П О С Т А Н О В А

Іменем України

03 грудня 2024 року м. Ужгород

Закарпатський апеляційний суд в складі:

головуючого судді: Джуги С.Д.,

суддів : Собослоя Г.Г., Мацунича М.В.

з участю секретаря судового засідання: Голубєвої Є.Д.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Профіт Капітал» на рішення Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 07 грудня 2023 року у складі судді Хамник М.М., у справі за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Профіт Капітал» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення 3% річних та інфляційних втрат,-

в с т а н о в и в :

У вересні 2023 року товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Профіт Капітал» звернулося до Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області з позовом до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення 3% річних та інфляційних втрат.

Позов мотивовано тим, що 27 серпня 2004 року між ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір №726/04-Ф, відповідно до якого видано кредит в розмірі 40 000 дол. США, строком з 27.08.2004 по 26.08.2012 зі сплатою 15 % річних за користування кредитом.

В забезпечення виконання зобов?язань за кредитним договором №726/04-Ф від 27.08.2004, між ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» та ОСОБА_2 було укладено договір поруки б/н від 27.08.2004, за яким останній поручився та прийняв на себе солідарну відповідальність у разі невиконання позичальником умов кредитного договору.

Рішенням Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 08.09.2011 по справі №2п-5224/11 розірвано кредитний договір та солідарно стягнуто з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» заборгованість за кредитним договором - 228 748,85 грн., а також стягнено судові витрати.

21 жовтня 2011 року було видано два виконавчі листи №2п-5224/10 про стягнення солідарно з боржників на користь ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» заборгованості - 228 748,85 грн., які були пред?явлені Банком до міського відділу державної виконавчої служби Ужгородського МУЮ та для їх виконання.

На підставі виданих виконавчих листів - 17.05.2013 було відкрито ВП №38012169 та BП №38011966 та розпочато виконання судового рішення, однак в подальшому боржник звернувся до Апеляційного суду Закарпатської області із апеляційною скаргою на рішення Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 08.09.2011 у зв`язку з чим ухвалою апеляційного суду Закарпатської області від 30.08.2016 поновлено строк на апеляційне оскарження рішення Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 08.09.2011 по справі №2п-5224/11 та відкрито апеляційне провадження по справі №712/203109/2011 за апеляційною скаргою ОСОБА_2

12 жовтня 2016 року, у зв`язку із відкриттям апеляційного провадження, виконавчі листи №2п-5224/10 від 21.10.2011, разом із постановами від 21.09.2016 у BП №38012169 та ВП №38011966, у відповідності до ч. 1 ст. 48 Закону України «Про виконавче провадження» повернуті до Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області і таким чином судове рішення не було виконано і жодних коштів не було стягнено.

Ухвалою апеляційного суду Закарпатської області від 19.09.2016 апеляційна скарга ОСОБА_3 була відхилена.

Стверджував, що ТОВ «ФК «Профіт Капітал» є правонаступником прав ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» за кредитним договором №726/04-Ф від 27.08.2004, укладеним між ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» та ОСОБА_1 .

Зазначав, що ухвалою Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 16.08.2017 замінено сторону виконавчого провадження за виконавчим листом №2п-5224/10, а саме замінено стягувача ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» на правонаступника ТОВ «ФК «Профіт Капітал».

З ухваленням рішення про стягнення боргу 08.09.2011 зобов`язання відповідачів сплатити заборгованість за кредитним договором не припинялось та триватиме до моменту фактичного виконання грошового зобов`язання.

За таких обставин, станом на 23.02.2022, зважаючи на невиконання відповідачами своїх зобов`язань, встановлених у рішенні Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 08.09.2011 по справі №2п-5224/11, котрим з відповідачів стягнуто заборгованість в розмірі 228 748,85 грн. за період з 04.04.2017 по 23.02.2022 року: - розмір 3% річних складає 33579,08 грн.; - розмір інфляційних втрат складає 106 763,44 грн., що разом складає 140342,52 грн.

Враховуючи вищенаведене, позивач просив стягнути солідарно з відповідачів на користь позивача суму заборгованості у розмірі 140 342,52 грн.

Рішенням Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 07 грудня 2023 року у задоволенні позову відмовлено.

В апеляційній скарзі товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Профіт Капітал» просить скасувати зазначене рішення та ухвалити нове рішення, яким задовольнити заявлений позов, посилаючись на невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи та порушення судом норм матеріального та процесуального права. Доводи апеляційної скарги зводяться до того, що суд першої інстанції не врахував обставини, які наведені в обґрунтування заявленого позову, не дав їм належної правової оцінки, та безпідставно відмовив у заявленому позові.

Відзив на апеляційну скаргу не надходив.

В судовому засіданні представник апелянта Ушакевич М.П. підтримала апеляційну скаргу, просила її задовольнити.

Відповідачі ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та його представник адвокат Ракущинець Андрій Андрашович в судове засідання не з`явилися, про дату, час і місце розгляду справи повідомлені належним чином.

Від представника ОСОБА_2 адвоката Ракущинця Андрія Андрашовича надійшла заява про відкладення розгляду справи на іншу дату.

Колегія суддів на підставі ч.2 ст.372 ЦПК України вважає за можливе розглянути справу у їх відсутності, оскільки відкладення розгляду справи є правом та прерогативою суду, основною умовою для якого є не відсутність у судовому засіданні представника чи сторони, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення представника апелянта, розглянувши і дослідивши матеріали справи та перевіривши наведені в апеляційній скарзі доводи, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, виходячи з наступних мотивів.

Згідно з положеннями ч.1 ст. 367 ЦПК суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що три проценти річних та інфляційні втрати позивачем нараховано до вимоги, яка існує в натуральному зобов`язанні, а тому у задоволенні позову слід відмовити за безпідставністю.

З такими висновками суду погоджується колегія суддів, оскільки вони ґрунтуються на матеріалах справи та відповідають нормам матеріального та процесуального права.

Відповідно до ст. 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу.

За змістом ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням установленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Відповідно до ч.ч.1,2 ст.509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

У ч.5 ст.11 ЦК України визначено, що у випадках, встановлених актами цивільного законодавства, цивільні права та обов`язки можуть виникнути з рішення суду.

Предметом позову є стягнення на підставі статті 625 ЦК України 3% річних та інфляційних втрат, нарахованих боржникам ОСОБА_1 , ОСОБА_2 за період з 04.04.2017 по 23.02.2022 за невиконання грошового зобов`язання, яке виникло на підставі судового рішення про стягнення заборгованості за кредитним договором.

З матеріалів справи вбачається, що рішенням Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 08 вересня 2011 року у справі №2п-5224/11, яке залишено без змін ухвалою апеляційного суду Закарпатської області від 19 вересня 2016 року, стягнуто солідарно з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь ПАТ «Райфайзен Банк Аваль» заборгованість по кредитному договору №726/04-Ф від 27.08.2024 228748,85 грн., а також стягнуто судові витрати.

На виконання зазначеного рішення Ужгородським міськрайонним судом Закарпатської області 21 жовтня 2011 року було видано виконавчі листи №2п-5224/10.

24 червня 2016 року між ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» та ПАТ «Вектор Банк» укладено договір відступлення права вимоги №114/23.

Окрім того, 24 червня 2016 року між ПАТ «Вектор Банк» та ТОВ «Фінансова компанія «Профіт Капітал» укладено договір відступлення права вимоги №24062016.

Відповідно до Витягу з реєстру боржників 24062016-1 від 29.06.2016 до Договору про відступлення прав вимоги №24062016 від 24.06.2016 ПАТ «Вектор Банк» відступив (передав права вимоги) новому кредитору ТОВ «ФК «Профіт Капітал» за Кредитним договором №726/04-Ф від 27.08.2004.

ТОВ «ФК «Профіт Капітал» є правонаступником ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» за кредитним договором №726/04-Ф від 27.08.2004, укладеним між ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» та ОСОБА_1 .

Ухвалою Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 16.08.2017 замінено сторону виконавчого провадження за виконавчим листом №2п-5224/10, виданого 08.09.2011 Ужгородським міськрайонним судом Закарпатської області, стягувача ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» на правонаступника ТОВ «ФК «Профіт Капітал».

25 вересня 2018 року Ужгородським міськрайонним судом Закарпатської області видано виконавчий лист про стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Фінансова компанія «Профіт Капітал» 228 748,85 грн. заборгованості за кредитним договором на виконання рішення суду від 08.09.2011.

18.06.2019 ТОВ «Фінансова компанія «Профіт Капітал» подано заяву про відкриття виконавчого провадження.

Ухвалою Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 07.07.2022 у справі №2-3109/11 визнано виконавчий лист від 25.09.2018 по справі №2-3109/11, виданий Ужгородським міськрайонним судом Закарпатської області про стягнення з ОСОБА_2 та ОСОБА_1 на користь ТОВ «Фінансова компанія «Профіт Капітал» таким, що не підлягає виконанню повністю.

Ухвалою Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 28.03.2023 у справі №2-3109/11 в задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Профіт Капітал» про поновлення строку для пред`явлення виконавчого листа №2-3109/11, виданого Ужгородським міськрайонним судом Закарпатської області, та видачу виконавчих листів - відмовлено.

Ухвалою Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 01.02.2024 у справі №2-3109/11 у задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Профіт Капітал» про поновлення строку для пред`явлення виконавчих листів по справі № 2п-5224/11, виданих Ужгородським міськрайонним судом Закарпатської області, до виконання та видачу виконавчих листів відмовлено.

Європейський суд з прав людини зауважує, що національні суди мають вибирати способи такого тлумачення, які зазвичай можуть включати акти законодавства, відповідну практику, наукові дослідження тощо (VOLOVIK v. UKRAINE, №15123/03, § 45, ЄСПЛ, 06 грудня 2007 року).

Тлумачення як статті 3 ЦК України загалом, так і пункту 6 статті 3 ЦК України, свідчить, що загальні засади (принципи) цивільного права мають фундаментальний характер, й інші джерела правового регулювання, насамперед, акти цивільного законодавства, мають відповідати змісту загальних засад. Це, зокрема, виявляється в тому, що загальні засади (принципи) є по своїй суті нормами прямої дії та повинні враховуватися, зокрема, при тлумаченні норм, що містяться в актах цивільного законодавства.

Для приватного права апріорі властивою є така засада, як розумність.

Розумність характерна як для оцінки/врахування поведінки учасників цивільного обороту, тлумачення матеріальних приватно-правових норм, що здійснюється при вирішенні спорів, так і для тлумачення процесуальних норм (постанова Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 16 червня 2021 року у справі №554/4741/19, постанова Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 18 квітня 2022 року у справі №520/1185/16-ц, постанова Великої Палати Верховного Суду від 08 лютого 2022 року у справі №209/3085/20).

У постанові об`єднаної палати Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 13 березня 2023 у справі №554/9126/20 (провадження №61-13760сво21) зазначено, що тлумачення як статті 3 ЦК України загалом, так і пункту 6 частини першої статті 3 ЦК України, свідчить, що загальні засади (принципи) цивільного права мають фундаментальний характер, й інші джерела правового регулювання, насамперед, акти цивільного законодавства, мають відповідати змісту загальних засад. Це, зокрема, виявляється в тому, що загальні засади (принципи) є по своїй суті нормами прямої дії та повинні враховуватися, зокрема, при тлумаченні норм, що містяться в актах цивільного законодавства.

Натуральним зобов`язанням (obligatio naturalis) є зобов`язання, вимога в якому не може бути захищена в судовому (примусовому) порядку, але добровільне виконання якої не є безпідставно набутим майном. Конструкція статті 625 ЦК України щодо нарахування 3 річних та інфляційних втрат розрахована на її застосування до такого грошового зобов`язання, вимога в якому може бути захищена в судовому (примусовому) порядку. Кредитор в натуральному зобов`язанні не має права нараховувати 3 % річних та інфляційні втрати, оскільки вимога в такому зобов`язанні не може бути захищена в судовому (примусовому) порядку (постанова Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 06 березня 2019 року у справі №757/44680/15-ц (провадження №61-32171сво18).

Пред`явлення кредитором, при існуванні задавненої вимоги, тільки позову про стягнення трьох процентів річних та інфляційних втрат, без позовної вимоги про стягнення задавненої вимоги, на яку нараховуються три проценти річних та інфляційні втрати, дозволяє кредитору обійти охорону, що надається боржнику при спливі позовної давності, і досягнути результату, який недоступний кредитору при пред`явленні позовної вимоги про стягнення задавненої вимоги, і яка забезпечує можливість боржнику заявити про застосування до неї позовної давності. Тобто складається доволі нерозумна ситуація: зі спливом позовної давності і неможливістю захисту задавненої вимоги кредитор зберігає можливість постійно подавати вимоги про стягнення трьох процентів річних та інфляційних втрат, нарахованих на задавнену вимогу, що означає по суті виконання задавненої вимоги і без можливості боржнику заявити про застосування позовної давності до задавненої вимоги. Тому кредитор, для охорони інтересів боржника, може пред`явити позов про стягнення трьох процентів річних та інфляційних втрат, які нараховані на задавнену вимогу, тільки разом з пред`явленням позову про стягнення задавненої вимоги (див. постанову Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 23 листопада 2022 року в справі №285/3536/20 (провадження №61-261св22).

Такі ж правові підходи також застосовано, зокрема, у постанові Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 09 серпня 2023 року у справі №753/369/21 (провадження №61-5785св23), що свідчить про сталість судової практики з питання застосування ст. 625 ЦК України у натуральному зобов`язанні.

Таким чином, враховуючи той факт, що судовим рішенням, яке набрало законної сили та не оскаржувалося позивачем, відмовлено товариству з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Профіт Капітал» у поновленні строку для пред`явлення виконавчого листа до виконання та видачі дублікату виконавчих листів, відтак його вимоги про стягнення 3% річних та інфляційних втрат, які виникли на підставі рішення суду, не можуть бути захищені у судовому порядку, оскільки між сторонами виникло натуральне зобов`язання, до якого не може бути застосовано положення статті 625 ЦК України.

Колегія суддів зазначає, що можливість примусового стягнення кредитором заборгованості, про стягнення якої ухвалено рішення суду, вичерпується після закінчення строку пред`явлення до виконання виконавчого документа на виконання зазначеного рішення, якщо такий строк не було поновлено в установленому законом порядку.

Ігнорування кредитором обставин закінчення строку пред`явлення рішення суду до виконання щодо стягнення заборгованості призвело б до надання стягувачу можливості безпідставно уникнути законодавчої вимоги щодо встановлених законом строків та призвело б до безпідставного перебування боржника у невизначеному стані понад встановлений законом час, що порушило б принцип правової визначеності як один із основоположних аспектів верховенства права, що відповідає правовій позиції Верховного Суду, викладеній у постанові від 18 вересня 2024 року у справі №761/26741/22.

Таким чином, суд першої інстанції вірно встановив фактичні обставини справи, правильно застосував матеріальний закон, та вирішив спір у відповідності з чинним законодавством.

Доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують.

Рішення суду є законним та обґрунтованим і підстав для його зміни чи скасування немає.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З врахуванням наведеного, апеляційний суд дійшов до висновку про залишення апеляційної скарги без задоволення, а судового рішення суду першої інстанції без змін.

Керуючись ст.ст. 374, 375, 381-384 ЦПК України, апеляційний суд,

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Профіт Капітал» залишити без задоволення.

Рішення Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 07 грудня 2023року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення може бути оскаржена до Верховного Суду.

Повний текст судового рішення складено 16 грудня 2024 року.

Головуючий :

Судді: