Яготинський районний суд Київської області
Справа № 382/479/24
Провадження № 2-др/382/3/24
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 травня 2024 року м. Яготин

Яготинський районний суд Київської області у складі:

головуючого судді Нарольського М. М.,

при секретарі судового засідання Матвієнко Ю. Л.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження заяву представника позивача ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення у справі № 382/479/24 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ФК "КЕШ ТУ ГОУ" в особі представника Пархомчук Сергія Валерійовича до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

ВСТАНОВИВ:

Позивач Товариство з обмеженою відповідальністю "ФК "КЕШ ТУ ГО" звернулося до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Ухвалою суду від 26.03.2024 року було відкрите провадження у справі та призначений розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження, з викликом сторін.

Рішенням суду від 30.04.2024 року позов Товариства з обмеженою відповідальністю "ФК "КЕШ ТУ ГОУ" до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором задоволено. Стягнуто із ОСОБА_2 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "ФК "КЕШ ТУ ГОУ" 16564,79 грн заборгованості. Товариству з обмеженою відповідальністю "ФК "КЕШ ТУ ГОУ" повернуто 1211,20 грн сплаченого ним судового збору з державного бюджету у зв`язку з визнанням позову відповідачем. Стягнуто із ОСОБА_2 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "ФК "КЕШ ТУ ГОУ" 1211,20 грн.

06.05.2024 року через систему «Електронний суд» від представника позивача надійшла заява, в якій просить стягнути з відповідача на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "ФК "КЕШ ТУ ГОУ" судові витрати, а саме витрати на професійну правову допомогу у розмірі 10 500 грн.

У судове засідання учасники судового розгляду не з`явилися, про дату, час та місце проведення судового засідання повідомленні належним чином, подали заяви про розгляд заяви у їх відсутність.

Суд, вивчивши заяву сторони позивача про стягнення судових витрат та додатки до неї, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку про те, що заява не підлягає до задоволення, з огляду на наступне.

Статтею 270 ЦПК України визначено, що суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: 1) стосовно певної позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення; 2) суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної грошової суми, присудженої до стягнення, або майно, яке підлягає передачі, або дії, що треба виконати; 3) судом не вирішено питання про судові витрати; 4) суд не допустив негайного виконання рішення у випадках, встановлених статтею 430 цього Кодексу. Заяву про ухвалення додаткового рішення може бути подано до закінчення строку на виконання рішення. Суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів із дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення. Додаткове рішення або ухвалу про відмову в прийнятті додаткового рішення може бути оскаржено.

Як вбачається з матеріалів справи, у змісті позовної заяви позивач не ставив питання про стягнення з відповідача жодних судових витрат, зокрема, на професійну правничу допомогу, крім стягнення судового збору в розмірі 2422,40 грн і питання щодо якого вже вирішено судом у рішенні від 30.04.2024.

До ухвалення судового рішення у матеріалах справи були відсутні жодні докази понесення позивачем інших судових витрат, в тому числі й на професійну правничу допомогу.

За наведених обставин, суд задовольняючи позов не здійснював стягнення з відповідача на користь позивача судових витрат в частині професійної правничої допомоги.

Відповідно до положень ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

Згідно ч. 2 ст. 140 ЦПК України, розмір витрат, пов`язаних з проведенням огляду доказів за місцем їх знаходження, забезпеченням доказів та вчиненням інших дій, пов`язаних з розглядом справи чи підготовкою до її розгляду, встановлюється судом на підставі договорів, рахунків та інших доказів.

Відповідно до ч. 1-2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Відповідно до ч. 3 ст. 141 ЦПК України, при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися.

Часиною 4 статті 141 ЦПК України визначено, що якщо сума судових витрат, заявлена до відшкодування, істотно перевищує суму, заявлену в попередньому (орієнтовному) розрахунку, суд може відмовити стороні, на користь якої ухвалено рішення, у відшкодуванні судових витрат в частині такого перевищення, крім випадків, якщо сторона доведе, що не могла передбачити такі витрати на час подання попереднього (орієнтовного) розрахунку.

Часиною 5 статті 141 ЦПК України визначено, що якщо сума судових витрат, заявлених до відшкодування та підтверджених відповідними доказами, є неспівмірно меншою, ніж сума, заявлена в попередньому (орієнтовному) розрахунку, суд може відмовити стороні, на користь якої ухвалено рішення, у відшкодуванні судових витрат (крім судового збору) повністю або частково, крім випадків, якщо така сторона доведе поважні причини зменшення цієї суми.

Частиною 8 ст. 141 ЦПК України передбачено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Поряд із цим, ані зміст позовної заяви, ані зміст будь-яких інших матеріалів справи не містять заяви сторони позивача про те, що докази розміру витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи будуть подані до суду протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду.

За відсутності такої заяви позивач мав подати докази понесення судових витрат до часу ухвалення у справі рішення та відповідно заявити про їх стягнення з відповідача, однак цієї процесуальної дії сторона позивача не вчинила, при цьому згідно ч. 4 ст. 12 ЦПК України, кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

У можливості здійснення зазначених процесуальних дій позивач не був обмежений і мав час до ухвалення у справі рішення для подання доказів понесення судових витрат і заявлення про їх стягнення з відповідача або для подання суду заяви у порядку ч. 8 ст. 141 ЦПК України про те, що докази розміру витрат сторони позивача у зв`язку з розглядом справи будуть подані до суду протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду.

Положення ч. 8 ст. 141 ЦПК України чітко визначають можливість здійснення розподілу судових витрат після ухвалення у справі рішення лише у разі якщо до закінчення розгляду справи (ураховуючи, що справа розглядалась у порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін і відповідно судові дебати не проводились) сторона зробила заяву про подання відповідних доказів протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду.

При цьому, у позовній заяві сторона позивача зазначала, що орієнтований розрахунок судових витрат, які позивач поніс у зв`язку із розглядом справи складається із судового збору у сумі 2 422,40 грн та витрат на професійну правову допомогу в сумі 10 500 грн.

Водночас, відповідної заяви, що докази понесення витрат на правову допомогу будуть подані протягом 5-ти днів після ухвалення рішення у справі позивачем зроблено не було.

Таким чином встановлено, що представником позивача було подано докази понесення витрат на праву допомогу з порушенням приписів ч. 8 ст. 141 ЦПК України, оскільки розгляд справи було завершено ухваленням судового рішення 30.04.2024 року.

Тобто, до завершення розгляду справи, позивач та його представник не подали до суду докази понесених судових витрат на правову допомогу, а також не зробили відповідну заяву, що такі докази будуть подані до суду протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду.

Окрім цього, 29.04.2024 представником позивача було подано до суду заяву про проведення розгляду справи за відсутності позивача та його представника, проте будь-яких заяв щодо подання доказів понесення витрат на правову допомогу остання не містить.

Таким чином судом встановлено, що представником позивача пропущено строк для подання заяви про судові витрати.

Суд також звертає увагу, що заявлений орієнтовний розрахунок понесених судових витрат не може вважатись необхідною заявою, передбаченою ч. 8 ст. 141 ЦПК України, оскільки наявність такого розрахунку передбачено ст. 134 ЦПК України.

Вивчивши надані докази та матеріали справи, суд дійшов висновку, що у задоволенні заява про судові витрати необхідно відмовити у відповідності до ч. 8 ст. 141 ЦПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 12, 133, 140, 141, 270, 353-355 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви представника позивача ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення у справі № 382/479/24 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ФК "КЕШ ТУ ГОУ" в особі представника Пархомчук Сергія Валерійовича до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня складення повного тексту ухвали суду.

Учасник справи, якому повний текст ухвали суду не був вручений у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на ухвалу суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя М. М. Нарольський