/0049/74/45162 від 06.02.2006 року.

01.11.2016 між АТ Райффайзен Банк» та ПАТ «Юнеск Банк» було укладено Договір про відступлення права вимоги за Договором застави майнових прав, відповідно до якого: 1.3. Предметом Застави за Договором застави майнових прав, право вимоги за якими відступається за цим Договором є: - майнові права Договору № 3Б-1-83 про інвестування від 12.01.2006, квартири, що розташована в багатофункціональному громадсько-житлово-готельному комплексі «Південний» (перша черга) на 16 станції Великого Фонтана, розташованого за будівельною адресою: АДРЕСА_4 .

01.11.2016 між АТ «Юнеск Банк» та ТОВ «Стандарт Фінанс Групп» було укладено Договір про відступлення права вимоги за кредитним договором від 06.02.2006 № 014/0049/74/45162 (з усіма додатковими договорами та додатками до нього).

01.11.2016 між АТ «Юнеск Банк» та ТОВ «Стандарт Фінанс Групп» було укладено Договір про відступлення права вимоги за кредитним договором від 06.02.2006 № 014/0049/74/45164 (з усіма додатковими договорами та додатками до нього).

03.11.2016 між ТОВ «Стандарт Фінанс Групп» та ОСОБА_3 було укладено Договір про відступлення права вимоги за кредитним договором від 06.02.2006 № 014/0049/74/45162 (з усіма додатковими договорами та додатками до нього).

03.11.2016 між ТОВ «Стандарт Фінанс Групп» та ОСОБА_3 було укладено Договір про відступлення права вимоги за кредитним договором від 06.02.2006 № 014/0049/74/45164 (з усіма додатковими договорами та додатками до нього).

04.11.2016 між ОСОБА_3 та ОСОБА_4 було укладено Договір про відступлення права вимоги за кредитним договором від 06.02.2006 № 014/0049/74/45164 (з усіма додатковими договорами та додатками до нього).

04.11.2016 між ОСОБА_3 та ОСОБА_4 було укладено Договір про відступлення права вимоги за кредитним договором від 06.02.2006 № 014/0049/74/45162 (з усіма додатковими договорами та додатками до нього).

Відповідно до ст. 512 ЦК України, кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином: (відступлення права вимоги), виконання обов`язку боржника поручителем або заставодавцем (майновим поручителем).

Згідно зі ст. 513 ЦК України, правочин щодо заміни кредитора у зобов`язанні вчиняється у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов`язання,- право вимоги за яким передається новому кредиторові. Правочин щодо заміни кредитора у зобов`язанні, яке виникло на підставі правочину, що підлягає державній реєстрації, має бути зареєстрований в порядку, встановленому для реєстрації цього правочину, якщо інше: не встановлено законом.

Відповідно до ст. 514 ЦК України, до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу, цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно з частиною першою статті 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (креди позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Відступлення права вимоги за кредитним договором на користь фізичної особи суперечить положенням ч. 3 ст. 512 та ст. 1054 ЦК України, адже для зобов`язань, які виникли на підставі кредитного договору, характерним є спеціальний суб`єкт, а саме кредитор банк або інша фінансова установа.

У разі відступлення банком права вимоги за кредитним та іпотечним договорами фізичній особі, в результаті чого фізична особа зареєструвала право власності на предмет іпотеки нерухоме майно і відступила його на користь третьої особи, іпотекодавець як власник такого майна має право звернутися з позовом про витребування такого майна від кінцевого набувача. Для витребування майна закон не вимагає визнавати недійсними договори про відступлення прав вимоги за кредитним та іпотечним договорами, визнавати незаконним і скасовувати рішення нотаріуса щодо реєстрації права власності за договором іпотеки, а також визнавати недійсним договір купівлі-продажу нерухомого майна кінцевому набувачеві.

На цьому наголосила Велика Палата Верховного Суду.

Відповідачем ОСОБА_3 до суду надана заява про застосування строків позовної давності, з якої вбачається, що ОСОБА_1 з 2016 року знав про порушене право та оскаржувані договори.

Позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу (стаття 256 ЦК України).

Відповідно до частини першої статті 261 ЦК України перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила.

За змістом цієї норми початок перебігу позовної давності збігається з моментом виникнення в зацікавленої сторони права на позов, тобто можливості реалізувати своє право в примусовому порядку через суд.

Відповідно до частин третьої, четвертої статті 267 ЦК України позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові.

Суд застосовує позовну давність лише тоді, коли є підстави для задоволення позовної вимоги. Тобто, перш ніж застосувати позовну давність, суд має з`ясувати та зазначити у судовому рішенні, чи порушене право або охоронюваний законом інтерес позивача, за захистом якого той звернувся до суду. Якщо таке право чи інтерес не порушені, суд відмовляє у задоволенні позову через його необґрунтованість. Лише якщо буде встановлено, що право або охоронюваний законом інтерес особи дійсно порушені, але позовна давність спливла, і про це зробила заяву інша сторона спору, суд відмовляє у позові через сплив позовної давності за відсутності поважних причин її пропуску, наведених позивачем. Саме такої позиції дотримуються суді при розглядів спорів (зокрема, постанови Великої Палати Верховного Суду від 22 травня 2018 року у справі № 369/6892/15-ц, від 31 жовтня 2018 року у справі № 367/6105/16-ц, від 7 листопада 2018 року у справі № 575/476/16-ц тощо).

Отже, про порушення свого права ОСОБА_1 знала в 2016 року, до суду з даним позовом звернувся 12.02.2024, з заявою про поновлення пропущеного строку позовної давності до суду не звертався та на поважні причини пропуску строку не посилався.

При таких обставинах суд приходить до висновку, що право ОСОБА_1 порушено, але позовна давність спливла, а тому у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 про визнання договорів недійсними та витребування майнових прав слід відмовити, у зв`язку із пропуском строку позовної давності.

Щодо позовних вимог ОСОБА_2 суд вважає їх не обґрунтованим та такими, що не підлягають задоволенню, оскільки рішенням Київського районного суду м. Одеси від 10.07.2019, яке є чинним на день прийняття рішення, позов ОСОБА_4 до ОСОБА_2 , 3-я особа: ПП «Прогрес Ріелт» про звернення стягнення на майнові права, задоволено (справа №520/106/19). В рахунок погашення заборгованості ОСОБА_2 , за кредитним договором №014/0049/74/45164 від 06.02.2006 звернуто стягнення на предмет застави згідно Договору застави майнових прав від 06.02.2006, а саме: майнові права по Договору №ЗБ-1-82 про інвестування, укладеного 12.01.2006 між ОСОБА_2 і ТОВ «Інвест-Прогрес» - шляхом переводу заставлених майнових прав за Договором №ЗБ-1-82 про інвестування від 12.01.2006 на ОСОБА_4 .

З Єдиного державного реєстру судових рішень вбачається, що ухвалою Одеського апеляційного суду від 12.02.2020 відмовлено ОСОБА_2 у відкритті апеляційного провадження за її апеляційною скаргою на рішення Київського районного суду м. Одеси від 10 липня 2019 року у справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_2 , 3-я особа: ПП «Прогрес Ріелт» про звернення стягнення на майнові права. Дана ухвала суду апеляційної інстанції в інтересах ОСОБА_2 в касаційному порядку не оскаржувалася і Верховним Судом будь-яких процесуальних документів до Єдиного державного реєстру судових рішень не вносилося.

Обґрунтовуючи своє рішення, суд приймає до уваги вимоги ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», відповідно до якої суди застосовують при розгляді справи Конвенцію та практику Суду як джерело права та висновки Європейського суду з прав людини зазначені в рішенні у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» (Ruiz Torija v. Spain) від 9 грудня 1994 року, серія А, № 303А, п. 2958. Суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення.

Керуючись ст. 2, 12,13, 76-83, 141, 263-265, 273, 280-289, 354-355 ЦПК України, ст.257 ЦК України, суд,-

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про визнання договорів недійсними та витребування майнових прав залишити без задоволення.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку, шляхом подачі в 30-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Повний текст рішення складено та підписано 23.12.2024.

Суддя І. В. Огренич