УХВАЛА

20 грудня 2024 року

м. Київ

справа № 128/240/20

провадження № 61-10183ск24

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Осіяна О. М.,вирішуючи питання про відкриття касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Вінницького апеляційного суду

від 12 липня 2024 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , третя особа без самостійних вимог щодо предмету спору - державний нотаріус Липовецької районної державної нотаріальної контори Вінницької області Кицюк О.П., про визнання недійсним свідоцтва про право на спадщину та визнання права власності на спадщину в порядку спадкування по закону,

ВСТАНОВИВ:

У січні 2020 року ОСОБА_1 звернулася до суду із позовом до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання недійсним свідоцтва про право на спадщину за законом.

Ухвалою Тульчинського районного суду Вінницької області від 16 квітня 2024 року позов ОСОБА_1 залишено без розгляду. Відмовлено ОСОБА_1 у задоволенні клопотання про скасування ухвали суду від 06 березня 2024 року про накладення на неї штрафу, як процесуального примусу. Роз`яснено позивачці, що відповідно частини другої статті 257 ЦПК України, після усунення умов, що були підставою для залишення позову без розгляду, вона має право звернутися до суду повторно.

Не погодившись з ухвалою від 16 квітня 2024 року ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу на ухвалу Тульчинського районного суду Вінницької області

від 16 квітня 2024 року в частині залишення позову без розгляду.

Ухвалою Вінницького апеляційного суду від 12 липня 2024 року, апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Тульчинського районного суду Вінницької області від 16 квітня 2024 року визнано неподаною та повернуто особі, яка її подала.

29 листопада 2024 року засобами поштового зв`язку ОСОБА_1 подала до Верховного Суду касаційну скаргу на ухвалу Вінницького апеляційного суду

від 12 липня 2024 року у справі № 128/240/20.

Подана касаційна скарга не може бути прийнята судом касаційної інстанції до розгляду та вирішення питання про відкриття касаційного провадження з огляду на таке.

Відповідно до статті 390 ЦПК України касаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення.

Строк на касаційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині третій статті 394 цього Кодексу.

Відповідно до частини третьої статті 6 Закону України «Про доступ до судових рішень» суд при здійсненні судочинства може використовувати лише текст судового рішення, який опубліковано офіційно або внесено до Єдиного державного реєстру судових рішень (далі - ЄДРСР).

Аналіз Єдиного державного реєстру судових рішень свідчить, що ухвала Вінницького апеляційного суду від 12 липня 2024 року у справі

№ 128/240/20 не містить вказівки на те, що дата складання її повного тексту є відмінною від дати її прийняття, а отже подання касаційної скарги 29 листопада 2024 року є пропуском строку, передбаченого статтею 390 ЦПК України.

З матеріалів касаційного провадження № 61-10183ск24 вбачається,

що 17 серпня 2024 року засобами поштового зв`язку ОСОБА_1 вперше подала до Верховного Суду касаційну скаргу на ухвалу Вінницького апеляційного суду від 12 липня 2024 року у справі № 128/240/20.

Ухвалою Верховного Суду від 05 вересня 2024 року касаційну скаргу залишено без руху та встановлено строк для усунення недоліків шляхом надання суду доказів, які підтверджують обставини, що зазначені заявником як підстави для поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження; документ, що підтверджує сплату судового збору у розмірі 605, 60 грн або документи, що підтверджують підстави звільнення від його сплати відповідно до закону; надання копії скарги та доданих до неї матеріалів відповідно до кількості учасників справи та зазначення відомостей про наявність або відсутність електронного кабінету у заявника.

Ухвалою Верховного Суду від 20 вересня 2024 року клопотання ОСОБА_1 про продовження строку на усунення недоліків касаційної скарги на ухвалу Вінницького апеляційного суду від 12 липня 2024 року, зазначених в ухвалі Верховного Суду від 05 вересня 2024 року задоволено. Продовжено заявнику строк на усунення недоліків касаційної скарги, який не може перевищувати десяти днів із дня отримання цієї ухвали. Роз`яснено ОСОБА_1 , що невиконання вимог ухвал Верховного Суду у встановлений судом строк, призведе до повернення касаційної скарги.

Ухвалою Верховного Суду від 01 листопада 2024 року, ОСОБА_1 на ухвалу Вінницького апеляційного суду від 12 липня 2024 року у справі № 128/240/20 повернуто особі, яка її подала на підставі частини третьої статті 185 ЦПК України.

При цьому, ухвалою Верховного Суду від 01 листопада 2024 року, відкрито касаційне провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Вінницького апеляційного суду від 13 червня 2024 року у справі № 128/240/20.

12 листопада 2024 року матеріали цивільної справи № 128/240/20 надійшли до Верховного Суду.

Разом з касаційною скаргою 29 листопада 2024 року, заявником подано клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження, яке мотивоване тим, що копію ухвали Вінницького апеляційного суду від 12 липня 2024 року засобами поштового зв`язку не отримувала, оскільки працівниками поштового відділення АТ «Укрпошта» № 21008 не дотримано строків зберігання та порядку вручення рекомендованих листів адресату.

Зазначила, що у зв`язку з технічними поломками ноутбука, внаслідок зараження вірусом, була відсутня можливість роздрукувати касаційну скаргу та подати її в межах строку на касаційне оскарження, на підтвердження чого надала самостійно складені акти від 19 серпня 2024 року та 29 вересня 2024 року.

Крім того, при поновленні строку на подання касаційної скарги просила суд врахувати стан здоров`я заявника.

Також, просила суд винести окрему ухвалу на направити до Тульчинського районного суду Вінницької області, якою зобов`язати посадових осіб надати відповідь на запит ОСОБА_1 для усунення недоліків касаційної скарги.

Відповідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини вирішення питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак такі повноваження не є необмеженими. Від судів вимагається вказувати підстави. Однією із таких підстав може бути, наприклад, неповідомлення сторін органами влади про прийняті рішення у їхній справі. Проте навіть тоді можливість поновлення не буде необмеженою, оскільки сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження. У кожній справі національні суди мають перевіряти, чи підстави для поновлення строків для оскарження виправдовують втручання у принцип остаточності судового рішення (справа «Пономарьов проти України», заява № 3226/03, рішення від 03 квітня 2008 року, пункт 41).

За змістом частини другої та четвертої статті 12 ЦПК України учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків пов`язаних вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій.

У разі подання клопотання про поновлення пропущеного строку заявник повинен одночасно надати докази на підтвердження обставин, які свідчать про наявність передбачених законом підстав для таких дій. Безпідставне поновлення строку на оскарження судового рішення, що набрало законної сили, є порушенням вимог статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо справедливого судового розгляду.

За таких обставин наведені у касаційній скарзі підстави для поновлення строку касаційного оскарження недоведені, а отже на даний час не можуть бути визнані поважними.

Клопотання ОСОБА_1 щодо постановлення Верховним Судом окремої ухвали є безпідставним, оскільки в матеріалах справи наявний супровідний лист, відповідно до якого копія ухвали Вінницького апеляційного суду

від 12 липня 2024 року була направлена 12 липня 2024 року на адресу ОСОБА_1 : АДРЕСА_1 .

Відповідно до частини третьої статті 393 ЦПК України касаційна скарга залишається без руху у випадку, якщо вона подана після закінчення строків, установлених статтею 390 цього Кодексу, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку, або якщо підстави, наведені нею у заяві, визнані неповажними. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали про залишення касаційної скарги без руху особа має право звернутися до суду касаційної інстанції із заявою про поновлення строку або навести інші підстави для поновлення строку. Якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або наведені підстави для поновлення строку касаційного оскарження визнані неповажними, суд відмовляє у відкритті касаційного провадження на підставі пункту 4 частини другої статті 394 цього Кодексу.

Недоліки касаційної скарги мають бути усунені шляхом надання суду належних доказів, які підтверджують обставини, що зазначені заявником як підстави для поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження.

Такими доказами можуть бути відомості про дату отримання/ознайомлення ОСОБА_1 з ухвалою Вінницького апеляційного суду від 12 липня 2024 року та, зокрема, але не виключно, довідка технічного адміністратора про звернення ОСОБА_1 для усунення технічних несправностей флеш-накопичувача із касаційною скаргою.

Крім того, відповідно до пункту 1 частини четвертої статті 392 ЦПК України до касаційної скарги додаються копії скарги та доданих до неї матеріалів відповідно до кількості учасників справи.

ОСОБА_1 надала до суду одну копію касаційної скарги, в той час як учасниками справи, окрім скаржника, є ОСОБА_2 та ОСОБА_3 .

За таких обставин недоліки касаційної скарги мають бути усунені шляхом надання двох копій касаційної скарги.

Відповідно до пункту 2 частини другої статті 392 ЦПК України, у касаційній скарзі повинно бути зазначено відомості про наявність або відсутність електронного кабінету у особи, яка подає касаційну скаргу.

Заявник не зазначив передбачені пунктом 2 частини другої статті 392 ЦПК України відомості щодо наявності або відсутності у неї електронного кабінету в підсистемі Електронний Суд ЄСІТС.

Недоліки касаційної скарги мають бути усунені шляхом зазначення відомостей про наявність або відсутність електронного кабінету у ОСОБА_1 в підсистемі Електронний Суд.

Згідно частини другої статті 393 ЦПК України у разі, якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, визначених статтею 392 цього Кодексу, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу, про що суддею постановляється відповідна ухвала.

Ураховуючи викладене, касаційну скаргу слід залишити без руху та надати заявнику строк для усунення її недоліків.

Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій (частина четверта статті 12 ЦПК України).

Питання про відкриття касаційного провадження або про відмову у відкритті касаційного провадження буде вирішено колегією суддів після оформлення касаційної скарги відповідно до вимог статті 392 ЦПК України.

Керуючись статтями 185, 390, 392, 393 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Вінницького апеляційного суду від 12 липня 2024 року у справі № 128/240/20 залишити без руху.

Визначити для усунення недоліків касаційної скарги строк - десять днів з дня вручення ОСОБА_1 копії цієї ухвали.

У разі невиконання у встановлений строк вимог цієї ухвали касаційна скарга вважатиметься неподаною та буде повернута заявникові.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя О. М. Осіян