23 грудня 2024 року Єдиний унікальний № 501/864/22 Провадження № 2-с/501/194/24
УХВАЛА

Іменем України

23 грудня 2024 року м. Чорноморську

Суддя Іллічівського міського суду Одеської області Тордія Е.Н.

номер справи № 501/4948/22 провадження (2-с/501/194/24)

розглянувши матеріали цивільної справи за заявою ОСОБА_1

про скасування судового наказу за заявою комунального підприємства

« Чорноморськтеплоенерго" Чорноморської міської ради Одеської області про стягнення заборгованості за надані послуги -

ВСТАНОВИВ:

Стислий виклад правовідносин.

14 березня 2022 року Іллічівським міським судом Одеської області видано судовий наказ, яким задоволені вимоги комунального підприємства «Чорноморськтеплоенерго» Чорноморської міської ради Одеської області до ОСОБА_2 , ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за надані послуги. Відповідні вимоги сторони стягувача задоволено у повному обсязі з ОСОБА_2 , ОСОБА_1 стягнуто солідарно за надані послуги в розмірі 9588.10 грн. та судовий збір в сумі 268 ,40 грн.

18 грудня 2024 року ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою про скасування судового наказу від 15 березня 2022 року .В обґрунтування вимог посилався ,що він не отримував вказаного наказу, на не згоду з пред`явленими вимогами та тим, що на час звернення в квартирі він не зареєстрований , та у його власності вона не перебуває.

Мотивувальна частина та застосовані судом правові норми.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 Цивільного процесуального кодексу України боржник має право протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення копії судового наказу та доданих до неї документів подати заяву про його скасування до суду, який його видав, крім випадків видачі судового наказу відповідно до пунктів 4, 5 частини першої статті 161 цього Кодексу.

Заява про скасування судового наказу може також бути подана органами та особами, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб.

Згідно ч. 5 ст. 170 Цивільного процесуального кодексу України, до заяви про скасування судового наказу додаються:

1) документ, що підтверджує сплату судового збору;

2) документ, що підтверджує повноваження представника боржника, якщо заява подається таким представником;

3) клопотання про поновлення пропущеного строку, якщо заява подається після спливу строку, передбаченого частиною першою цієї статті.

Відповідно до ч. 6 ст. 170 Цивільного процесуального кодексу України, у разі подання неналежно оформленої заяви про скасування судового наказу суддя постановляє ухвалу про її повернення без розгляду не пізніше двох днів з дня її надходження до суду.

Згідно із ч. 1 ст. 126 Цивільного процесуального кодексу України право на вчинення процесуальної дії втрачається із закінченням строку, встановленого законом або судом.

Частиною 1 ст. 127 Цивільного процесуального кодексу України встановлено, що суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Європейський суд з прав людини у справі «Христов проти України» (Khristov v. Ukraine, заява № 24465/04) рішення від 19 лютого 2009 року вказав, що право на справедливий судовий розгляд, гарантоване пунктом 1 статті 6 Конвенції, слід тлумачити в контексті преамбули Конвенції яка, зокрема, проголошує верховенство права як складову частину спільної спадщини Договірних держав. Одним з основоположних аспектів верховенства права є принцип юридичної визначеності, згідно з яким у разі остаточного вирішення спору судами їхнє рішення, що набрало законної сили, не може ставитися під сумнів (див. справу «Брумареску проти Румунії» (Brumarescu v. Romania) [GC], № 28342/95, п. 61, ECHR 1999-VII).

Принцип юридичної визначеності вимагає поваги до принципу res judicata, тобто поваги до остаточного рішення суду.

Згідно з цим принципом жодна сторона не має права вимагати перегляду остаточного та обов`язкового до виконання рішення суду лише з однією метою - домогтися повторного розгляду та винесення нового рішення у справі.

Сама лише ймовірність існування двох думок стосовно предмета спору не може бути підставою для нового розгляду справи.

Відхід від цього принципу можливий лише тоді, коли цього вимагають відповідні вагомі й непереборні обставини (див. справу «Рябих проти Росії» (Ryabykh v. Russia), заява № 52854/99, п. 52, ECHR 2003-IX).

Поновлення строку на оскарження без доведеності поважності причин не забезпечувало б рівновагу між інтересами сторін та правову визначеність у цивільних правовідносинах, яка є складовою верховенства права, проголошеного статтею 8 Конституції України.

Необґрунтоване поновлення процесуальних строків на оскарження є порушенням принципу res judicata (правової визначеності), про що неодноразово наголошувалося у прецедентній практиці Європейського суду з прав людини.

Тому у разі пропущення строку звернення до суду належить обґрунтувати поважність причин пропущення такого строку. Зазвичай це обставини, що не залежать від волі такої особи.

Поважними причинами можуть визнаватися лише такі обставини, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи, та пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення відповідних дій та підтвердженні належними доказами.

Одже судовий наказ виданий судом 14 березня 2022 року . Як зазначає заявник в своїй заяві, йому стало відомо про судовий наказ 10 грудня 2024 року, однак доказів щодо цих обставин не надає, проте матеріали справи містять поштове повідомлення про отримання боржниками судового наказу 5 квітня 2022 року, за місцем реєст рації.

Також, з заяві посилається, що не зареєстрований в квартирі АДРЕСА_1 , надавши витяг з реєстру територіальної громади,з якого вбачається , що останній знятий з реєстрації 10 грудня 2024 року, та не згоден з розрахунком заборгованості при цьому не зазначив повну або часткову необґрунтованість вимог стягувача.

Таким чином на час винесення судового наказу ОСОБА_1 , був зареєстрований за вказаною у судовому наказі адресою, отримав його 5 квітня 2022 року , проте до суду з заявою про його скасування звернувся лише у грудні 2024 року, поважної причини пропуску строку на оскарження у заяві не зазначив, необґрунтованість вимог стягувача не обґрунтував.

Отже, заява ОСОБА_1 про скасування судового наказу не відповідає вимогам п.5 ч.3 , ч. 5 ст. 170 Цивільного процесуального кодексу України.

Висновок суду.

Враховуючи вищевикладене, оскільки заява про скасування судового наказу не відповідає приписам ст. 170 Цивільного процесуального кодексу України суд приходить до висновку, що заява підлягає поверненню.

Роз`яснити заявнику що ухвала про повернення заяви про скасування судового наказу не позбавляє права заявника на звернення до суду із заявою про скасування судового наказу у разі усунення недоліків, вказаних в ухвалі.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 126, 127, 170, 171, 258-261 Цивільного процесуального кодексу України, суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Заяву боржника ОСОБА_1 про скасування судового наказу № 501/4948/22 провадження (2-н/501/415/22 )за заявою комунального підприємства « Чорноморськтеплоенерго» Чорноморської міської ради Одеської області про стягнення заборгованості за надані послуги - повернути без розгляду.

Ухвала оскарженю не підлягає.

Суддя