"16" грудня 2024 р. Справа № 363/5489/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 грудня 2024 року Вишгородський районний суд Київської області в складі:

головуючого судді Лукач О.П.,

за участю секретаря Нагаєць В.О.,

позивача ОСОБА_1 ,

представника позивача адвоката Чубко Ю.М.,

представника відповідача адвоката Пономарьової В.М. (у режимі відеоконференції),

розглянувши у підготовчому судовому засіданні у залі суду в місті Вишгороді клопотання представника відповідача адвоката Пономарьової В.М. про зупинення провадження у цивільній справі за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , про визнання батьківства та стягнення аліментів,

ВСТАНОВИВ:

23.10.2024 до Вишгородського районного суду Київської області представником позивача адвокатом Чубко Ю.М. подано вказану вище позовну заяву.

Після виконання судом вимог частини восьмої статті 187 ЦПК України, ухвалою Вишгородського районного суду Київської області від 30.10.2024 прийнято до розгляду позовну заяву, відкрито провадження у цивільній справі у загальному позовному провадженні та призначито до розгляду у підготовче засідання на 16.12.2024 о 12:00.

10.12.2024 до суду, через систему «Електронний суд» представником відповідача адвокатом Пономарьовою В.М. подано відзив на позовну заяву, у якому, посилаючись на положення частини першої статті 251 ЦПК України, просить суд зупинити провадження у справі до повернення позивача зі служби в Національній гвардії України (Збройних Сил України або інших військових формувань), вказуючи, що відповідач знаходиться в Збройних Силах України, а саме у Національній гвардії України, проходить службу у Військовій частині НОМЕР_1 , що територіально знаходиться у АДРЕСА_1 . Представник відповідача також зазначає, що знаходження на службі в Національній гвардії України під час воєнного стану не дає можливості здійснення участі відповідача в справі про встановлення батьківства та стягнення аліментів, відповідач не може надати пояснення, не може приймати участь в проведенні будь-яких експертиз по справі, не може залучити свідків та надати інші докази, а тому вважає, що суд зобов`язаний зупинити провадження у справі. До відзиву додано ордер на підтвердження повноважень представника відповідача та копія посвідчення Національній гвардії України на ім`я ОСОБА_2 .

У підготовче засідання, призначене на 16.12.2024, з`явилися позивач та її представник адвокат Чубко Ю.М. Представник відповідача адвокат Пономарьова В.М. взяла участь у судовому засіданні у режимі відеоконференції.

Представник відповідача підтримала клопотання про зупинення провадження у справі, посилаючись на те, що відповідач, перебуваючи на службі у ЗСУ, не має можливості брати участь під час розгляду справи та скористатися своїми правами, а тому суд зобов`язаний зупинити провадження у справі до його звільнення з військової служби.

Позивач у судовому засіданні заперечувала проти зупинення провадження у справі, зазначивши, що відповідач фактично перебуває у місті Вишгороді, службу несе за контрактом та має можливість прибути до суду.

Представник позивача також заперечувала проти задоволення клопотання, посилаючись на предмет спору та захист інтересів дитини у справі, при цьому, зазначивши, що відповідач скористався правом на участь під час розгляду справи, через представника-адвоката, яка діє в його інтересах.

Заслухавши учасників провадження, дослідивши клопотання представника відповідача, суд дійшов висновку про відмову у зупиненні провадження у справі, з таких підстав.

Так, Указом Президента України № 64/2022 від 24.02.2022 введено в Україні воєнний стан із 05: 30 24.02.2022 строком на 30 діб. Строк дії воєнного стану неодноразово продовжувався і на теперішній час його дію не припинено.

Випадки, коли суд зобов`язаний зупинити провадження у справі, визначені у частині 1 статті 251 ЦПК України.

Зокрема, відповідно до пункту 2 частини першої статті 251 ЦПК України суд зобов`язаний зупинити провадження у справі у разі, перебування сторони або третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору, у складі Збройних Сил України або інших утворених відповідно до закону військових формувань, що переведені на воєнний стан або залучені до проведення антитерористичної операції.

Згідно з пунктом 2 частини першої статті 253 ЦПК України провадження у справі зупиняється у випадках, встановлених пунктом 2 частини першої статті 251 цього Кодексу, - до припинення перебування сторони або третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору, у складі Збройних Сил України або інших утворених відповідно до закону військових формувань, що переведені на воєнний стан або залучені до проведення антитерористичної операції.

Відповідно до пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

У постанові Верховного Суду України 07.10.2015 у справі № 6-1367цс15 зазначено, що «зупинення провадження у справі це тимчасове припинення судом вчинення процесуальних дій під час судового розгляду із визначених у законі об`єктивних підстав, які перешкоджають подальшому розгляду справи і щодо яких неможливо передбачити їх усунення. Межі зупинення провадження у справі не повинні призводити до зменшення розумного строку розгляду справи».

Необґрунтоване зупинення провадження у справі може призвести до затягування строків її розгляду й перебування учасників справи в стані невизначеності, що призведе до порушення пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція), що покладає на національні суди обов`язок здійснити швидкий та ефективний розгляд справи упродовж розумного строку.

Верховний Суд у постановах від 09.11.2022 у справі № 753/19628/17 і від 29.03.2023 у справі № 756/3462/20 зазначив висновки про те, що для зупинення провадження у справі на підставі пункту 2 частини першої статті 251 ЦПК України необхідно надати докази перебування заявника у складі Збройних Сил України у військовій частині, яка переведена на воєнний стан, і виконання бойових завдань у зоні бойових дій.

Як убачається із копії посвідчення серія НОМЕР_2 , долученої до клопотання представником відповідача, ОСОБА_2 старший солдат, молодший сержант перебуває на військовій службі у Національній гвардії України та проходить службу у військовій частині НОМЕР_1 з 24.01.2024.

Згідно із статтею 1 Закону України «Про Збройні Сили України» Збройні Сили України це військове формування, на яке відповідно до Конституції України покладаються оборона України, захист її суверенітету, територіальної цілісності і недоторканності.

Порядок проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України та вирішення питань, пов`язаних з проходженням такої служби під час виконання громадянами військового обов`язку в запасі, врегульовано Положенням про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України, затвердженим Указом Президента України від 10.12.2008 №1153/2008 (далі - Положення).

Відповідно до пункту 12 Положення встановлення, зміна або припинення правових відносин військовослужбовців, які проходять військову службу за контрактом та за призовом осіб офіцерського складу (зокрема, присвоєння та позбавлення військового звання, пониження та поновлення у військовому званні, призначення на посади та звільнення з посад, переміщення по службі, звільнення з військової служби, залишення на військовій службі понад граничний вік перебування на військовій службі, направлення за кордон, укладення та припинення (розірвання) контракту, продовження його строку, призупинення контракту та військової служби тощо) оформлюється письмовими наказами по особовому складу на підставі відповідних документів, перелік та форма яких встановлюються Міністерством оборони України.

Результат аналізу пункту 12 Положення дає підстави зробити висновок про те, що встановлення відносин військовослужбовців, які проходять військову службу за призовом оформлюється письмовими наказами по особовому складу.

Відповідно до частин першої та другої статті 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом.

Відповідно до частини першої статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно з частинами першою та другою статті 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Відповідно до частини першої статті 79 ЦПК України достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.

До клопотання представника відповідача не додано наказу по особовому складу, та доказів того, що відповідач ОСОБА_2 проходить військову службу у районі виконання бойових завдань на території України та це перешкоджає йому користуватися його процесуальними правами, тим більше, що участь у справі бере його представник адвокат.

Вирішуючи питання про зупинення на підставі пункту 2 частини першої статті 251 ЦПК України провадження у справі про визнання батьківства та стягнення аліментів через перебування відповідача у складі Збройних Сил України або інших утворених відповідно до закону військових формувань, що переведені на воєнний стан, суд має враховувати, зокрема, те, чи мав відповідач можливість висловитися щодо позовних вимог, чи користується правовою допомогою під час судового провадження, чи є належні докази того, що його військова частина переведена на воєнний стан, і що він виконує бойові завдання, перебуваючи у зоні бойових дій, унаслідок чого не може брати участь у судових засіданнях ні особисто, ні у режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів.

Не враховуючи ці обставини, обов`язкове зупинення провадження у справі про визнання батьківства та стягнення аліментів хоч і відповідатиме певним інтересам відповідача, який перебуває у складі Збройних Сил України, що переведені на воєнний стан, але може шкодити інтересам дитини відносно якої у межах цієї справи вирішується питання батьківства та стягнення аліментів.

З урахуванням викладеного вище, суд дійшов висновку про відсутність підстав для зупинення провадження у справі, а тому у задоволенні клопотання представника позивача слід відмовити.

Керуючись статтями 247, 251, 253, 260, 261 ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

у задоволенні клопотання представника відповідача адвоката Пономарьової В.М. про зупинення провадження у справі відмовити.

Ухвала окремо від рішення оскарженню не підлягає, заперечення на ухвалу включаються до апеляційної скарги на рішення суду.

Повний текст ухвали суду складено 20.12.2024.

Суддя О.П. Лукач