ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-з/4817/85/24 Доповідач - Костів О.З.
Д О Д А Д К О В А П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
12 грудня 2024 року м. Тернопіль
Тернопільський апеляційний суд в складі:
головуючого - Костів О.З.
суддів - Хома М. В., Храпак Н. М.,
за участю секретаря судового засідання Дідух М.Є.,
В листопаді 2022 року позивач ОСОБА_2 звернувся в суд з позовом до приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «УНІКА» про порушення прав споживача через неналежне виконання договору добровільного страхування майна та стягнення страхового відшкодування з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення виплати, а також трьох процентів річних від простроченої суми та пені.
Рішенням Бережанського районного суду Тернопільської області від 27 травня 2024 року в задоволенні позовних вимог відмовлено.

Не погоджуючись із вказаним судовим рішенням, ОСОБА_2 подав на нього апеляційну скаргу, в якій, вважаючи його незаконним та необґрунтованим, прийнятим з порушенням норм процесуального та матеріального права, просив його скасувати та ухвалити нове, яким задовольнити його позовні вимоги.

Постановою Тернопільського апеляційного суду від 18 листопада 2024 року апеляційну скаргу ОСОБА_2 задоволено.

Рішення Бережанського районного суду Тернопільської області від 27 травня 2024 року скасовано.

Ухвалено нове рішення, яким позовні вимоги задоволено повністю.

Стягнуто з ПрАТ «Страхова компанія «УНІКА» на користь ОСОБА_2 520827.69 грн, з яких: 412736.64 грн - недоплачена частина страхового відшкодування, 87938.20 грн - сума інфляційного збільшення недоплаченого страхового відшкодування, 9091.51 грн - три відсотки річних від недоплаченої суми страхового відшкодування, та пеню в розмірі 11061.34 грн.

25 листопада 2024 року ОСОБА_2 звернувся до Тернопільського апеляційного суду з заявою про ухвалення додаткового рішення та стягнення з відповідача сплаченого в суді першої інстанції судового збору в сумі 5208.30 грн, витрат за виготовлення Звіту про оцінку вартості збитків, заподіяних пошкодженням транспортного засобу від 09 травня 2022 року за №15554 у розмірі 3000 грн та витрат за надання правової допомоги в сумі 52082.77 грн.

12 грудня 2024 року до Тернопільського апеляційного суду від ПрАТ «СК «УНІКА» надійшло клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, в якому товариство просить відмовити у задоволенні заяви ОСОБА_2 про ухвалення додаткового рішення.

Зокрема зазначає, що пунктом 4.1 Договору доручення на надання правової допомоги у цивільній справі від 20 травня 2022 року передбачено, що вартість послуг за договором становить 40000 гривень, оплата гонорару здійснюється протягом 5 робочих днів після підписання акту про надані послуги (п.4.2 Договору), тобто зазначені кошти мали бути сплачені позивачем до 27 листопада 2024 року включно. Однак, у порушення ч.3 ст.137 ЦПК України, позивач не надав суду детальний опис наданих ним послуг, доказів фактичної сплати витрат на правову допомогу у цій справі, що позбавляє суд можливості встановити, з чого складається заявлена сума 40000.00 грн.

Акт про надані послуги, який долучений до заяви і на який посилається заявник, хоча і міститься детальний опис виконаних робіт адвоката, однак відсутня вартість та тривалість кожної наданої послуги, що унеможливлює встановити, з чого складається заявлена загальна вимога у сумі 40000.00 гривень.

Крім того, усі послуги, перераховані в описі, стосуються переважно надання послуг у суді першої інстанції, однак всупереч вимогам ч.8 ст.141 ЦПК України, такі докази не було подано до закінчення судових дебатів у суді першої інстанції. Водночас, вважаємо що для складання позовної заяви та клопотань розмір 40000 гривень є необґрунтовано завищеним.

Сторони у справі, будучи належним чином повідомлені про час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явилися.

У відповідності до вимог ст.ст.130, 372 ЦПК України неявка сторін або інших осіб, які беруть участь у справі, належним чином повідомлених про час і місце розгляду справи, не перешкоджає розглядові справи, а тому колегія суддів вважає можливим слухати справу у відсутності сторін.

Заслухавши доповідача, перевіривши матеріали справи, доводи, зазначені в заяві про ухвалення додаткового рішення, колегія суддів вважає, що заява про ухвалення додаткового рішення підлягає до часткового задоволення, а також, що у даній справі слід також ухвалити додаткове рішення з власної ініціативи.

Відповідно до п.4 ч.1 ст.382 ЦПК України постанова суду апеляційної інстанції має містити розподіл судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції.

Відповідно до п.3 ч.1 ст.270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Отже, розподіл судового збору у справі здійснює суд, який приймає рішення, керуючись загальними правилами розподілу судових витрат. У разі, якщо судом не було прийнято рішення щодо розподілу судового збору або інших судових витрат, суд за заявою учасників справи чи з власної ініціативи повинен ухвалити додаткове рішення (постанову) у справі та вирішити відповідне питання.

Згідно ст.133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Згідно з ч.6 ст.141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

При вирішенні справи по суті апеляційним судом питання розподілу судових витрат вирішено не було, що є підставою для ухвалення додаткової постанови.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_2 звільнений від сплати судового збору на підставі ЗУ «Про захист прав споживачів». Разом з тим, останній помилково сплатив судовий збір за подання позовної заяви до суду першої інстанції в сумі 5208.30 грн, що вбачається з квитанції №39486877 від 18 листопада 2022 року (т.1 а.с.7).

Оскільки постановою Тернопільського апеляційного суду від 18 листопада 2024 року прийнято рішення про задоволення апеляційної скарги ОСОБА_2 , а також його позовних вимог, сплачений вище судовий збір за подання до суду позовної заяви підлягає поверненню ОСОБА_2 , а з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір за розгляд справи в суді першої та апеляційної інстанцій.

Як встановлено судом, ціна позову у даній справі становить 520827.69 грн.

Відповідно до постанови Пленуму вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 17 жовтня 2014 року №10 «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах», якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, якщо його також не звільнено від сплати цих витрат.

Згідно з ч.2 ст.4 ЗУ «Про судовий збір» за подання позовної заяви майнового характеру, яка подана фізичною особою, становить 1 % від ціни позову, тобто 5208.28 грн, які підлягають стягненню з відповідача на користь держави.

Відповідно до ст.4 Закону України «Про судовий збір», за подання апеляційної скарги на рішення суду ставка судового збору становить 150 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, що становить 7812.42 грн.

Згідно з ч.3 ст.4 ЗУ «Про судовий збір», при поданні до суду процесуальних документів, передбачених частиною другою цієї статті, в електронній формі застосовується коефіцієнт 0.8 для пониження відповідного розміру ставки судового збору.

Оскільки з апеляційною скаргою на рішення Бережанського районного суду Тернопільської області від 27 травня 2024 року позивач ОСОБА_2 звернувся через систему ЄСІТС, тому до суми 7812.42 грн слід застосувати коефіцієнт 0.8, що у підсумку становить 6249.94 грн - сума, яка підлягає стягненню з відповідача на користь держави за розгляд справи в суді апеляційної інстанції.

Що стосується вимог заявника про стягнення з відповідача на його користь витрат за виготовлення Звіту про оцінку вартості збитків, заподіяних пошкодженням транспортного засобу від 09 травня 2022 року за №1554 у розмірі 3000 грн та витрат за надання правничої допомоги в сумі 52082.77 грн то колегія суддів зазначає наступне.

Як вбачається зі змісту постанови Тернопільського апеляційного суду від 18 листопада 2024 року, якою задоволено позовні вимоги позивача, за основу розрахунку суми стягнення страхового відшкодування було взято саме рахунок № НОМЕР_1 від 07 лютого 2022 року, а не зазначений позивачем Звіт, а тому вимога про відшкодування витрат в цій частині є безпідставною та до задоволення не підлягає.

Пунктом 1 частини третьої статті 133 ЦПК України передбачено, що до витрат пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Відповідно до пунктів 1, 2, 4, 5, 6, 12 частини третьої статті 2 ЦПК України основними засадами (принципами) цивільного судочинства є, зокрема, верховенство права; повага до честі і гідності, рівність усіх учасників судового процесу перед законом та судом; змагальність сторін; диспозитивність; пропорційність; відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення.

Зі змісту статей 10, 11, 12, 13 ЦПК України в узагальненому вигляді, при вирішенні цивільного спору, у тому числі і при вирішенні питання щодо розподілу судових витрат, суд керується Конституцією України, законами України, міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, застосовує інші правові акти, враховує завдання цивільного судочинства, забезпечення розумного балансу між приватними й публічними інтересами, особливості предмета спору та ціну позову, складність справи, її значення для сторін та час, необхідний для розгляду справи, покладення доведення обставин, які мають значення для справи, саме сторонами, права яких є рівними, як і покладення саме на кожну сторону ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій та з урахуванням меж заявлених вимог та заперечень та обсягу поданих доказів.

При розгляді справи судом учасники справи викладають свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення, міркування щодо процесуальних питань у заявах та клопотаннях, а також запереченнях проти заяв і клопотань (частина перша статті 182 ЦПК України).

Тобто саме зацікавлена сторона має вчинити певні дії, спрямовані на відшкодування з іншої сторони витрат на професійну правничу допомогу, а інша сторона має право на відповідні заперечення проти таких вимог, що виключає ініціативу суду з приводу відшкодування витрат на професійну правничу допомогу одній із сторін без відповідних дій з боку такої сторони.

Це підтверджується і такими нормами ЦПК України.

Відповідно до частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Принцип змагальності знайшов свої втілення, зокрема, у положеннях частин п`ятої та шостої статті 137 ЦПК України, відповідно до яких саме на іншу сторону покладено обов`язок обґрунтування наявність підстав для зменшення розміру витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами, а також обов`язок доведення їх неспівмірності.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 20 вересня 2018 року у справі №751/3840/15-ц зазначено, що склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), розрахунок наданих послуг, документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Наявність документального підтвердження витрат на правову допомогу та їх розрахунок є підставою для задоволення вимог про відшкодування таких витрат.

Відповідно до висновків Великої Палати Верховного Суду при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (пункт 21 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц).

Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Зокрема, у рішеннях від 23 січня 2014 року у справі «East/West Alliance Limited» проти України», від 26 лютого 2015 року у справі «Баришевський проти України» зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір обґрунтованим.

Як вбачається з матеріалів справи, на підтвердження понесених витрат на правничу допомогу в сумі 52082.77 грн ОСОБА_2 надав Акт про надані послуги від 20 листопада 2024 року, Договір доручення №200/ФО/ЦС про надання правової допомоги АО «Бона Фідес» від 20 травня 2024 року.

Згідно з п.4.1 Договору доручення №200/ФО/ЦС про надання правової допомоги АО «Бона Фідес» від 20 травня 2024 року, за виконання доручення, передбаченого п.1.1 цього Договору, клієнт сплачує АО гонорар у розмірі 40000 грн, незалежно від досягнення позитивного результату при виконанні доручення, зазначеного у п.1.1 цього Договору.

У разі досягнення позитивного результату виконання доручення, вказаного у п.2.4 цього Договору, гонорар (гонорар успіху), належний до сплати АО, буде складати 10% від розміру задоволених позовних вимог Клієнта, який сплачується з урахуванням суми гонорару, вказаного у п.4.1 цього Договору.

Згідно з Актом про надані послуги, адвокатським об`єднанням було надано послуг на суму 40000 грн, а також 12082.77 грн гонорару успіху, що загалом становить 52082.77 грн, тобто 10 % від задоволених позовних вимог, передбачених п.2.4 Договору, а саме:

- вивчення документів щодо спірних правовідносин, матеріалів листування ПРАТ «СК «УНІКА» з Клієнтом, Звіту про оцінку вартості (розміру) збитків, заподіяних пошкодженням транспортного засобу;

- надання первинної консультації, консультування з приводу правової позиції Клієнта щодо додаткових пояснень ПрАТ «СК «УНІКА» у суді апеляційної інстанції, підготовка примірного переліку питань представнику відповідача відносно додаткових пояснень останнього, поданих у суді апеляційної інстанції;

- складання та направлення (подання) адвокатських запитів до: Спільного підприємства у формі ТОВ «АВТОМОБІЛЬНИЙ ДІМ УКРАЇНА-МЕРСЕДЕС БЕНЦ (2 запита), ПрАТ «СК «УНІКА» (1 запит), товариства з обмеженою відповідальністю «АУДАТЕКС УКРАЇНА» (1 запит), оцінювача ОСОБА_3 (1 запит), складання, роздруківка позовної заяви, засвідчення вірності копій документів, доданих у якості додатка до позовної заяви (120 аркушів), проведення, оформлення та роздруківка Розрахунку ціни позову до позовної заяви, складання та роздруківка заяви про отримання процесуальних документів в електронному вигляді, складання та роздруківка відповіді на відзив, складання додаткових пояснень у справі від 27 листопада 2023 року, складання клопотання про виключення документу з числа письмових доказів, складання клопотання про призначення по справі технічної експертизи документу, складання клопотання про призначення по справі автотоварознавчої експертизи, складання клопотань про долучення доказів (3 клопотання), складання заяв про надання доказів на підтвердження розміру судових витрат по справі (2 заяви); складання клопотання про відкладення (перенесення) розгляду справи; складання заяви про дистанційне ознайомлення з матеріалами справи, складання заяв (клопотань) про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду (27 заяв (клопотань), складання апеляційної скарги, складання заяви про ухвалення додаткового рішення у справі, складання проекту заяви про видачу виконавчого листа.

Аналізуючи наведені вище виконані АО «Бона Фідес» роботи з надання ОСОБА_2 послуг з правової допомоги у даній справі, колегія суддів враховує складність справи, подані стороною позивача докази, кількість витраченого часу на підготовку до розгляду, а також враховує повне задоволення апеляційної скарги та позовних вимог позивача ОСОБА_2 .

Однак, колегія суддів частково погоджується і з запереченням ПрАТ «СК «УНІКА» щодо завищення суми витрат на правничу допомогу, наданої ОСОБА_2 .

Так, зі змісту Акту виконаних робіт вбачається, що АО «Бона Фідес» у суму наданих послуг безпідставно врахувало, зокрема, подання клопотань про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду (27 клопотань), враховуючи при цьому те, що у всіх судових засіданнях брав участь ОСОБА_2 , а не його представник, клопотань про відкладення (перенесення) розгляду справи, складання заяви про дистанційне ознайомлення з матеріалами справи, які, на думку суду, не стосуються суті розгляду справи та є лише власним волевиявленням сторони позивача щодо порядку участі сторони у розгляді справи та ознайомлення з нею, у зв`язку з чим колегія суддів не вважає ці виконані роботи такими, витрати за які підлягають стягненню з іншої сторони.

Це ж стосується і заявлених у справі клопотань щодо призначення експертиз, у задоволенні яких судом було відмовлено.

Ухвалюючи рішення щодо стягнення з ПрАТ «СК «УНІКА» витрат, понесених позивачем за надання професійної правничої допомоги, із врахуванням наведених вище обставин щодо виключення з переліку наданих позивачу адвокатських послуг, колегія суддів вважає, що обґрунтованим та співмірним зі складністю справи, часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт та обсягом наданих адвокатом послуг, буде розмір правничої допомоги в сумі 32082.77 грн, яка складається з наступного: 20000 грн - надані адвокатські послуги та 12082.77 грн «гонорару успіху», передбачений Договором доручення №200/ФО/ЦС про надання правової допомоги АО «Бона Фідес» від 20 травня 2024 року, а також п.3 Акту про надання послуг.

Доводи ПрАТ «СК «УНІКА» про те, що ОСОБА_2 всупереч вимогам ч.8 ст.141 ЦПК України не було подано до закінчення судових дебатів у суді першої інстанції докази понесених ним витрат є необґрунтованими, оскільки позивач, як у позовній заяві, так і під час розгляду справи в суді першої інстанції заявляв про попередній розрахунок очікуваних витрат, а 03 березня 2023 року ним в судовому засіданні зазначено про те, що такі докази ним будуть подані.

Більше того, згідно з заявою ОСОБА_2 від 09 січня 2024 року останній зазначив, що докази понесених ним витрат на правничу допомогу будуть подані протягом 5 днів після ухвалення рішення суду.

Оскільки рішенням Бережанського районного суду Тернопільської області від 27 травня 2024 року у задоволенні його позовних вимог було відмовлено, у позивача були відсутні підстави заявляти таке клопотання за його безпідставністю, однак своїми правами щодо стягнення понесених ним судових витрат ОСОБА_2 скористався, подавши на рішення суду апеляційну скаргу та, відповідно, повторно заявивши про стягнення таких витрат, в тому числі за розгляд справи в суді апеляційної інстанції.

Доводи відповідача про те, що позивач не надав суду доказ фактичної сплати витрат на правову допомогу у цій справі, є безпідставними, оскільки витрати на професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою чи тільки має бути сплачено (пункт 1 частини другої статті 137, частина восьма статті 141 ЦПК України).

Саме такою є правова позиція Верховного Суду, висловлена Об`єднаною палатою Касаційного господарського суду у постановах від 03 жовтня 2019 року у справі № 922/445/19, від 22 січня 2021 року у справі № 925/1137/19, а також постановах Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 02 грудня 2020 року у справі № 317/1209/19 (провадження № 61-21442св19), від 03 лютого 2021 року у справі № 554/2586/16-ц (провадження № 61-21197св19), Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 16 листопада 2022 року у справі № 922/1964/21 (провадження № 12-14гс22).

Посилання відповідача на Акт про надані послуги, в якому міститься детальний опис виконаних робіт адвоката, однак відсутня вартість та тривалість кожної наданої послуги, що унеможливлює встановити, з чого складається заявлена загальна вимога у сумі 40000.00 гривень, є необґрунтованими, оскільки згідно правового висновку, викладеного у постанові ВП ВС від 16 листопада 2022 року у справі № 922/1964/21, учасник справи повинен деталізувати відповідний опис лише тією мірою, якою досягається його функціональне призначення визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат. Надмірний формалізм при оцінці такого опису на предмет його деталізації, за відсутності визначених процесуальним законом чітких критеріїв оцінки, може призвести до порушення принципу верховенства права.

У випадку встановленого договором фіксованого розміру гонорару сторона може доводити неспівмірність витрат у тому числі, але не виключно, без зазначення в детальному описі робіт (наданих послуг) відомостей про витрати часу на надання правничої допомоги. Зокрема, посилаючись на неспівмірність суми фіксованого гонорару зі складністю справи, ціною позову, обсягом матеріалів у справі, кількістю підготовлених процесуальних документів, кількістю засідань, тривалістю розгляду справи судом тощо.

З огляду на зазначене вище, заява ОСОБА_2 про ухвалення додаткового рішення підлягає до часткового задоволення.

Керуючись ст.ст.141, 270 ЦПК України, суд апеляційної інстанції,

П О С Т А Н О В И В:

Заяву ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення задовольнити частково.

Ухвалити додаткове судове рішення, яким стягнути з відповідача приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «УНІКА» () на користь ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_2 ) 32082 (тридцять дві тисячі вісімдесят дві) гривні 77 копійок понесених позивачем витрат на правничу допомогу.

В задоволенні решти вимог заяви відмовити.

Ухвалити з власної ініціативи додаткове судове рішення, яким повернути ОСОБА_4 сплачений ним судовий збір в сумі 5208 (п`ять тисяч двісті вісім) гривень 30 копійок за подання до суду позовної заяви за квитанцією №39486877 від 18 листопада 2022 року.

Стягнути з приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «УНІКА» () на користь держави судові витрати пов`язані з розглядом даної справи в суді першої інстанції в сумі 5208 (п`ять тисяч двісті вісім) гривень 30 копійок та апеляційної інстанцій в сумі 6249 (шість тисяч двісті сорок дев`ять) гривень 94 копійки, а загалом 11458 (одинадцять тисяч чотириста п`ятдесят вісім) гривень 24 копійки.

Додаткова постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складення додаткової постанови.

Повний текст додаткової постанови складено 23 грудня 2024 року.

Головуючий

Судді