Житомирський апеляційний суд
Справа №295/994/23 Головуючий у 1-й інст. Кузнєцов Д. В.
Категорія 21 Доповідач Трояновська Г. С.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 грудня 2024 року Житомирський апеляційний суд у складі:

Головуючого - судді Трояновської Г.С.,

суддів: Павицької Т.М., Борисюка Р.М.,

розглянувши у порядку письмового провадження (без повідомлення учасників) цивільну справу № 295/994/23 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору ОСОБА_4 , ОСОБА_5 про усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою

за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на ухвалу Богунського районного суду м. Житомира від 19 вересня 2024 року, постановлену під головуванням судді Кузнєцова Д.В. у м. Житомирі

в с т а н о в и в:

У січні 2023 року ОСОБА_1 звернулася до суду з вищезазначеним позовом та, з урахуванням зменшення позовних вимог, просила :

- усунути перешкоди у користуванні земельною ділянкою загальною площею 0,0533 га за адресою: АДРЕСА_1 шляхом зобов`язання ОСОБА_2 та ОСОБА_3 демонтувати бетонний паркан на межі суміжних земельних ділянок від «Д» (13) до «Г» (10) та повернути паркан із сітки по тих межах, який був встановлений;

- зобов`язати ОСОБА_2 та ОСОБА_3 перенести сарай, клітки для ведення підсобного господарства на відстань не менше 15 метрів від житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 згідно Державних будівельних норм;

-зобов`язати ОСОБА_2 та ОСОБА_3 у майбутньому здійснювати будівництво кочегарки згідно Державних будівельних норм, щоб дим не потрапляв у вікна житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 .

В обгрунтування позову вказано, що зведений бетонний паркан на межі земельних ділянок, розташованих за адресою: АДРЕСА_1 загальною площею 0,0533 га (за угодою від 17.04.2019 у власності позивача та третіх осіб 0,0540 га. + 0,0086 га у користуванні) та АДРЕСА_1 з порушенням меж земельної ділянки, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 згідно координат поворотних точок визначених угодою про встановлення порядку користування земельною ділянкою, яка посвідчена приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Рогальською Р.1. від 17.04.2019 та угодою про порядок використання і розпорядження земельною ділянкою за адресою: АДРЕСА_1 , посвідчена приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Рогальською Р.І. від 10.03.2010.

Ухвалою Богунського районного суду м. Житомира від 19 вересня 2024 року за клопотанням представника позивача адвоката Мариніної М.О. зупинено провадження у цивільній справі №295/994/23 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору ОСОБА_4 , ОСОБА_5 про усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою до набрання законної сили судовим рішенням у справі №295/9307/24 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Держгеокадастру у Житомирській області, треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про скасування державної реєстрації земельної ділянки

Не погоджуючись із вказаною ухвалою суду, ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, оскільки вважає ухвалу суду незаконною, постановленою з порушенням норм матеріального та процесуального права, а тому просить скасувати ухвалу Богунського районного суду м. Житомира від 19 вересня 2024 року , а справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду.

В обгрунтування апеляційної скарги зазначив, що представник позивача не пояснила, а судом не було чітко встановлено ту обставину, яким чином судове рішення у справі № 295/9307/24 у випадку скасування державної реєстрації суміжної земельної ділянки безумовно вплине на вирішення даної справи. Суд першої інстанції, в порушення вимог п.6 ч. 1 ст. 251 ЦПК України, зазначивши конкретну іншу справу, до вирішення якої зупиняється провадження у даній справі, не проаналізував предмети та підстави позовів у справах і не вказав обставини, які б давали обґрунтовані підстави для висновку про те, що наявність спору у справі за позовом ОСОБА_1 до Головного Управління Держгеокадастру у Житомирській області, виключає можливість на підставі наявних доказів самостійно встановити при розгляді даної справи наявність обставин, якими ОСОБА_1 , ОСОБА_6 , ОСОБА_5 обгрунтовують свої вимоги, та можливість встановлення підстав для усунення перешкод в користуванні земельною ділянкою тощо й тим паче, усі письмові докази в справі є зібраними та більш того, наявний висновок судового експерта, який навіть вже надавав пояснення в судовому засіданні. В цій справі ОСОБА_1 має довести суду та надати відповідні докази, які б підтверджували той факт, що зведений бетонний паркан дійсно збудований з порушенням меж земельної ділянки розташованої за адресою: АДРЕСА_1 згідно координат поворотних точок визначених угодою про встановлення порядку користування земельною ділянкою від 17.04.2019 та угодою про порядок використання і розпорядження земельною ділянкою від 10.03.2010. Наявність та/або відсутність державної реєстрації земельної ділянки з кадастровим номером :10:068:0084 у Державному земельному кадастрі АЖ не впливає на визначені позовні вимоги та межі їх доведення в суді.

У відзиві на апеляційну скаргу ОСОБА_1 просила залишити апеляційну скаргу без задоволення, а ухвалу суду першої інстанції без змін. Зазначала, що встановлення на чиїй саме земельній ділянці розташований спірний паркан (огорожа), який проходить по спільній межі будинковолодінь, є однією з важливих обставин у даній справі, а тому суд першої інстанції правомірно зупинив провадження у справі. Крім того, технічну документацію із землеустрою з присвоєнням кадастрового номеру :10:068:0084 суміжній земельній ділянці відповідачі виготовили вже під час провадження у суді першої інстанції, а також умисно не являлись на перші судові засідання, затягуючи час. Під час виготовлення технічної документації межі із суміжним землекористувачем ОСОБА_1 погоджені не були. Відтак, відповідачі всіляко намагаються ввести в оману суд. До того ж, позивач ще 07.12.2021 року зверталась до Житомирської міської ради щодо порушення відповідачами правил добросусідства, в тому числі щодо встановлення бетонного паркану на межі суміжних земельних ділянок. Виконавчим комітетом Житомирської міської ради від 12.01.2022 було надано відповідь, роз?яснено норми ДБН та рекомендовано звернутися до суду. Крім того, позивач у 2023 році зверталася із заявами щодо оформлення сусідами речових прав на земельну ділянку. Відтак, уповноважені органи у сфері земельних відносин були достеменно обізнані про порушення меж та наявність судового спору, однак попри це всеодно було присвоєно кадастровий номер земельній ділянці відповідачів. Отже, земельна ділянка належить відповідачам по справі ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , комісійну судову будівельно-технічну та земельно-технічну експертизу у цій справі було проведено з урахуванням сформованої земельної ділянки кадастровий номер: :10:068:0084 її меж та координатів у якості вихідних даних. Таким чином, судове рішення у справі № 295/9307/24 у випадку скасування державної реєстрації суміжної земельної ділянки вплине на вирішення цієї справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 368 ЦПК України, справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими главою I розділу V ЦПК України.

За змістом пункту 14 частини 1 статті 353 ЦПК України окремо від рішення суду може бути оскаржена в апеляційному порядку ухвала суду першої інстанції щодо зупинення провадження у справі.

Згідно з ч. 2 ст. 369 ЦПК України, апеляційні скарги на ухвали суду, зазначені в пунктах 1, 5, 6, 9, 10, 14, 19, 37-40 частини першої статті 353 цього Кодексу, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Відповідно до ч. 13 ст. 7 ЦПК України, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

За таких обставин розгляд справи здійснено в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи.

Перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи, в провадженні Богунського районного суду м. Житомира перебуває цивільна справа №295/994/23 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору ОСОБА_4 , ОСОБА_5 про усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою.

В цій справі заявлено вимоги про усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою загальною площею 0,0533 га за адресою: АДРЕСА_1 шляхом зобов`язання ОСОБА_2 та ОСОБА_3 демонтувати бетонний паркан на межі суміжних земельних ділянок від «Д» (13) до «Г» (10) та повернути паркан із сітки по тих межах, який був встановлений; зобов`язати ОСОБА_2 та ОСОБА_3 перенести сарай, клітки для ведення підсобного господарства на відстань не менше 15 метрів від житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 згідно Державних будівельних норм; зобов`язати ОСОБА_2 та ОСОБА_3 у майбутньому здійснювати будівництво кочегарки згідно Державних будівельних норм, щоб дим не потрапляв у вікна житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 .

У цивільній справі 295/9307/24 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Держгеокадастру у Житомирській області, за участі третіх осіб: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , заявлено вимоги про визнання протиправною та скасування державної реєстрації земельної ділянки з кадастровим номером :10:068:0084 у Державному земельному кадастрі, скасування кадастрового номера :10:068:0084 із закриттям Поземельної книги.

Постановляючи ухвалу про зупинення провадження у справі суд першої інстанції виходив з того, що у висновку комісійної судової будівельно-технічної та земельно-технічної експертизи судові експерти зазначили, що встановити чи огорожа із залізобетонних плит (секцій) в бетонних стовпчиках, яка розташована по спільній межі будинковолодіння АДРЕСА_1 та АДРЕСА_1 порушує межі земельної ділянки, яка перебуває у користуванні ОСОБА_1 , ОСОБА_6 та ОСОБА_5 за адресою: АДРЕСА_1 використовуючи значення координат кутів зовнішніх меж ділянок не вбачається за можливе, у зв`язку із відсутністю значень координат таких ділянок та не задоволенням клопотання експертів в частині надання додаткових матеріалів. При цьому експерти вказали, що межі фактичного землекористування будинковолодінням за адресою: АДРЕСА_1 та межі земельної ділянки з кадастровим номером :10:068:0084 за адресою: АДРЕСА_1 перетинаються в площині, в результаті чого утворюються плями накладання, які свідчать, що у фактичному землекористуванні будинковолодіння за адресою: АДРЕСА_1 перебуває частина земельної ділянки з кадастровим номером :10:068:0084 площею 4,7 кв.м (4,5 кв.м + 0,2 кв.м). Відтак, встановлення на чиїй саме земельній ділянці розташований спірний паркан (огорожа), який проходить по спільній межі будинковолодінь, є однією з важливих обставин у даній справі.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції з огляду на таке.

Статтею 2 ЦПК України визначено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

У статті 129 Конституції України одними із основних засад судочинства проголошено рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом, а також забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Процесуальний порядок провадження у цивільних справах визначається ЦПК України та іншими законами України, якими встановлюється зміст, форма, умови виконання процесуальних дій, сукупність цивільних процесуальних прав і обов`язків суб`єктів цивільно-процесуальних правовідносин та гарантій їх реалізації.

Відповідно до п.6 ч.1 ст.251 ЦПК України суд зобов`язаний зупинити провадження у справі у разі об`єктивної неможливості розгляду цієї справи до вирішення іншої справи, що розглядається в порядку конституційного провадження, адміністративного, цивільного, господарського чи кримінального судочинства, - до набрання законної сили судовим рішенням в іншій справі; суд не може посилатися на об`єктивну неможливість розгляду справи у випадку, коли зібрані докази дозволяють встановити та оцінити обставини (факти), які є предметом судового розгляду.

Згідно з п.5 ч.1 ст.253 ЦПК України провадження у справі зупиняється у випадках, встановлених п.6 ч.1 ст.251 цього Кодексу - до набрання законної сили судовим рішенням, від якого залежить вирішення справи.

У постанові Верховного Суду від 12 грудня 2018 року у справі № 645/331/17 (провадження № 61-3429зпв18) наведено правовий висновок щодо застосування пункту 4 частини першої статті 201 ЦПК України в редакції, чинній до 15 грудня 2017 року, який узгоджується з пунктом 6 частини першої статті 251 ЦПК України в чинній редакції, про те, що при визначенні наявності підстав, за яких провадження у справі підлягає обов`язковому зупиненню, суд повинен враховувати, що підстава для зупинення провадження у справі, визначена у пункті 4 частини першої статті 201 ЦПК України (в редакції, чинній до 15 грудня 2017 року), застосовується в тому разі, коли в іншій справі можуть бути вирішені питання, що стосуються підстав заявлених у справі вимог чи умов, від яких залежить можливість її розгляду. Межі зупинення провадження у справі не повинні призводити до зменшення розумного строку розгляду справи. Розумність тривалості судового розгляду має визначатися з урахуванням обставин справи та таких критеріїв: складність справи, поведінка заявника та компетентних органів, а також важливість предмета позову для заявника у справі.

У постанові від 25 травня 2022 року у справі № 759/7515/21 (провадження № 61-17497св21) Верховний Суд зазначив, що пунктом 6 частини першої статті 251 ЦПК України передбачено, що суд зобов`язаний зупинити провадження у справі у разі об`єктивної неможливості розгляду цієї справи до вирішення іншої справи, що розглядається в порядку конституційного провадження, адміністративного, цивільного, господарського чи кримінального судочинства, - до набрання законної сили судовим рішенням в іншій справі; суд не може посилатися на об`єктивну неможливість розгляду справи у випадку, коли зібрані докази дозволяють встановити та оцінити обставини (факти), які є предметом судового розгляду. Зупинення провадження у справі - це тимчасове припинення всіх процесуальних дій у справі, що викликане настанням зазначених у законі причин, що перешкоджають подальшому руху процесу, і щодо яких невідомо, коли вони можуть бути усунені. Для вирішення питання про зупинення провадження у справі суду потрібно у кожному конкретному випадку з`ясовувати як пов`язана справа, яка розглядається, зі справою, що розглядається іншим судом; чим обумовлюється об`єктивна неможливість розгляду справи. Неможливість розгляду справи до вирішення справи іншим судом полягає в тому, що обставини, які розглядаються іншим судом, не можуть бути встановлені судом самостійно у цій справі. Пов`язаність справ полягає у тому, що рішення іншого суду, який розглядає справу, встановлює обставини, що впливають на збирання та оцінку доказів у цій справі. Наведені обставини повинні бути такими, що мають значення для даної справи. Отже, необхідність в зупиненні провадження у справі виникає у випадку, якщо неможливо прийняти рішення у такій справі до ухвалення рішення в іншій справі. Тобто, між справами, що розглядаються, повинен існувати тісний матеріально-правовий зв`язок, який виражається в тому, що факти, встановлені в одній із справ, будуть мати преюдиційне значення для іншої справи.

Як вбачається з матеріалів справи, в обґрунтування позову ОСОБА_1 зазначає, що у її власності разом із ОСОБА_7 та ОСОБА_5 перебуває 46/100 частин житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 , придбані на підставі договору купівлі-продажу 17.12.2003. Також відповідно до угоди про встановлення порядку користування земельною ділянкою за названою адресою їй та третім особам визначено у власність 0,0460 га та у користування 0,0073 га, проте відповідачі в порушення цієї угоди встановили на межі земельних ділянок паркан, внаслідок чого зменшено площу земельної ділянки, яка перебувала в її користуванні. Предметом позову у справі № 295/9307/24 є відновлення порушених прав ОСОБА_1 як користувача земельної ділянки внаслідок протиправної державної реєстрації суміжної земельної ділянки, що перебуває в користуванні відповідачів ОСОБА_8 . Тобто між сторонами виник спір з приводу нерухомого майна - суміжних земельних ділянок, що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 та АДРЕСА_2 і питання дотримання вимог земельного законодавства при формуванні земельної ділянки з кадастровим номером :10:068:0084, яку мають намір приватизувати відповідачі ОСОБА_8 , має істотне значення в спорі, який виник з приводу усунення перешкод ОСОБА_1 у користуванні такою власністю.

Враховуючи вищенаведене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції обґрунтовано дійшов висновку про об?єктивну неможливість розгляду цієї справи до вирішення справи № 295/9307/24 та наявність підстав для зупинення провадження у справі відповідно до п.6 ч.1 ст.251 ЦПК України.

Доводи апеляційної скарги висновків місцевого суду не спростовують. Судове рішення ухвалено судом першої інстанції з додержанням норм процесуального права, тому, у відповідності до ст. 375 ЦПК України, апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а судове рішення - залишити без змін.

Керуючись ст. 374, 375, 381-384 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Ухвалу Богунського районного суду м. Житомира від 19 вересня 2024 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий Судді