Справа № 603/716/24
Провадження №2-о/603/38/2024
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 грудня 2024 року м. Монастириська

Монастириський районний суд Тернопільської області у складі:

головуючого судді Галіяна І. М.,

секретар судового засідання Лучкович Н. В.,

за відсутності учасників справи,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку окремого провадження цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа Монастириська міська рада Тернопільської області, про встановлення факту, що має юридичне значення,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Андрусенко І. Я., звернулася до суду із заявою, в якій просить встановити факт постійного проживання із спадкодавцем ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , на час відкриття спадщини за адресою: АДРЕСА_1 .

Вказана заява обґрунтована тим, що після смерті її батька ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , відкрилася спадщина, зокрема, на належні йому земельні ділянки площею 0,47 га та 0,26 га, розташовані на території Устя-Зеленської сільської ради Монастириського району (теперішнього Чортківського району) Тернопільської області, відповідно до державних актів на право власності на земельну ділянку серії ТР № 023615 та серії ТР № 039489 відповідно. Вказану спадщину вона прийняла, оскільки відноситься до спадкоємців першої черги за законом та на час відкриття спадщини проживала разом із спадкоємцем. Вона, окрім того, доглядала за батьком та вела з ним спільне господарство, а після його смерті продовжила користуватися спадковим майном. Проте заявниця не може отримати в нотаріальній конторі свідоцтво про право на спадщину, оскільки вона проживала за вищевказаною адресою разом з ОСОБА_2 без реєстрації, у зв`язку з чим нотаріус не може підтвердити факт прийняття нею спадщини. Враховуючи наведене, зважаючи на те, що встановлення вказаного факту необхідне їй для оформлення спадкових прав, заяву просить задовольнити.

Ухвалою Монастириського районного суду Тернопільської області від 26.11.2024 року задоволено клопотання представника заявника та витребувано в Монастириської державної нотаріальної контори копію спадкової справи, заведеної після смерті ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 . Окрім того, цією ухвалою викликано в судове засідання свідка ОСОБА_3 .

ОСОБА_1 та її представник адвокат Андрусенко І. Я. в судове засідання не з`явилися, адвокат Андрусенко І. Я. подав суду письмову заяву про розгляд справи за їхньої відсутності.

Заінтересована особа Монастириська міська рада Тернопільської області не забезпечила явку представника в судове засідання, подала суду письмову заяву, в якій просить розглянути справу за відсутності її представника, з обставинами, викладеними в заяві ОСОБА_1 , погоджується.

Судом встановлено такі обставини.

Відповідно до свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 від 09.09.1961 року батьками ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зазначено ОСОБА_2 та ОСОБА_5 .

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , і ОСОБА_6 одружилися 24.10.1987 року, що підтверджується копією свідоцтва про укладення шлюбу серії НОМЕР_2 від 24.10.1987 року. Після реєстрації одруження ОСОБА_4 змінила прізвище « ОСОБА_7 » на « ОСОБА_8 ».

Згідно з довідкою № 302 від 21.03.2003 року, виданою відділом реєстрації актів громадянського стану Монастириського районного управління юстиції Тернопільської області, 27.11.1992 року в Устя-Зеленській сільській раді Монастириського району Тернопільської області зареєстровано одруження ОСОБА_9 та ОСОБА_10 (запис акта № 16). Після одруження заявниця змінила прізвище « ОСОБА_8 » на « ОСОБА_11 ».

Як вбачається з фотокопій державних актів на право власності на земельну ділянку серії ТР № 023165 та серії ТР № 039489, ОСОБА_2 (батько заявниці) належали земельні ділянки площею 0,47 га та 0,26 га, призначені для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташовані на території Устя-Зеленської сільської ради Монастириського району Тернопільської області.

Батько заявниці ОСОБА_2 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_3 від 30.03.2012 року.

Згідно з довідкою № 926 від 25.10.2024 року, виданою виконавчим комітетом Монастириської міської ради, ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , був зареєстрований один за адресою: АДРЕСА_1 . На час смерті ОСОБА_2 разом із ним за вищевказаною адресою проживала без реєстрації його дочка ОСОБА_1 .

Як вбачається зі змісту довідки № 950 від 20.11.2024 року, виданої виконавчим комітетом Монастириської міської ради, ОСОБА_1 дотепер проживає за вищевказаною адресою.

Те, що ОСОБА_1 постійно (більше 5 років) проживала без реєстрації разом зі своїм батьком ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , за адресою: АДРЕСА_1 , також підтвердив ОСОБА_3 (житель с. Устя-Зелене), про що подав відповідні письмові пояснення.

Згідно з відповіддю державного нотаріуса Монастириської державної нотаріальної контори Войташека В. І. № 571/01-16 від 05.12.2024 року після смерті ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , спадкової справи не заведено.

Як вбачається зі змісту інформаційного листа завідувача Монастириської державної нотаріальної контори Войташека В. І. № 540/01-16 від 19.11.2024 року, ОСОБА_1 було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину після смерті батька ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , у зв`язку з пропуском заявницею шестимісячного строку для подання заяви про прийняття спадщини, а також у зв`язку з неподанням доказів прийняття спадщини.

Суд, розглянувши матеріали справи, дослідивши та оцінивши зібрані по справі докази, вважає, що заява ОСОБА_12 підлягає задоволенню, виходячи з такого.

Відповідно до ч. 1 ст. 293 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України) окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Перелік фактів, що мають юридичне значення, які можуть бути встановлені судом, наведений в ч. 1 ст. 315 ЦПК України.

Поряд з цим, ч. 2 ст. 315 ЦПК України визначено, що у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України в п. 1 постанови № 5 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо:

- згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян;

- чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення;

- заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення;

- встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право.

Відповідно до ст. 1216 Цивільного кодексу України (далі ЦК України) спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Спадкування здійснюється за заповітом або за законом (ст. 1217 ЦК України).

Згідно з ч. ч. 1, 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Відповідно до ч. 2 ст. 1220 ЦК України часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (частина третя статті 46 цього Кодексу).

Згідно з п. 3.22 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України № 296/5 від 22.02.2012 року, у разі відсутності у паспорті такого спадкоємця відмітки про реєстрацію його місця проживання доказом постійного проживання із спадкодавцем може бути: довідка органу реєстрації місця проживання про те, що місце проживання спадкоємця на день смерті спадкодавця було зареєстровано за однією адресою зі спадкодавцем.

В постанові від 07.06.2023 року (справа № 227/5018/21) Верховний Суд звернув увагу на те, що частина третя статті 1268 ЦК України вимагає наявність фактичного проживання спадкоємця разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, а не саму реєстрацію місця проживання за адресою спадкодавця, що можуть бути відмінними один від одного.

Відсутність реєстрації місця проживання позивача за місцем проживання спадкодавця не може бути доказом того, що він не проживав зі спадкодавцем, оскільки сама по собі відсутність такої реєстрації згідно зі статтею 2 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» не є абсолютним підтвердженням обставин про те, що спадкоємець не проживав зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, якщо обставини, встановлені частиною третьою статті 1268 ЦК України, підтверджуються іншими належними і допустимими доказами, які були надані позивачем та оцінені судом.

Згідно з ч. 1 ст. 29 ЦК України місцем проживання фізичної особи є житло, в якому вона проживає постійно або тимчасово. Фізична особа може мати кілька місць проживання.

Право на вибір місця проживання закріплено у статті 33 Конституції України, відповідно до якої кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України, за винятком обмежень, які встановлюються законом.

Відповідно до роз`яснень, викладених в п. п. 2, 23 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» № 7 від 30.05.2008 року, справи про спадкування розглядаються судами за правилами позовного провадження, якщо особа звертається до суду з вимогою про встановлення фактів, що мають юридичне значення, які можуть вплинути на спадкові права й обов`язки інших осіб та (або) за наявності інших спадкоємців і спору між ними.

Якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка, у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення родинних відносин із спадкодавцем, проживання з ним однією сім`єю, постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, прийняття спадщини, яка відкрилася до 1 січня 2004 року тощо.

Якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв`язку із чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, а не про встановлення факту прийняття спадщини.

Підсумовуючи вищевикладене, суд приходить до переконання, що сукупність досліджених в судовому засіданні доказів дають підставу зробити висновок, що заявниця ОСОБА_1 постійно проживала разом із спадкодавцем ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , на час відкриття спадщини за адресою: АДРЕСА_1 . Вказаний юридичний факт породжує правовий наслідок і від нього залежить виникнення майнових прав в ОСОБА_1 , зокрема оформлення спадкових прав після смерті батька, а тому заяву ОСОБА_1 слід задовольнити.

Керуючись ст. ст. 4, 12, 13, 81, 259, 265, 273, 293, 294, 315-319, 354 ЦПК України, суд,

у х в а л и в:

Заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа Монастириська міська рада Тернопільської області, про встановлення факту, що має юридичне значення задовольнити.

Встановити факт постійного проживання ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , разом зі спадкодавцем ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 (актовий запис № 05 від 30.03.2012 року), на час відкриття спадщини за адресою: АДРЕСА_1 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Тернопільського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Відомості про учасників справи:

Заявник: ОСОБА_1 , адреса проживання: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_4 .

Заінтересована особа: Монастириська міська рада Тернопільської області, місцезнаходження: вул. Шевченка, 19, м. Монастириська Чортківського району Тернопільської області, .

Повний текст рішення суду складено 20.12.2024 року.

Головуючий суддя І. М. Галіян