Справа № 333/4165/24
Провадження № 6/333/663/24
У Х В А Л А

05 грудня 2024 року м. Запоріжжя

Комунарський районний суд м. Запоріжжя у складі головуючого судді Михайлової А.В., за участю секретаря судового засідання Панченко К.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Запоріжжя цивільну справу за заявою адвоката Горбачової Юлії Ігорівни, яка діє в інтересах ОСОБА_1 , про визнання судового наказу, виданого Комунарським районним судом м. Запоріжжя від 22 травня 2024 року за заявою ОСОБА_2 про видачу судового наказу про стягнення аліментів з ОСОБА_1 на утримання неповнолітньої дитини таким, що не підлягає виконанню,

ВСТАНОВИВ:

24.09.2024 року адвокат Горбачова Ю.І., діючи в інтересах ОСОБА_1 , звернулась до Комунарського районного суду м. Запоріжжя з заявою про визнання судового наказу, виданого Комунарським районним судом м. Запоріжжя від 22 травня 2024 року про видачу судового наказу про стягнення аліментів з ОСОБА_1 на користь за заявою ОСОБА_2 , на утримання неповнолітньої дитини таким, що не підлягає виконанню.

В обґрунтування вимог зазначила наступне.

У травні 2024 року ОСОБА_2 звернувся до суду з заявою про винесення судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання їх спільного сина неповнолітнього ОСОБА_3 .

22 травня 2024 року Комунарським районним судом м. Запоріжжя винесено судовий наказ про стягнення з боржника ОСОБА_1 на користь стягнувача ОСОБА_2 аліменти на утримання дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/4 частки від заробітку (доходу) платника аліментів, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня подачі заяви про видачу судового наказу і до досягнення дитиною повноліття.

Боржник вважає такий судовий наказ таким, що не підлягає виконанню, так як на момент звернення до суду у травні 2024 року між батьками дитини існував спір про визначення місця проживання дитини, батько самовільно змінив місце проживання сина, забравши дитину жити з собою та відмовившись в подальшому повертати його до матері. Вважає наявність спору про місце проживання дитини перешкодою для прийняття судом рішення про винесення судового наказу. На підтвердження своїх слів додає до заяви копію ухвали Орджонікідзевського районного суд у м. Запоріжжя від 09 липня 2024 року по цивільній справі № 335/7546/24 про відкриття провадження у цивільні справі за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визначення місця проживання дитини та надає витяги з реєстру територіальної громади щодо реєстрації дитини з матір`ю за місцем її проживання з 2014 року.

Представником стягувача ОСОБА_2 адвокатом Писаренком Сергієм Юрійовичем були подані додаткові пояснення по справі. У поясненнях представник зазначив, що заява ОСОБА_1 не відповідає вимогам процесуального законодавства та відповідно не може бути задоволена, так як відповідно до положень ЦПК України, боржник по вказаній категорії справ має право звернутися до суду лише з позовом про зменшення розміру аліментів або звернутися за переглядом за нововиявленими обставинами. Крім того вказує, що можливий спір про визначення місця проживання дитини не стосується спору про утримання дитини, отже вимоги про стягнення аліментів на момент подання заяви були безспірними. Також звертає увагу, що судове провадження про визначення місця проживання дитини було розпочато значено пізніше ніж звернення з заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів. Окрім того зазначає, що судове провадження у Орджонікідзевському районному суді м. Запоріжжя про визначення місця проживання дитини закінчене у зв`язку з залишенням позовної заяви ОСОБА_1 без розгляду за її заявою, сторони на сьогоднішній день дійшли згоди щодо утримання сина у позасудовому порядку, виконавче провадження щодо стягнення аліментів завершено у зв`язку з відкликанням ОСОБА_2 виконавчого документа.

У судове засідання 05 грудня 2024 року сторони не з`явилися.

Представником ОСОБА_1 адвокатом Горбачової Ю.І. до початку судового засідання була подана заява про розгляд справи за їх відсутності.

ОСОБА_2 про дату судового засідання був повідомлений своєчасно та належним чином, причини неявки не повідомив, заяв про відкладення розгляду справи до суду не надав.

Відповідно до ч. 3 ст. 432 ЦПК України неявка учасників провадження, не є перешкодою для розгляду справи.

Відтак суд вважає можливим розглянути справу за відсутності сторін.

У зв`язку із неявкою учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України не здійснюється.

Вивчивши матеріали справи, суд приходить до наступного.

02 травня 2024 року ОСОБА_2 звернувся до Комунарського районного суду м. Запоріжжя з заявою про винесення судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліментів на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . У своїй заяві зазначив, що син на день подання заяви фактично проживає з ним, мати ОСОБА_1 участі в утриманні дитини не бере.

22 травня 2024 року Комунарським районним судом м. Запоріжжя винесено судовий наказ про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/4 частки від заробітку (доходу) платника аліментів, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня подачі заяви про видачу судового наказу і до досягнення дитиною повноліття. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір 302,80 грн.

09 липня 2024 року ухвалою Орджонікідзевського районного судом у м. Запоріжжя по цивільній справі ЄУН № 335/7546/24 прийнято до розгляду позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: Служба (управління) у справах дітей Запорізької міської ради, про визначення місця проживання дитини та відкрито провадження у справі в порядку загального позовного провадження, у справі розпочато підготовче провадження, призначено підготовче судове засідання.

15 жовтня 2024 року ухвалою Орджонікідзевського районного судом у м. Запоріжжя по цивільній справі ЄУН № 335/7546/24 позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: Служба (управління) у справах дітей Запорізької міської ради, про визначення місця проживання дитини залишено без розгляду за заявою позивача.

Відповідно до витягу з Автоматизованої системи виконавчого провадження виконавчі провадження від 04.12.2024 між стягувачем ОСОБА_2 та боржником ОСОБА_1 мають статус «Завершені».

Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Відповідно до ч. 2 ст. 160 ЦПК України із заявою про видачу судового наказу може звернутися особа, якій належить право вимоги, а також органи та особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб.

Відповідно до ч. 1 ст.170 ЦПК України боржник має право протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення копії судового наказу та доданих до неї документів подати заяву про його скасування до суду, який його видав, крім випадків видачі судового наказу відповідно до п.п. 4 і 5,ч.1 ст. 161 цього Кодексу.

У відповідності до ч. 8 ст. 170 ЦПК України у разі видачі судового наказу відповідно до п.п. 4 і 5, ч.1 ст. 161 цього Кодексу, судовий наказ може бути переглянуто за нововиявленими обставинами у порядку, встановленому главою 3 розділу V цього Кодексу.

Відповідно п. 1-1) ч. 1 ст. 3 Закону України «Про виконавче провадження» судовий наказ є різновидом виконавчого документу.

Порядок стягнення аліментів передбачений ст. 71Закону України «Про виконавче провадження».

Відповідно п. 1 ч. 1 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження», виконавчий документ повертається стягувачу, якщо зокрема стягувач подав письмову заяву про повернення виконавчого документа.

Згідно частини 5 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження», повернення виконавчого документа стягувачу з підстав, передбачених цією статтею, не позбавляє його права повторно пред`явити виконавчий документ до виконання протягом строків, встановлених ст. 12 цього Закону, крім випадків, коли виконавчий документ не підлягає виконанню або покладені виконавчим документом на боржника зобов`язання підлягають припиненню відповідно до умов угоди про врегулювання спору (мирової угоди), укладеної між іноземним суб`єктом та державою Україна на будь-якій стадії урегулювання спору або розгляду справи, включаючи стадію визнання та виконання рішення, незалежно від дати укладення такої угоди.

Ст. 173 ЦПК України визначено, що суд може внести виправлення до судового наказу, визнати його таким, що не підлягає виконанню, в порядку визначеному ст. 432 ЦПК України.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 432 ЦПК України, суд, який видав виконавчий документ, може за заявою стягувача або боржника виправити помилку, допущену при його оформленні або видачі, чи визнати виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню. Суд визнає виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, якщо його було видано помилково або якщо обов`язок боржника відсутній повністю чи частково у зв`язку з його припиненням, добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин.

Дослідивши матеріали справи, всебічно та повно з`ясувавши фактичні обставини, суд приходить до висновку про те, що заява про визнання судового наказу таким, що не підлягає виконанню, задоволенню не підлягає.

Заявником ОСОБА_1 не заперечується факт проживання дитини з батьком ОСОБА_2 .

Натомість, наявність спору між батьками про визначення місця проживання дитини не впливає на обов`язки обох батьків утримання дитину до досягнення повноліття.

Отже, заява до суду про видачу судового наказу від того з батьків з ким проживає дитина на момент подання такої заяви, є безспірною вимогою у розумінні положень процесуального законодавства, яка була правомірно розглянута судом у наказному провадженні.

Також судом взято до уваги, що відповідне судове провадження з визначення місця проживання дитини розпочато за позовною заявою матері ОСОБА_1 через більше ніж два місяці після винесення судового наказу. На сьогоднішній день вказана позовна заява залишена без розгляду.

Крім того, за своєю сутністю аліменти є періодичними платежами, обов`язок зі сплати яких виникає щомісячно, заявником ОСОБА_1 не надано доказів припинення свого обов`язку зі щомісячної сплати аліментів на утримання свого неповнолітнього сина чи зміни обставин, які були підставою для винесення судового наказу, зокрема щодо зміни місця проживання дитини. Повернення виконавчого документу про стягнення періодичних платежів не позбавляє стягувача права на повторне пред`явлення виконавчого документа до виконання.

Стосовно витягу з реєстру територіальної громади, щодо реєстрації дитини за місцем проживання ОСОБА_1 з 2014 року, вказаний доказ у сукупності з наданими заявником поясненнями та іншими матеріалами справи не підтверджує фактичне проживання дитини з матір`ю на дату судового розгляду та припинення її обов`язку зі сплати аліментів.

Таким чином, підстави для визнання судом виконавчого документу таким, що не підлягає виконанню відсутні.

Керуючись ст.ст. 260, 432 ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні заяви адвоката Горбачової Юлії Ігорівни, яка діє в інтересах ОСОБА_1 , про визнання судового наказу, виданого Комунарським районним судом м. Запоріжжя від 22 травня 2024 року за заявою ОСОБА_2 про видачу судового наказу про стягнення аліментів з ОСОБА_1 на утримання неповнолітньої дитини таким, що не підлягає виконанню відмовити.

Ухвала може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги до Запорізького апеляційного суду через Комунарський районний суд м. Запоріжжя протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

Учасник справи, якому текст ухвали не було вручено у день його складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження.

Суддя Комунарського районного

суду м. Запоріжжя А.В. Михайлова