Справа № 553/3220/24
Провадження № 2/545/2198/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"17" грудня 2024 р. Полтавський районний суд Полтавської області у складі:

головуючого судді Стрюк Л.І.,

за участю секретаря Синегуб Д.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Полтава в дистанційному режимі відеоконференції між Полтавським районним судом та представником позивача з власних технічних засобів Хобтою Юрієм Михайловичем цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування шкоди в порядку регресу,

в с т а н о в и в :

Позивач звернувся до суду з зазначеним позовом, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що 19.01.2023 у м. Полтаві по вул. Сакко, сталася ДТП за участі автомобіля Opel Astra, д.н.з. НОМЕР_1 , під керування відповідача та автомобіля Mitsubishi Lancer, д.н.з. НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_3 , на момент якої цивільно-правова відповідальність власника автомобіля Opel Astra була застрахована в ПАТ "Страхова компанія "Вусо" згідно з полісом обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №ЕР 212711039.Постановою Ленінського районного суду м. Полтави від 02.02.2022 ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124,122-4 КУпАП України. ПАТ "Страхова компанія "Вусо" здійснило виплату страхового відшкодування власнику автомобіля Mitsubishi Lancer, д.н.з. НОМЕР_2 , у сумі 7 176,71 грн. Оскільки відповідач після ДТП самовільно залишив місце пригоди, тому відповідно п(в) ч.38.1.1 ст.38 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у регресному порядку відповідає за заподіяну шкоду у межах страхового відшкодування. 15.04.2024 між ПАТ "Страхова компанія "Вусо" та фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1 укладено договір №15/04/2024 про відступлення прав вимоги, відповідно до якого первісний кредитор відступив право вимоги новому кредитору, право вимоги відшкодування в порядку регресу збитків завданих первісному кредитору по договорам страхування.

Просив стягнути з відповідача на користь позивача страхове відшкодування в порядку регресу в розмірі 7 176,71 грн та судові витрати, що складаються з судового збору в розмірі 1211,20грн та витрат на правову допомогу в сумі 16 352грн.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі, надав пояснення, що аналогічні за змістом до позовної заяви, просив позов задовольнити в повному обсязі, проти розгляду справи в заочному порядку не заперечував.

Відповідач у судове засідання не з`явився, про причини неявки не повідомив, заяви про розгляд справи за його відсутності не надав. Згідно з п. 2 ч.7, ч. 8 ст. 128 ЦПК України вважається таким, що повідомлений належним чином.

За таких обставин, за згодою представника позивача, проводиться заочний розгляд справи.

Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з таких підстав.

Встановлено, що постановою Ленінського районного суду м. Полтави від 02.02.2022 ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124,122-4 КУпАП України, та накладено адміністративне стягнення за ст.122-4 КУпАП у вигляді штрафу в розмірі 3400грн, за ст. 124 КУпАП - штраф 850 грн. Згідно з постановою ОСОБА_2 19.01.2023 року о 14 год. 10 хв. керуючи автомобілем Opel Astra, д.н.з. НОМЕР_1 , на території парковочної зони магазину "АТБ" в районі будинку № 1 по вул. Сакко в м. Полтаві, рухаючись заднім ходом, не впевнився в безпечності виконуваного маневру та скоїв наїзд на припаркований автомобіль Mitsubishi Lancer, д.н.з. НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_3 (власник ОСОБА_4 ), який знаходився позаду. Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди автомобілі отримали механічні пошкодження. Будучи причетним до дорожньо-транспортної пригоди, ОСОБА_2 залишив місце події. За вищевказаних обставин причиною дорожньо-транспортної події та її наслідків стало порушення водієм автомобіля Opel Astra, д.н.з. НОМЕР_1 ОСОБА_2 вимог п. 10.9, 2.10 "а" ПДР України, за що передбачена адміністративна відповідальність (а.с. 30).

На час скоєння ДТП цивільно-правова відповідальність власника транспортного засобу Opel Astra, д.н.з. НОМЕР_1 (власник ТОВ "Авентус Лізинг" була застрахована в ПАТ "Страхова компанія "Вусо" за полісом № 212711039 (а.с.24-25).

ОСОБА_3 звернулася 24.07.2023 до ПАТ "Страхова компанія "Вусо" з заявою про подію з ознаками страхового випадку згідно з полісом обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №АТ3215845 від 19.01.2023 (а.с.33-34) та з заявою про виплату страхового відшкодування (а.с.31).

Відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_3 , власником транспортного засобу Mitsubishi Lancer, д.н.з. НОМЕР_2 є ОСОБА_4 (а.с.38).

На підставі протоколу технічного огляду КТЗ, ремонтної калькуляції №2275826 від 28.07.2023 (а.с.39-43), страхового акту №2275826-1 від 01.08.2023 та заяви про узгодження розміру страхового відшкодування від 31.07.2023 (а.с.44), ПАТ «СК «ВУСО» здійснило виплату страхового відшкодування власнику транспортного засобу Mitsubishi Lancer, д.н.з. НОМЕР_2 у розмірі 7 176,71грн, що підтверджується платіжною платіжної інструкції ві 01.08.2023 №33654 (а.с.45).

Відповідно до довідки НПУ, у результаті ДТП, що сталася 19.01.2023, т/з Opel Astra, д.н.з. НОМЕР_1 , власником якого ТОВ "Авентус Лізинг", отримав пошкодження передньої правої частини, т/з Mitsubishi Lancer, д.н.з. НОМЕР_2 , власник якого є ОСОБА_4 отримав пошкодження бокової лівої частини автомобіля (а.с.27).

15.04.2024 між ПАТ "Страхова компанія "Вусо" та Фізичнгою особою-підприємцем ОСОБА_1 укладено договір №15/04/2024 про відступлення прав вимоги, відповідно до якого первісний кредитор відступив право вимоги новому кредитору, право вимоги відшкодування в порядку регресу збитків завданих первісному кредитору по договорам страхування, в тому числі і за договором № 212711039 (а.с.12-23).

25.04.2024 на адресу ОСОБА_2 було направлено вимогу №2006099 про відшкодування збитків в порядку регресу (а.с.46).

У добровільному порядку майнове відшкодування відповідачем не сплачено.

Відповідно до положень ст.1166 ЦК України майнова шкода відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Згідно з п.22.1 ст.22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.

За правилами ст.29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством.

Відповідно до ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Згідно із вимогами ст.1191 ЦК України, особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом.

Відповідно до пп. «в» ч.38.1.1 ст.38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, якщо він після дорожно-транспортної пригоди за його участі самовільно залишив місце пригоди.

Враховуючи викладене, суд вважає, що позовні вимоги є доведеними в судовому порядку та такими, що підлягають задоволенню у розмірі 7 176,71грн.

Щодо розподілу судових витрат, суд вважає за необхідне зазначити наступне.

Судом встановлено, що 25.05.2024 між адвокатським об`єднанням «Адвокатус" та ФОП ОСОБА_1 укладено договір №25-05 про надання правової допомоги (а.с.48-50), 05.09.2024 укладено додаткову угоду №0509 до договору про надання правової допомоги (а.с.51).

Відповідно до додаткової угоди №0509 до договору про надання правової допомоги від 05.09.2024, адвокатським об"єднанням виконано ряд послуг за даним договором, на суму в розмірі 16 352 грн.

Відповідно до договору, акту на підтвердження факту надання правової допомоги від 20.02.2024 та детального опису робіт (наданих послуг), адвокатом виконано ряд послуг за даним договором, на суму в розмірі 6000 грн.

Згідно з ч.1 ст.133ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Відповідно до п.1 ч.3 ст.133ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Положеннями статті 137ЦПК України встановлено, що до складу витрат на правничу допомогу включаються: гонорар адвоката за представництво в суді; інша правнича допомога, пов`язана з підготовкою справи до розгляду; допомога, пов`язана зі збором доказів; вартість послуг помічника адвоката; інша правнича допомога, пов`язана зі справою.

Витрати на правничу допомогу визначаються сукупністю таких документів: договором про надання правничої допомоги та відповідними доказами щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною.

Статтею 137ЦПК України передбачено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Згідно з ч. 8 ст.141ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Відповідно до ч. 4 ст.137ЦПК України розмір витрат має бути співмірним зі складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи та репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог співмірності, за клопотанням іншої сторони, суд може зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Необхідно зауважити, що ч. 6 ст.137ЦПК України передбачає, що обов`язок доведення не співмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Тобто саме зацікавлена сторона має вчинити певні дії, спрямовані на відшкодування з іншої сторони витрат на професійну правничу допомогу, а інша сторона має право на відповідні заперечення проти таких вимог, що виключає ініціативу суду з приводу відшкодування витрат на професійну правничу допомогу одній із сторін без відповідних дій з боку такої сторони.

Аналогічна позиція викладена в постанові Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 у справі № 755/9215/15-ц.

Проаналізувавши матеріали справи, вирішуючи питання про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу при розгляді справи в суді, суд приймає до уваги обставини справи, умови укладеного договору про надання правничої допомоги від 25.05.2024, співмірність винагороди за надані юридичні послуги зі складністю справи.

Так, детальним описом робіт (надання послуг), виконаних адвокатським об`єднанням «Анастасії Міньковської» від 20.02.2024 встановлено, що правнича допомога адвоката полягала у вивченні матеріалів справи, формування правової позиції та подачі необхідних запитів до суду, вимоги про досудове врегулювання спору; підготовка позовної заяви; підготовка процесуальних документів; підготовка клопотань.

За таких обставин суд вважає за необхідне стягнути з відповідача витрати на правничу допомогу у розмірі 16 352 грн.

Питання щодо судових витрат суд вирішує відповідно до вимог статті 141 ЦПК України.

Керуючись ст.ст. 12-13, 141, 263, 264, 265, 279, 280, 281, 282 ЦПК України,-

в и р і ш и в :

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування шкоди в порядку регресу - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_4 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 ) на користь ФОП ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_5 ) завдані збитки в порядку регресу в розмірі 1 176,71 грн та судові витрати в розмірі 17 563,20 грн, всього 18 739,91 грн.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Рішення може бути оскаржене безпосередньо до Полтавського апеляційного суду протягом 30 днів з моменту проголошення шляхом подачі апеляційної скарги.

Суддя: Л. І. Стрюк