Справа № 369/733/24
Провадження № 2/369/3795/24
20.11.2024 року м. Київ
Києво-Святошинський районний суд Київської області у складі:
головуючого судді Пінкевич Н.С.,
за участі секретаря судових засідань Осіпова В.І.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Києво-Святошинського районного суду Київської області у порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування шкоди заподіяної пошкодженням майна,
У січні 2024 року позивач звернувся з позовом до суду з вказаним позовом. Позовні вимоги обґрунтовано тим, що 16 січня 2021 року за адресою Київська область, м. Вишневе, вул. Чорновола 9, в салоні автомобіля автобус Богдан модель А092 р.н. НОМЕР_1 виникла пожежа.Актом про пожежу встановлено, що пожежею пошкоджено облицювання легкового автомобіля Hyundai, р.н. НОМЕР_2 з лівої сторони. Власником вказаного автомобіля є позивач. Згідно звіту №17/98.01.21 від 23.01.2021 року про оцінку вартості матеріального збитку, виготовленого Фізичною особою- підприємцем ОСОБА_3 вартість матеріального збитку заподіяного позивачу складає 1110 880,16 грн.
У березні 2021 року позивач звернувся з позовом до власника автомобіля автобуса Богдан модель А092 р.н. НОМЕР_1 . 11 липня 2023 року у справі №369/3222/21 Київським апеляційним судом прийнято постанову якою ОСОБА_1 було відмовлено у задоволені позову про відшкодування матеріальної та моральної шкоди у зв`язку з тим, що позивач неправильно визначив коло учасників справи, оскільки власником автомобіля автобус Богдан модель А092 р.н. НОМЕР_1 є ОСОБА_2 .
Зазначає, що у справі №369/3222/21 встановлено, що пожежею пошкоджено його автомобіль, сума завданого збитку, що пошкодження його автомобіля виникло саме із-за загоряння поруч припаркованого автобуса, володільцем якого на той час був ОСОБА_2 , тому ці факти вже не потребують доведення при розгляді справи.
Зазначає, що крім матеріальної шкоди у розмірі 110 880,16 грн. йому також було завдано моральну шкоду., оскільки кожне спілкування з учасниками пожежі, згадування її наслідків протягом трьох років завдає йому моральних страждань та душевних хвилювань. Також зазначає, що після відновлення за власний кошт автомобіля, він рідше почав їм користуватися із-за страха, що його знов пошкодять. Через не відшкодування відповідачем заподіяної шкоди, довгі судові розгляди, відсутність тривалий час автомобіля, позивач був змушений довгий період часу всі свої заощадження та заробітки направляти на ремонт автомобіля. Це все спричинило виникнення у нього пригніченого стану, що призвело до розладу стосунків у родині.
Просить стягнути з ОСОБА_2 відшкодування матеріальної шкоди у розмірі 110 880,16 грн. та моральної шкоди у розмірі 50 000,00 грн, суму сплаченого судового збору та витрати на оплату послуг експерта 3 000,00 грн.
Ухвалою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 22.01.2024 року відкрито провадження за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін, призначено розгляд справи.
У судове засідання позивач та його представник не з`явилися. Направили суду заяву про розгляд справи за їх відсутності, просили позов задоволити.
У судове засідання відповідач не з`явився. Про час та місце розгляду справи повідомлявся у встановленому законом порядку. Ухвалу про відкриття, позовну заяву з додатками отримав ще 27 лютого 2024 року, що підтверджено зворотнім повідомденням. Додатково для виклику особи, суд направляв і смс-повідомлення, та розмістив оголошення про виклик особи на сайті суду. Причини неявки суду не повідомлені, клопотань про відкладення розгляду справи до суду не надходило.
Відповідно до вимог ст.280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений про дату, час та місце судового засідання, та не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин, не подав відзив, а позивач не заперечує проти такого вирішення справи..
За таких обставин суд, враховуючи вимоги ст. 280 ЦПК України, вважає за можливе розглянути справу без участі відповідача та ухвалити по справі заочне рішення.
Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступних підстав.
У відповідності до ч. 5 ст. 268 ЦПК України датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.
Згідно ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.
Статтею 129 Конституції України встановлено, що основними засадами судочинства є змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.
Суд, вивчивши матеріали справи, дослідивши надані докази в їх сукупності, приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.
Відповідно до ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим кодексом випадках.
У ст.12 ЦПК України, говориться, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.
При розгляді справи судом встановлено, що 16 січня 2021 року за адресою Київська область, м. Вишневе, вул. Чорновола 9, в салоні автомобіля автобус Богдан модель А092 р.н. НОМЕР_1 виникла пожежа.
Актом про пожежу встановлено, що пожежею пошкоджено облицювання легкового автомобіля Hyundai, р.н. НОМЕР_2 з лівої сторони. Власником вказаного автомобіля є позивач. Згідно звіту №17/98.01.21 від 23.01.2021 року про оцінку вартості матеріального збитку, виготовленого Фізичною особою- підприємцем ОСОБА_3 вартість матеріального збитку заподіяного позивачу складає 1110 880,16 грн.
Постановою Київського апеляційного суду від 11 липня 2023 року було розглянута цивільна справа (справа 369/3222/21) та було встановлено, що позивач є власником автомобіля Hundai Elantra днз НОМЕР_2 (свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу від 04.12.2018 року).
16.01.2021 року о 04 год. 35 хв. внаслідок короткого замикання електропроводки у належному відповідачу автобусі Богдан А092 днз НОМЕР_1 , що знаходився біля будинку по за адресою: АДРЕСА_1 , виникла пожежа у зв`язку з якою було пошкоджено належний позивачу автомобіль Hundai Elantra днз НОМЕР_2 , що підтверджується актом про пожежу від 16.01.2021 року.
Вартість матеріального збитку, згідно висновку оцінювача Фізичної особи- підприємця ОСОБА_3 від 23.01.2021 року складає 110880,16 гривень.
Згідно звіту №17/98.01.21 від 23.01.2021 року про оцінку вартості матеріального збитку, виготовленого Фізичною особою - підприємцем ОСОБА_3 вартість матеріального збитку заподіяного позивачу складає 1110 880,16 грн. Також судом апеляційної інстанції було встановлено, що пошкодження автомобіля позивача виникло саме із-за загоряння поруч припаркованого автобуса, володільцем якого на той час був ОСОБА_2 .
Матеріали справи не містять доказів оскарження даної постанови.
Відповідно до ч.4 ст.82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.
Отже, вина ОСОБА_2 у настанні пожежі, що сталась 16 січня 2021 року не підлягає доказуванню.
Положеннями ст. 319 ЦК України передбачено, що власник володіє, користується розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна дії, які не суперечать закону. При здійсненні своїх прав та виконанні обов`язків власник зобов`язаний додержуватись моральних засад суспільства. Власність зобов`язує. Власник не може використовувати право власності на шкоду правам, свободам та гідності громадян.
Частиною 2 ст. 13 ЦК закріплює правило про те, що при здійсненні своїх прав особа зобов`язана утримуватися від своїх дій, які б могли порушити права інших осіб, заподіяти шкоду навколишньому середовищу або культурній спадщині.
За правилами ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується у повному обсязі особою, яка її завдала.
Відповідно до ч. 1, 2 ст. 1187 ЦК України, за правилами ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується у повному обсязі особою, яка її завдала.
Відповідно до п. п. 2, 7 ч. 2 ст. 21 Кодексу цивільного захисту України, громадяни України зобов`язані: дотримуватися заходів безпеки у побуті та повсякденній трудовій діяльності, не допускати порушень виробничої і технологічної дисципліни, вимог екологічної безпеки, охорони праці, що можуть призвести до надзвичайної ситуації; виконувати правила пожежної безпеки, забезпечувати будівлі, які їм належать на праві приватної власності, первинними засобами пожежогасіння, навчати дітей обережному поводженню з вогнем.
Право на відшкодування матеріальних збитків серед способів захисту цивільних прав передбачене ст. 22 ЦК України.
Так, ст.22ЦК України встановлено, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування.
Збитками є: 1) втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); 2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).
Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі. Якщо особа, яка порушила право, одержала у зв`язку з цим доходи, то розмір упущеної вигоди, що має відшкодовуватися особі, право якої порушено, не може бути меншим від доходів, одержаних особою, яка порушила право. На вимогу особи, якій завдано шкоди, та відповідно до обставин справи майнова шкода може бути відшкодована і в інший спосіб, зокрема, шкода, завдана майну, може відшкодовуватися в натурі (передання речі того ж роду та тієї ж якості, полагодження пошкодженої речі тощо).
У справах про відшкодування шкоди згідно з ч. 2 ст.1166ЦК України обов`язок доведення відсутності вини несе відповідач.
Відповідно до ч. 1 ст.76ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Згідно з ч. 1 ст.81ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Відповідно до ч. ч. 5, 6 ст.81ЦПК України докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Ч. 7 ст. 81 ЦКП України імперативно встановлює, що суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом.
Відповідач жодним доказом не спростував правові підстави позову та обставини, викладені в позовній заяві.
Таким чином суд вбачає доведеною позовну вимогу, щодо стягнення з відповідача на користь позивача розміру відшкодування майнової шкоди в сумі 110880,16 гривень.
Окрім відшкодування матеріальної шкоди позивач також просить суд стягнути на його користь відшкодування моральної шкоди.
Статтею 23 ЦК України визначено, що особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав.
Моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи.
Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб.
Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.
Відповідно до ч. 1 ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, в установлених частиною другою цієї статті.
Згідно з п. 3 постанови Пленуму Верховного суду України №4 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру, внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Відповідно до чинного законодавства, моральна шкода може полягати у моральних переживаннях у зв`язку з ушкодженням здоров`я, у порушенні нормальних життєвих зв`язків через неможливість продовження активного громадського життя, порушенні стосунків з оточуючими людьми, при настанні інших негативних наслідків.
Відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з`ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору (п. 5 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року №4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди»).
У п. 9 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року №4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» роз`яснено, що розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості.
Встановивши, що в наслідок пожежі та пошкодження автомобіля життя позивача було перенасичене негативними емоціями та психічними переживаннями, які призвели до позбавлення можливостей реалізації ним своїх звичок і бажань, які він міг би реалізувати не витрачаючи часу на захист своїх порушених прав у судовому порядку, суд робить висновок, що позивачу дійсно була завдана моральна шкода.
З урахуванням конкретних обставин справи, глибини заподіяної моральної шкоди, характеру та обсягу душевних страждань, яких зазнав позивач, вимог розумності та справедливості, суд вбачає підстави для відшкодування позивачу від ОСОБА_2 моральної шкоди в розмірі 20 000 грн.
Відповідно до ч. ч. 1, 3 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати, зокрема, пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи.
Стаття 141 ЦПК України передбачено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, у разі задоволення позову, покладаються на відповідача.
Тому з відповідача слід стягнути витрати на проведення огляду в розмірі 3000 грн. та витрати по сплаті судового збору в розмірі 1308,80 грн.
Враховуючи викладене, керуючись ст. ст. 4, 5, 12, 13, 141, 259, 263-265, 273 ЦПК України, суд, -
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди завданої пошкодженням майна задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 заподіяну пошкодженням майна матеріальну шкоду у сумі 110880,16 грн (сто десять тисяч вісімсот вісімдесят гривень 16 копійок) та моральну шкоду у сумі 20 000 грн. (двадцять тисяч грн.), суму сплаченого судового збору у розмірі 1308,80 грн. (одна тисяча триста вісім гривень 80 копійок) та витрати з оплати вартості експертизи у розмірі 3000 грн. (три тисячі).
В іншій частині позову відмовити.
Інформація про позивача: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , адреса: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_3 .
Інформація про відповідача: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , адреса: АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_4 .
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення, до Київського апеляційного суду.
Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено удень його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Повний текст виготовлений 20 листопада 2024 року.
Суддя Наталія ПІНКЕВИЧ