Справа № 229/5420/24
Провадження № 2/229/1842/2024
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

18 грудня 2024 р. м. Дружківка, Донецької області

Дружківський міський суд Донецької області .,

у складі: головуючого судді Медінцевої Н.М.

секретар судового засідання Мельничук І. М.

розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_1 ) про зміну розміру аліментів, що стягуються на утримання неповнолітніх дітей,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом, в якому просить суд змінити розмір аліментів на утримання неповнолітніх ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що стягуються з ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 , стягнувши з нього по 1/6 частині його заробітку (доходу) на кожну дитину, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на кожну дитину.

В обґрунтування своїх вимог позивач зазначала, що вона є опікуном (піклувальником0 своїх неповнолітніх онуків, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на підставі рішення Ясинуватського міськрайонного суду Донецької області від 20.09.2013 р. у справі №250/2770/13-ц. Мати дітей, ОСОБА_5 , померла. Батько, ОСОБА_2 , позбавлений батьківських прав. На підставі зазначеного рішення суду з відповідача стягнуто аліменти на утримання онуків в розмірі 1/6 частини його доходів на кожну дитину, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту прав дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку стягнення аліментів" внесено зміни до статті 182 Сімейного Кодексу України. Встановлено, що мінімальний розмір аліментів не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Такі зміни законодавства є достатньою правовою підстаною для збільшення розміру аліментів, що стягуються з відповідача, до встановленого законом мінімуму.

Ухвалою Дружківського міського суду Донецької вирішено судовий розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін.

Позивач, будучи належним чином повідомленим про дату, час і місце розгляду справи, у судове засідання не з`явився, надіслав до суду заяву, що не має можливості з`явитися в судове засідання.

Відповідач, будучи належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явились.

З урахуванням ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у зв`язку з неявкою всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

При викладених обставинах суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності відповідача, який сповіщений про розгляд справи належним чином, від якого не надійшло повідомлення про причини неявки, ухваливши заочне рішення у справі, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України, так як надані матеріали є повними і достатніми для розгляду справи у відсутності відповідача.

Згідно з ч. 4 ст. 223 ЦПК України при винесенні заочного рішення, суд вирішує справу на підставі наявних в ній даних та доказів.

Суд, дослідивши наявні в матеріалах справи докази в їх сукупності, приходить до наступних висновків.

Відповідач є батьком неповнолітніх ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що вбачається зі свідоцтв про народження дітей серія - НОМЕР_2 та серія НОМЕР_3 , що видані Виконавчим комітетом Очеретинської селищної ради Ясинуватського району Донецької області.

Заочним рішенням Ясинуватського місьрайонного суду Донецької області від 20.09.2013 р. відповідача позбавлено батьківських прав відносно малолітніх дітей ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Опікуном малолітніх дітей призначено позивача ОСОБА_1 .. Також з відповідача на користь опікуна ОСОБА_1 стягнуто аліменти на утримання онуків в розмірі 1/6 частини його доходів на кожну дитину, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Позивач вказує, що розмір аліментів визначений рішенням Ясинуватського міськрайонного суду Донецької області менший за розмір встановлений законом.

Згідно зі статтею 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

За змістом статті 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Частина третя статті 181 СК України визначає, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

Відповідно до статті 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.

Згідно частини другої статті 182 СК України (у редакції, чинній до моменту прийняття Закону України від 17 травня 2017 року № 2037-VIII) мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу.

Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту права дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку стягнення аліментів» від 17 травня 2017 року № 2037-VIII частину другу статті 182 СК України викладено в такій редакції: «Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку».

Отже, вказаним законом збільшено мінімальний розмір аліментів, які підлягають стягненню з платника аліментів.

У частині першій статті 192 СК України передбачено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

У постанові Верховного Суду України від 05 лютого 2014 року у справі № 6-143цс13 зроблено висновок, що розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв`язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів матір дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища батька може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів. СК України передбачає підстави для зміни розміру аліментів, визначеного за рішенням суду, але не пов`язує їх зі способом присудження. Стаття 192 СК України тільки вказує на можливість зміни раніше встановленого розміру аліментівза наявності доведених в судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Згідно роз`яснень, викладених у пункті 17 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року за № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» зміна законодавства в частині визначення мінімального розміру аліментів на одну дитину не є підставою для перегляду постановлених раніше судових рішень про їх стягнення.

Тобто, зміна закону, яким встановлюється мінімальний розмір аліментів, які підлягають стягненню з платника аліментів на одну дитину, не є підставою для зміни розміру аліментів відповідно до статті 192 СК України.

Отримувати підвищений мінімальний розмір аліментів - це безумовне право, визначене законом, яке захищається в судовому порядку.

Збільшення мінімального розміру аліментів не є підставою для ухвалення нового рішення про збільшення розміру аліментів, як і не може бути підставою для відмови в перерахунку розміру аліментів (правова позиція Верховного суду, викладена в постановах від 12.09.2018 року № 459/2181/17 та від 20.06.2019 року № 632/580/17).

Необхідно зауважити, що Законом України від 03 липня 2018 року № 2475-VIII частину першу статті 71 Закону України «Про виконавче провадження» доповнено абзацом другим, яким передбачено, що виконавець стягує з боржника аліменти у розмірі, визначеному виконавчим документом, але не менше мінімального гарантованого розміру, передбаченого Сімейним кодексом України. Тобто законодавством передбачений механізм, який надає можливість забезпечити виплату аліментів у розмірі не нижче мінімального гарантованого розміру, передбаченого СК України навіть при наявності постановлених раніше судових рішень про стягнення аліментів у розмірі, нижчому ніж мінімальний гарантований розмір аліментів, встановлений законом на час стягнення.

Звертаючись до суду із позовом, ОСОБА_1 просила збільшити розмір аліментів, стягнутих за рішенням суду, стягнувши з відповідача по 1/6 частині його заробітку (доходів) відповідача на кожну дитину, але не менше 50% прожиткового мінімуму для кожної дитини відповідного віку, посилаючись лише на зміну законодавства щодо мінімального розміру аліментів на одну дитину.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що збільшення розміру аліментів у зв`язку зі зміною законодавства не ґрунтуються на зазначених вимогах закону, а тому позовні вимоги задоволенню не підлягають.

керуючись ст.ст.258,259,263-265 ЦПК України, суд,

УХВАЛИВ:

в задоволення позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про збільшення розміру аліментів - відмовити.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку. Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана позивачем до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Суддя Медінцева Н. М.