Провадження № 2-з/756/207/24
УХВАЛА

Іменем України

23 грудня 2024 року м. Київ

Оболонський районний суд міста Києва у складі:

головуючого судді - Діденко Є.В.,

за участю секретаря судового засідання Павлишина О.О.,

розглянувши заяву про забезпечення позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи - ОСОБА_3 , приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Стопченко Катерина Олександрівна, про скасування рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень,

в с т а н о в и в:

20.12.2024 року до суду надійшла позовна заява, у якій позивач просить: скасувати проведену на підставі договору іпотеки № 4843 від 11.10.2024 р. державну реєстрацію права іпотеки ОСОБА_3 на квартиру АДРЕСА_1 .

Позов обґрунтований тим, що 23.12.2004 року позивачка на підставі договору дарування набула у власність квартиру АДРЕСА_1 . У березні 2021 р. позивач випадково дізналась, що 27.10.2020 право власності на вказану квартиру було зареєстровано за ОСОБА_2 на підставі договору купівлі-продажу. У зв`язку із цим, позивач звернулась до суду, і рішенням Оболонського районного суду м. Києва від 31.05.2024 р. визнано недійсним договір купівлі-продажу квартири від 27.10.2020 р., скасовано рішення про державну реєстрацію права власності ОСОБА_2 на квартиру АДРЕСА_1 . Вказане судове рішення набрало законної сили 01.07.2024 р. Натомість, 11.10.2024 року приватним нотаріусом Стопченко К.О. у Державному реєстрі речових прав зареєстровано іпотечний договір № 4843 від 11.10.2024 р., укладений в якості забезпечення зобов`язань ОСОБА_2 за договором позики на суму 2060360,00 грн. на користь ОСОБА_3 . Таким чином, відповідач незаконно, вже не будучи власником вказаної квартири, уклала договір іпотеки, не маючи на це права. З метою захисту свого права власності, позивач просить скасувати проведену державну реєстрацію, проведену на підставі договору іпотеки.

Також, разом з позовом позивачем подано заяву про забезпечення позову, у якій він просить: накласти арешт на квартиру АДРЕСА_1 .

Заява про забезпечення позову обґрунтована тим, що відповідач недобросовісно та незаконно передала в іпотеку квартиру, право власності на яку відповідача вже було скасовано судовим рішенням. Наведене підтверджує, що є ризик подальшого відчуження квартири на користь третіх осіб, що унеможливить або ускладнить виконання рішення суду у цій справі, у разі задоволення позову.

Відповідно до ч. 1 ст. 153 ЦПК України, заява про забезпечення позову розглядається судом без повідомлення учасників справи, та без фіксації судового процесу, згідно ч. 2 ст. 247 ЦПК України.

Дослідивши доводи заяви про забезпечення позову та надані докази, суд вважає, що вона підлягає задоволенню з таких підстав.

Згідно ч. 1, 2 ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Відповідно до пункту 1 ч. 1 ст. 150 ЦПК України позов забезпечується, зокрема, шляхом накладення арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб.

Пунктом 4 постанови № 9 від 22.12.2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» пленум Верховного Суду України звертає увагу на те, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Надані позивачем документи містять відомості про те, що рішенням Оболонського районного суду м. Києва від 31.05.2024 р. визнано недійсним договір купівлі-продажу квартири від 27.10.2020 р., скасовано рішення про державну реєстрацію права власності ОСОБА_2 на квартиру АДРЕСА_1 . Вказане судове рішення набрало законної сили 01.07.2024 р.

Згідно з Інформацією з державного реєстру речових прав на нерухоме майно, приватним нотаріусом Стопченко К.О. зареєстровано іпотечний договір № 4843 від 11.10.2024 р., укладений в якості забезпечення виконання зобов`язань ОСОБА_2 за договором позики на суму 2060360,00 грн. на користь ОСОБА_3 .

Наведене у сукупності свідчить, що між сторонами дійсно виник спір.

Приймаючи до уваги предмет позову, і викладені у заяві про забезпечення обставини, суд вважає, що позивачем на цій стадії доведено обґрунтоване припущення про те, що відповідач може вчинити дії, спрямовані на ухилення від виконання рішення суду, у разі задоволення позову, зокрема, відчужити спірну квартиру на користь третіх осіб, що може ускладнити виконання рішення суду, у випадку задоволення позову.

З урахуванням предмету спору та ціни позову суд вважає, що обраний захід забезпечення позову є пропорційним до заявлених позовних вимог і не буде надмірним тягарем для відповідача.

Відповідно до ст. 154 ЦПК України, зустрічне забезпечення не є обов`язковим.

При цьому слід зазначити, що забезпечення позову є тимчасовим обмеженням і його значення полягає в тому, що ним захищаються інтереси позивача на той випадок, коли відповідач буде діяти недобросовісно або коли невжиття заходів забезпечення позову може потягти за собою ускладнення чи неможливість виконання судового рішення. Крім цього, інститут забезпечення позову захищає в рівній мірі інтереси як позивача, так і відповідача, який не позбавлений права клопотати про скасування заходів забезпечення позову повністю або частково у разі, якщо перестануть існувати підстави для його застосування.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст.ст. 149, 150, 258, 259, 260 ЦПК України, суд

у х в а л и в:

Заяву про забезпечення позову - задовольнити.

Накласти арешт на квартиру, розташовану за адресою: АДРЕСА_2 .

Роз`яснити учасникам цивільної справи, що учасник справи може подати до суду вмотивоване клопотання про скасування заходу забезпечення позову.

Копію ухвали направити заявнику, особам, яких стосуються заходи забезпечення позову - для відома та виконання.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Стягувач: ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_3 ;

Боржник: ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , адреса: АДРЕСА_4 .

Строк пред`явлення ухвали до виконання - до 23 грудня 2027 року.

Роз`яснити сторонам положення ч. 4 ст. 157 ЦПК України, відповідно до якої, особи, винні в невиконанні ухвали про забезпечення позову, несуть відповідальність, встановлену законом.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Оболонський районний суд міста Києва шляхом подачі апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня складення ухвали.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Повний текст ухвали складено і підписано 23.12.2024 року.

Суддя Є.В. Діденко