КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Головуючий у суді першої інстанції: Вовк С.В.
Єдиний унікальний номер справи № 757/5024/22-ц
ПОСТАНОВА

Іменем України

19 грудня 2024 року м. Київ

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді Мережко М.В.,

суддів: Поліщук Н.В., Соколової В.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами в приміщенні Київського апеляційного суду цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Печерського районного суду м. Києва від 04 листопада 2024 року про повернення позовної заяви у справі за позовом ОСОБА_1 до держави України в особі Київської спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері Центрального регіону, третя особа - Територіальне управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Києві, про відшкодування моральної шкоди,

встановив:

У січні 2022 року ОСОБА_1 звернувся до суду із вказаним позовом.

Ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 04 листопада 2024 року позовну заяву визнано неподаною та повернуто позивачу у зв`язку з неусуненням недоліків позовної заяви, визначених в ухвалі Печерського районного суду м. Києва від 09 червня 2022 року про залишення позовної заяви без руху.

Не погоджуючись із вказаною ухвалою, ОСОБА_1 подав до Київського апеляційного суду апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом норм процесуального права просить ухвалу Печерського районного суду м. Києва від 04 листопада 2024 року скасувати та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Скаргу мотивує тим, що суд першої інстанції проявив надмірний формалізм, повертаючи позовну заяву. Вказує, що позивач скористався своїм правом визначити предмет, підстави позову та зміст позовних вимог у межах закону. Стверджує, що суд безпідставно залишив його позовну заяву без руху та, в подальшому, повернув її позивачу.

Від відповідача ТУ ДБР у м. Києві надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому він просить апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а ухвалу Печерського районного суду м. Києва від 04 листопада 2024 року залишити без змін. Стверджує, що ОСОБА_1 не виявив належної зацікавленості у розгляді справи по суті заявлених вимог за його позовною заявою, тому ухвала суду про повернення позовної заяви скасуванню не підлягає.

У своїй апеляційній скарзі ОСОБА_1 , крім іншого, просить суд розглядати справу у судовому засіданні із викликом сторін та забезпечити його участь у засіданні в режимі відеоконференції.

Разом з цим, за правилами ч.2 ст.369 ЦПК України апеляційна скарга на ухвалу суду про повернення заяви позивачеві (п.6 ч.1 ст.353 ЦПК) розглядається судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

За таких обставин апеляційний розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження, відповідно до приписів ч.13 ст.7 ЦПК України, якою передбачено, що розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Встановлено, що 29 січня 2022 року ОСОБА_1 звернувся до Печерського районного суду м. Києва із позовом до держави України в особі Київської спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері Центрального регіону, третя особа: Територіальне управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Києві, про відшкодування моральної шкоди.

Ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 09 червня 2022 року позовну заяву залишено без руху (а.с. 11).

Постановляючи ухвалу про залишення позову без руху, суд першої інстанції вказував на те, що позовна заява не відповідає вимогам ст. 175 ЦПК України, а саме: у своєму позові заявник проводить розрахунки, обраховування яких пов`язано із розміром прожиткового мінімуму для працездатних осіб, та встановив що розмір моральної шкоди становить 98 113, 00 грн, разом із тим у прохальній частині позову заявник вказує грошову суму стягнення моральної шкоди - 196 226, 00 грн. Відтак, заявнику необхідно провести розрахунки щодо розміру сум стягнення моральної шкоди та визначити грошову суму стягнення моральної шкоди.

ОСОБА_1 отримав копію ухвали 15 червня 2022 року через електронний кабінет (а.с. 62).

Ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 04 листопада 2024 року позовну заяву ОСОБА_1 визнано неподаною та повернуто позивачці.

Повертаючи позовну заяву позивачу, суд першої інстанції зазначав, що вимоги ухвали Печерського районного суду м. Києва від 09 червня 2022 року позивачем не виконані.

Колегія суддів не може погодитися з цим висновком суду першої інстанції з огляду на таке.

Як видно зі змісту позовної заяви ОСОБА_1 , предметом позову є відшкодування моральної шкоди, завданої органом досудового розслідування.

У прохальній частині позовної заяви позивач просить суд стягнути с Держави Україна на його користь грошову суму у розмірі 196 226 грн в рахунок відшкодування моральної шкоди, яка завдана внаслідок неефективного здійснення досудових розслідувань у кримінальних провадженнях №0000415 та №0000101.

Відповідно до ст. 175 ЦПК України у позовній заяві позивач викладає свої вимоги щодо предмета спору та їх обґрунтування.

Відповідно до ч.3 ст. 175 ЦПК України позовна заява повинна містити: 4) зміст позовних вимог: спосіб (способи) захисту прав або інтересів, передбачений законом чи договором, або інший спосіб (способи) захисту прав та інтересів, який не суперечить закону і який позивач просить суд визначити у рішенні; якщо позов подано до кількох відповідачів - зміст позовних вимог щодо кожного з них; 5) виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини.

У поданій ОСОБА_1 позовній заяві викладено зміст його позовних вимог та обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги. Як вбачається з позовної заяви, позивачем сформульовано позовну вимогу у спосіб, що не суперечить закону, а відтак у цій частині вона відповідає п.4 ч.3 ст.175 ЦПК України.

Суд першої інстанції не звернув уваги на те, що Цивільний процесуальний Кодекс України не передбачає конкретну форму викладу позовних вимог, а надає право позивачу вільно викладати зміст своїх вимог, які можуть бути уточнені під час попереднього розгляду справи. Крім цього, ненадання позивачем окремих доказів на підтвердження його вимог чи похибки у розрахунках самі по собі також не є недоліками, що безумовно перешкоджають відкриттю провадження у справі.

Згідно ч. 1 ст. 20 ЦК України право на захист особа здійснює на свій розсуд.

Частиною 1 статті 13 ЦПК України визначено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до п.3 ч.2 ст. 197 ЦПК України у підготовчому засіданні суд у разі необхідності заслуховує уточнення позовних вимог та заперечень проти них та розглядає відповідні заяви.

Суддя вказаних обставин не врахував і постановив необґрунтовану ухвалу про повернення позову.

Відповідно до п.6 ч.1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати ухвалу, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Згідно з вимогами ст. 379 ЦПК України, підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення норм процесуального права чи неправильне застосування норм матеріального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.

З урахуванням викладеного, ухвала суду підлягає скасуванню, а справа - направленню до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Керуючись ст.ст. 369, 374, 379, 382, 383, 384 України, апеляційний суд,

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Ухвалу Печерського районного суду м. Києва від 04 листопада 2024 року скасувати, направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Касаційна скарга на постанову може бути подана до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня її проголошення.

Головуючий: М.В. Мережко

Судді: Н.В. Поліщук

В.В. Соколова