Провадження №8/359/4/2024
УХВАЛА

11 грудня 2024 року Бориспільський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючого Борця Є.О.,

за участю секретаря судового засідання Шандар М.М.,

за участю прокурора Гайфуліна О.О.,

за участю представника третьої особи Кузьменка В.О.,

розглянувши в приміщенні суду у відкритому судовому засіданні заяву представника відповідача Овсія Дмитра Юрійовича про перегляд за нововиявленими обставинами рішення суду у цивільній справі:

за позовом Бориспільського міжрайонного прокурора Київської області, діючого в інтересах держави в особі Дніпровського басейнового управління водних ресурсів, до ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору товариство з обмеженою відповідаль-ністю «Легран-есетс-менеджмент», третя особа, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору обслуговуючий кооператив садівницьке товариство «Ластівка», про витребування земельних ділянок з чужого незаконного володіння;

за позовом обслуговуючого кооперативу садівницького товариства «Ластівка» до Бориспільської районної державної адміністрації, товариства з обмеженою відповідаль-ністю «Легран-есетс-менеджмент», ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про скасування розпоряджень місцевого органу виконавчої влади, визнання недійсними державних актів на право власності на земельні ділянки, про визнання недійсними договорів купівлі-продажу земельних ділянок, про витребування земельних ділянок з чужого незаконного володіння,

встановив:

1. Сутність процесуального питання, що розглядається судом.

1.1. Представник відповідача ОСОБА_3 звернувся до суду з вказаною заявою та посилається на те, що рішенням Бориспільського міськрайонного суду від 14 квітня 2014 року було витребувано з чужого незаконного володіння ОСОБА_1 на користь Дніпровського басейнового управління водних ресурсів земельні ділянки площею по 0,2300 га з кадастровими номерами :05:003:0700:05:003:0616 та площею по 0,1191 га з кадастровими номерами :05:003:0700:05: 003:0627. При цьому суд виходив з того, що ці земельні ділянки були утворені шляхом поділу земельної ділянки площею 2,00 га з кадастровим номером :05:003:0284, яку ОСОБА_1 придбала у ТОВ «Легран-есетс-менеджмент» за договором купівлі-продажу від 19 червня 2008 року, а ТОВ «Легран-есетс-менеджмент» придбав вказану земельну ділянку у ОСОБА_4 за договором від 29 березня 2008 року. У зв`язку з тим, що земельна ділянка площею 2,00 га з кадастровим номером :05:003:0284 накладалась на землі водного фонду, рішенням Бориспільського міськрайонного суду від 3 грудня 2010 року був визнаний недійсним державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯЖ №3331587, виданий 22 лютого 2008 року на ім`я ОСОБА_4 , а також договір купівлі-продажу земельної ділянки, укладений 29 березня 2008 року між ОСОБА_4 та ТОВ «Легран-есетс-менеджмент». Тому ТОВ «Легран-есетс-менеджмент» не мало право відчужувати земельну ділянку у власність ОСОБА_1 , а ОСОБА_1 не мала права здійснювати поділ цього об`єкта нерухомого майна на 14 земельних ділянок. Представник відповідача Овсій Д.Ю. посилається на те, що в січні 2023 року була проведена судова земельно-технічна експертиза, за результатом якої був складений висновок експерта №239/08-2022. Зі змісту цього висновку експерта вбачається, що земельна ділянка площею 2,00 га з кадастровим номером :05:003:0284 не накладається на прибережну захисну смугу. У зв`язку з цим ОСОБА_5 подала апеляційну скаргу на рішення Бориспільського міськрайонного суду від 3 грудня 2010 року. Однак ухвалою Київського апеляційного суду від 2 липня 2024 року апеляційне провадження було закрито у зв`язку з тим, що оскаржуваним рішенням суду не вирішувалось питання про права та обов`язки ОСОБА_1 . Тому представник відповідача ОСОБА_3 просить суд скасувати рішення Бориспільського міськрайонного суду від 14 квітня 2014 року за нововиявленими обставинами та ухвалити нове рішення суду, яким відмовити у задоволенні позову, пред`явленого Бориспільським міжрайонним прокуро-ром.

1.2. У судовому засіданні представник відповідача ОСОБА_3 підтримує заяву та наполягає на її задоволенні.

1.3. Прокурор Гайфулін О.О. заперечує проти перегляду рішення Бориспільського міськрайонного суду від 14 квітня 2014 року за нововиявленими обставинами та просить відмовити у задоволенні заяви, поданої представником відповідача Овсієм Д.Ю.

1.4. Представник ОК СТ «Ластівка» Кузьменко В.О. також заперечує проти поданої заяви та посилається на те, що обставини, про які повідомив представник відповідача ОСОБА_3 , виникли вже після закінчення розгляду цивільної справи. За цією ознакою вказані обставини є новими, а не нововиявленими. Тому представник ОК СТ «Ластівка» Кузьменко В.О. просить суд відмовити у задоволенні заяви.

2. Обставини, встановлені судом та зміст процесуальних правовідносин.

2.1. 22 лютого 2008 року на ім`я ОСОБА_4 був виданий державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯЖ №3331587. У такий спосіб вона набула право власності на земельну ділянку площею 2,00 га з кадастровим номером :05:003: 0284.

2.2. 29 березня 2008 року ОСОБА_4 уклала з ТОВ «Легран-есетс-менеджмент» договір купівлі-продажу, за яким вона відчужила у власність ТОВ «Легран-есетс-менедж-мент» земельну ділянку площею 2,00 га з кадастровим номером :05:003:0284.

2.3. 19 червня 2008 року ТОВ «Легран-есетс-менеджмент» уклав з ОСОБА_1 договір купівлі-продажу, за яким він відчужив у власність ОСОБА_1 земельну ділянку площею 2,00 га з кадастровим номером :05:003:0284. В подальшому придбана земельна ділянка була поділена на 14 земельних ділянок: площею по 0,2300 га з кадастровими номерами :05:003:0700:05:003:0616 та площею по 0,1191 га з кадастровими номерами :05:003:0700:05:003:0627.

2.4. Рішенням Бориспільського міськрайонного суду від 3 грудня 2010 року, залишеним без змін ухвалою Апеляційного суду Київської області від 21 лютого 2011 року та ухвалою Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних і кримінальних справ від 3 серпня 2011 року, був визнаний недійсним державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯЖ №3331587, виданий 22 лютого 2008 року на ім`я ОСОБА_4 , та договір купівлі-продажу земельної ділянки, укладений 29 березня 2008 року між ОСОБА_4 та ТОВ «Легран-есетс-менеджмент».

2.5. Рішенням Бориспільського міськрайонного суду від 14 квітня 2014 року (а.с.67-74), залишеним без змін постановою судової палати у цивільних справах Верховного Суду України від 29 червня 2016 року, було витребувано з чужого незаконного володіння ОСОБА_1 на користь Дніпровського басейнового управління водних ресурсів земельні ділянки площею по 0,2300 га з кадастровими номерами :05:003:0700:05:003:0616 та площею по 0,1191 га з кадастровими номерами :05: 003:0700:05:003:0627.

2.6. Процесуальні правовідносини регулюються главою 3 «Перегляд судових рішень за нововиявленими або виключними обставинами» розділу V «Перегляд судових рішень» ЦПК України.

3. Норми процесуального права, якими керується суд при розгляді заяви.

3.1. Відповідно до ч.1 ст.423 ЦПК України рішення, постанова або ухвала суду, якими закінчено розгляд справи, що набрали законної сили, можуть бути переглянуті за нововиявленими або виключними обставинами.

3.2. Згідно з п.1 ч.2 ст.423 ЦПК України підставами для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами є істотні для справи обставини, що не були встановлені судом та не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи.

3.3. Відповідно до ч.4 ст.423 ЦПК України не є підставою для перегляду рішення суду за нововиявленими обставинами: переоцінка доказів, оцінених судом у процесі розгляду справи; докази, які не оцінювалися судом, стосовно обставин, що були встановлені судом.

3.4. Згідно з ч.3 ст.429 ЦПК України за результатами перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами суд може: відмовити в задоволенні заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами та залишити відповідне судове рішення в силі; задовольнити заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами, скасувати відповідне судове рішення та ухвалити нове рішення чи змінити рішення; скасувати судове рішення і закрити провадження у справі або залишити позов без розгляду.

4. Мотиви, якими керується суд при розгляді заяви.

4.1. Зі змісту висновку експерта №239/08-2022 від 10 січня 2023 року (а.с.10-23) вбачається, що земельна ділянка площею 2,00 га з кадастровим номером :05: 003:0284 не накладається на прибережну захисну смугу та відноситься до земель сільсько-господарського призначення, а не земель водного фонду. Однак вказаний висновок експерта є новим доказом, який не досліджувався під час розгляду цивільної справи №359/112/9/13-ц. Крім того, зі змісту мотивувальної частини рішення Бориспільського міськрайонного суду від 14 квітня 2014 року (а.с.69-71) вбачається, що позов, пред`яв-лений Бориспільським міжрайонним прокурором, був задоволений не у зв`язку з тим, що вказана земельна ділянка накладається на землі водного фонду, а з тих підстав, що рішенням Бориспільського міськрайонного суду від 3 грудня 2010 року був визнаний недійсним державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯЖ №3331587, виданий 22 лютого 2008 року на ім`я ОСОБА_4 , а також договір купівлі-продажу земельної ділянки, укладений 29 березня 2008 року між ОСОБА_4 та ТОВ «Легран-есетс-менеджмент». Тому ТОВ «Легран-есетс-менеджмент» не мало право відчужувати земельну ділянку у власність ОСОБА_1 , а ОСОБА_1 не мала права здійснювати поділ цього об`єкта нерухомого майна на 14 земельних ділянок. Аналіз наведених обставин переконливо свідчить про те, що ні висновок експерта №239/08-2022 від 10 січня 2023 року, ні обставини, підтверджені цим доказом, не є нововиявленими обставинами в розумінні п.1 ч.2 ст.423 ЦПК України.

4.2. Адже не накладення земельної ділянки площею 2,00 га з кадастровим номером :05:003:0284 на прибережну захисну смугу може бути підставою для перегляду лише рішення Бориспільського міськрайонного суду від 3 грудня 2010 року, а не рішення Бориспільського міськрайонного суду від 14 квітня 2014 року. Ця обставина свідчить про те, що представник відповідача ОСОБА_3 обрав неналежний та неефективний процесуальний спосіб захисту права його довірителя.

4.3. Дійсно, ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу на рішення Бориспільського міськрайонного суду від 3 грудня 2010 року. Ухвалою Київського апеляційного суду від 2 липня 2024 року (а.с.30-42) апеляційне провадження було закрито у зв`язку з тим, що оскарженим рішенням не вирішувалось питання про права та обов`язки ОСОБА_1 . Не погодившись з судовим рішенням суду касаційної інстанції, вона подала касаційну скаргу. Ухвалою Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 22 серпня 2024 року (а.с.25-28) ОСОБА_1 було відмовлено у відкритті касаційного провадження. Однак за своєю правовою природою вказані судові рішення судів апеляційної та касаційної інстанцій також не є нововиявленими обставина-ми в розумінні п.1 ч.2 ст.423 ЦПК України.

4.4. З огляду на це суд вважає, що підстави для перегляду рішення Бориспільського міськрайонного суду від 14 квітня 2014 року за нововиявленими обставинами відсутні. Тому у задоволенні заяви, поданої представником відповідача ОСОБА_3 , належить відмовити.

Керуючись п.1 ч.1, ч.2 ст.258, абз.2 ч.6 ст.259, ст.260 ЦПК України, суд

ухвалив:

У задоволенні заяви представника відповідача ОСОБА_3 про пере-гляд рішення суду за нововиявленими обставинами відмовити.

Повний текст ухвали суду складений 16 грудня 2024 року.

Ухвала суду може бути оскаржена до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом 15 днів з дня складення повного тексту судового рішення.

Суддя

Бориспільського міськрайонного суду Є.О. Борець