Справа № 209/5910/24
Провадження № 2/209/1508/24
РІШЕННЯ

Іменем України

24 грудня 2024 року м. Кам`янське

Дніпровський районний суд м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді Багбая Є.Д.

за участі секретаря Полухіної Г.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом Товариства з обмежною відповідальністю "Коллект Центр" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором

ВСТАНОВИВ:

ТОВ «Коллект Центр» звернулася до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості. На обґрунтування позовних вимог зазначено, що 22.04.2021 року між 22.04.2021 між ТОВАРИСТВО З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ "1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНТСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ" та ОСОБА_1 було укладено Договір позики № 1391543, відповідно до умов якого банк надав позичальнику грошові кошти в розмірі 9050,00 гривень, строк користування позикою 30 днів, процентна ставка 1,99 % за кожний день користування позикою. 30.12.2021 було укладено договір №30-12/2021 відповідно до якого ТОВ "1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНТСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ" відступило на користь ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором № 1391543. 10.01.2023 було укладено договір №10-01/2023 відповідно до якого ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» відступило на користь ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором №1391543. Таким чином, ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» наділено правом вимоги до Відповідача за договором №1391543. У зв`язку з порушеннями зобов`язань за кредитним договором відповідач станом має заборгованість на день формування позовної заяви відповідно до розрахунку заборгованості, становить 28375,11 грн, з яких: -заборгованість за основним зобов`язанням тілом кредиту) - 9050,00 грн.; -заборгованість за нарахованими процентами на дату відступлення права вимоги - 19019,13 грн; - інфляційні збитки - 264,33 грн;-Нараховані 3% річних - 41,65 грн. Позивач просить суд стягнути з відповідача на свою користь заборгованість в розмірі 28375,11 гривень; витрати на сплату судового збору у розмірі 3028,00 грн. та витрати на правову допомогу у розмірі 9000,00 грн..

17 вересня 2024 року справу було прийнято до розгляду та відкрито провадження по справі в порядку спрощеного провадження на 24 жовтня 2024 року на 11.00 годину.

Відповідач в судове засідання не з`явилися, надав відзив на позовну заяву/а.с.55-58/, згідно яких зазначив, що до позовної заяви не долучено жодного доказу на підтвердження укладення договору позики в електронній формі. До позову долучено лише роздруківку документу з назвою «Договір позики, який не містить підпису відповідача чи інших відомостей, які б свідчили та давали можливість перевірити підписання цього документу відповідачем дистанційно з використанням інформаційно-телекомунікаційних систем, шляхом надсилання електронного повідомлення про прийняття (акцепт) пропозиції, та/чи підписання відповідачем шляхом накладенням електронного підпису одноразовим ідентифікатором. ТОВ «Коллект Центр» стверджує, що договір позики був підписаний шляхом використання одноразового ідентифікатора. Однак, для підтвердження факту підписання договору таким чином необхідно надати технічні докази, які свідчать про використання цього одноразового ідентифікатора саме позичальником. Відсутність цих технічних доказів унеможливлює підтвердження факту, що позичальник дійсно підписав договір, використовуючи зазначений ідентифікатор. Без такого підтвердження сам по собі документ не має юридичної сили. Згідно з вимогами Закону України «Про електронні довірчі послуги», електронний підпис повинен відповідати певним стандартам безпеки, які забезпечують: ідентифікацію особи, яка використовує підпис; цілісність даних документа, що підписується, тобто гарантію, що інформація у документі не була змінена після його підписання; незаперечність підпису, тобто неможливість відмови особи від факту підписання документа. ТОВ «Коллект Центр» не надало жодного технічного звіту або сертифіката, який би підтверджував використання електронного підпису саме відповідачем. Відсутність цих доказів ставить під сумнів ідентифікацію позичальника та цілісність підписаного документа. Недостатність доказів фіксації дій користувача в інформаційно-телекомунікаційній системі. Для підтвердження електронної акцептації договору необхідно мати технічні докази, що підтверджують послідовність дій користувача в системі. Це включає:- журнал обліку подій у системі, де фіксуються всі дії позичальника, такі як логін у систему, акцепт договору, активація одноразового ідентифікатора;- IP-адреси та інші дані, які використовувалися під час сесії для підтвердження, що саме позичальник здійснював ці дії з конкретного пристрою;-часові мітки кожної дії, які дають змогу відстежити точний час та послідовність дій під час укладення договору. Відсутність цих технічних доказів означає, що немає жодного об`єктивного підтвердження, що договір був підписаний відповідачем через систему, як це заявлено у позовній заяві. Недоведеність автентичності документу, який долучено до позовної заяви. Відсутність підтвердження автентичності підпису або доказів електронного підпису свідчить про недотримання вимог до електронного документа, що є обов`язковим для підтвердження дійсності таких договорів. Вказує, що існують ризики підробки та неповноцінність захисту без електронного підпису.

Також позивачем не долучено докази видачі кредитних коштів відповідачу, документ долучено до позовної заяви - Лист ТОВ «Фінансова компанія Фінекспресс» вих. №05/07-2024-5/ТНПП від 05.07.2024р. містить в собі перелік невідомих платіжних операцій без жодних відомостей про отримувачів платежів, підстав для переказу коштів, інших відомостей, які б давали можливість встановити природу платежів та осіб, які брали участь у таких платежах. До того ж, лист ТОВ «Фінансова компанія Фінекспресс» вих. №05/07-2024-5/ТНПП від 05.07.2024р. не є первинним бухгалтерським документом, який би підтверджував факт здійснення платіжної операції. Вважає, що наданий позивачем лист ТОВ «Фінансова компанія Фінекспресс» вих. №05/07-2024-5/ТНПП від 05.07.2024р. не може бути допустимим доказом у цій справі, а отже у позичальника не виникло зобов`язання з повернення кредиту. Вважає, що сума витрат на правничу допомогу, яку фінансова установа вимагає стягнути з позичальника є завищеною та складає третину від суми позовних вимог. Це є неприйнятним, оскільки витрати на адвоката не повинні суттєво перевищувати розумні межі стосовно вартості позову. Судова практика підтверджує, що витрати на правову допомогу повинні бути співмірними з реальною вартістю наданих послуг, а не стати способом додаткового тиску на опонента або засобом збагачення позивача. На підставі вищевикладеного просить суд відмовити у задоволенні позовних вимог.

Позивачем долучено відповідь на відзив /а.с.69-73/,де зазначили, що відповідач здійснив дії, спрямовані на укладання Договору позики шляхом заповнення заявки на сайті, з введенням коду підтвердження, який є одноразовим ідентифікатором на підписання електронного договору, та зазначенням інформації щодо реквізитів банківської картки, на рахунок якої, в подальшому було перераховано грошові кошти. Ідентифікація Відповідача здійснювалася в ІТС, яке належить первісному кредитору і він гарантував дійсність вимоги при відступленні прав вимоги по даному кредиту. Будь-яких доказів того, що персональні дані Відповідача (паспортні дані, реєстраційний номер облікової картки фізичної особи- платника податків, номер телефону) були використані для укладення Договору від його імені, Відповідачем не надані. Підписанням цього договору позики відповідач підтверджує, що він ознайомився на сайті https://mycredit.ua/ru/documents-license/ з повною інформацією щодо позикодавця та його послуги, що передбачена ст. 12 Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг» (п. п. 5.1. п. 5 договору позики). Також відповідач погодився, що до моменту підписання договору позики вивчив цей договір та правила надання грошових коштів у позику, у тому числі і на умовах фінансового розміщені на сайті https://mycredit.ua/ru/documents-license/, їх зміст, суть, об`єм, зобов`язань сторін та наслідки укладення цього договору йому зрозумілі (п. п. 5.3 п. 5 договору позики). Матеріали справи не містять та Відповідачем не надано доказів щодо спростування презумпції правомірності укладеного кредитного договору, доказів того, що наведені умови договору, його форма і порядок укладення суперечать волевиявленню сторін, не надано. Враховуючи вищенаведене, правове регулювання та наявні в матеріалах справи докази вбачається, що між ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНТСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» та Відповідачем укладено електронний кредитний договір, адже без отримання відповідачем листа на адресу електронної пошти та смс-повідомлення, без здійснення входу на сайт Товариства за допомогою логіна особистого кабінету і пароля особистого кабінету кредитний договір між позивачем та відповідачем не був би укладений. Кредитний договір укладений сторонами в електронному вигляді з використанням електронного підпису, відповідає вимогам статті 12 Закону України «Про електронну комерцію», при укладенні цього договору сторони досягли згоди щодо всіх істотних умов та у сторін, відповідно до приписів статті 11 ЦК України, виникли права та обов`язки, які витікають із кредитного договору. Більш того, звертаємо особливу увагу суду на те, що відповідачем тривалий час частково погашалась заборгованість, що свідчить про визнання ним даного договору. Виходячи з викладеного, вбачається, що Відповідачем не надано жодного доказу того, що ним оспорювався зазначений вище кредитний договір раніше. Крім того, отримавши позовну заяву відповідач зустрічного позову щодо оспорення зазначеного кредитного договору щодо його не укладення, не подав. Таким чином вбачається, що укладений між сторонами кредитний договір не оспорювався та не визнавався судом недійсним тому є чинним оскільки відповідає формі, встановлену законодавством. Стосовно перерахування коштів на рахунок відповідач зазначає, ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНТСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» не є банком або відповідною фінансовою установою, яка має право здійснювати грошові перекази, відповідна операція була здійснена ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ФІНЕКСПРЕС» на підставі укладеного між сторонами договору. Даний договір є частиною господарської діяльності товариства, що підтверджується листом №04/07-2024-14 від 04.07.2024 року, відповідно до якого 22.04.2021 року здійснено переказ грошових коштів на картковий рахунок НОМЕР_1 , який належить позичальнику, у сумі 9 050,00 грн. Крім того зазначено, що оскільки Компанія не здійснює операцій з готівковими грошима, а перекази коштів здійснюються виключно у безготівковій формі, видаткові касові ордери на суму переказу не складаються. Звертають увагу, що ні первісний кредитор, ні Позивач не є банками та на них не розповсюджується дія ЗУ «Про банки та банківську діяльність», тому їх діяльність регулюється спеціальним законодавством для осіб, які надають небанківські фінансові послуги. Зокрема, небанківські фінансові установи позбавлені можливості створення виписок по картковим рахункам споживачів. Отже, твердження Відповідача не заслуговують на увагу. Відповідач вказує лише на недоведеність факту перерахування йому кредитних грошових коштів, але будь-яких доказів цьому не надає. При цьому Позивач зазначає, що Відповідач має вільний доступ до своїх рахунків у банківських установах і мав безперешкодну можливість надати суду докази про те, що кредитні грошові кошти на його банківську картку, вказану в договорі чи іншу картку, якою він користується, не надходили. Зокрема, вона мав можливість здійснити запит до банку про наявність у неї карткового рахунку, вказаного в заяві на отримання кредиту, та отримати виписку по вказаному рахунку за період кредитування. Таким чином відповідачем не надано жодного доказу на підтвердження своїх заперечень, також вказують, що Відповідач тривалий час здійснював погашення заборгованості (здійснив 13 платежів на загальну суму 6 821,94 грн.), що свідчить про визнання умов договору позичальником та підтвердження факту отримання грошових коштів. Стосовно витрат на правову допомогу зазначили, що суд може за клопотанням сторони зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. У постанові від 19.02.2020 року по справі № 755/9215/15-ц Велика Палата вказала, що суд не може за власною ініціативою зменшити витрати на професійну правничу допомогу одній із сторін без відповідних дій з боку іншої, зацікавленої сторони. Проте, Відповідач не звертався з клопотанням про зменшення витрат на правничу допомогу. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Проте, Відповідач не наводить обґрунтування неспівмірності витрат із складністю справи та не надає суду будь-яких доказів на підтвердження такої позиції. Заперечення Відповідача не підтверджуються наявними в матеріалах справи доказами. Отже, такі твердження є припущеннями. Просить задовольнити позовні вимоги.

Дослідивши надані письмові докази в їх сукупності, суд прийшов до наступних висновків.

22 квітня 2024 року між ОСОБА_1 та ТОВ "1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНТСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ" було підписано договір позики № 1391543 /а.с.5/, відповідно до умов якого, фінансова установа надала позичальнику грошові кошти в розмірі 9050,00 гривень, а відповідач зобов`язався повернути суму до 22.05.2021 року та сплатити проценти за користування кредитними коштами за із розрахунку 1,99 % в день. Згідно листа №04/07-2024-14 від 04.07.2024 року /а.с.12/, відповідно до якого 22.04.2021 року ТОВ "1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНТСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ" здійснено переказ грошових коштів на картковий рахунок НОМЕР_1 , у сумі 9 050,00 гривень, дата ініціювання платіжної операції 22.04.2021 року на ім`я ОСОБА_1 . Документи підписані із використанням електронного підпису, що є одноразовим ідентифікатором у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою і надсилаються іншій стороні цього договору.

30.12.2021 між ТОВ "1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНТСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ" та ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» було укладено договір №30-12/2021 /а.с.19-21/ відповідно до якого відступило на права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором № 1391543.

10.01.2023 між ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» та ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» /а.с.26-29/ було укладено договір №10-01/2023 відповідно до умов якого ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» відступило на користь права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором №1391543. Відповідно до Реєстру боржників до Договору № 10-01/2023 про відступлення прав вимоги від 10.01.2023 року /а.с.30,31/ ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» наділено правом вимоги до ОСОБА_1 за договором №1391543 у розмірі 28375,11 гривень.

Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 Закону «Про електронну комерцію», вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі.

Електронний договір можна укласти в спрощеній формі, а можна класично - у вигляді окремого документа. Електронним підписом одноразовим ідентифікатором є дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, і надсилаються іншій стороні цього договору. Це комбінація цифр і букв, або тільки цифр, або тільки літер, яку отримує заявник за допомогою електронної пошти у вигляді пароля, іноді в парі «логін-пароль», або смс-коду, надісланого на телефон, або іншим способом. При оформленні замовлення, зробленого під логіном і паролем, формується електронний документ, в якому за допомогою інформаційної системи (веб- сайту інтернет-магазину) вказується особа, яка створила замовлення.

Згідно зі ст.1055 ЦК кредитний договір укладається у письмовій формі.

Ідентифікація ОСОБА_1 здійснювалася в ІТС, яке належить первісному кредитору і він гарантував дійсність вимоги при відступленні прав вимоги по даному кредиту. Будь-яких доказів того, що персональні дані Відповідача (паспортні дані, реєстраційний номер облікової картки фізичної особи- платника податків, номер телефону) були використані для укладення Договору від його імені, Відповідачем не надані.

Підписанням цього договору позики відповідач підтверджує, що він ознайомився на сайті https://mycredit.ua/ru/documents-license/ з повною інформацією щодо позикодавця та його послуги, що передбачена ст. 12 Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг» (п. п. 5.1. п. 5 договору позики).

Матеріали справи не містять та відповідачем не надано доказів щодо спростування презумпції правомірності укладеного кредитного договору, доказів того, що наведені умови договору, його форма і порядок укладення суперечать волевиявленню сторін, не надано.

Згідно довідки АТ КБ «Приватбанк» /а.с.110/ повідомлено, що на ім`я ОСОБА_1 емітовано карту № НОМЕР_2 та долучено Виписку по даному рахунку за період з 22.04.2021 року по 22.05.2021 року / а.с.111/ з якої вбачається, що 22 квітня 2021 року на рахунок було зарахована сума в розмірі 9050,00 гривень.

Тобто відповідачем не спростовано факт отримання грошових коштів від позивача по справі. Користуючись кредитними коштами відповідач свої зобов`язання за кредитним договором належним чином не виконував, в результаті чого утворилася заборгованість в розмірі 28375,11 грн, з яких: -заборгованість за основним зобов`язанням тілом кредиту) - 9050,00 грн.; -заборгованість за нарахованими процентами на дату відступлення права вимоги - 19019,13 грн; - інфляційні збитки - 264,33 грн;-Нараховані 3% річних - 41,65 грн, що підтверджується детальним розрахунком заборгованості /а.с.17/.

Відповідно до ч. 1 ст. 526 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Договір є обов`язковим для виконання сторонами (ч. 1 ст. 629 ЦК України). Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (ч. 1 ст. 628 ЦК України).

У відповідності зі статтею 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Згідно з частиною першою статті 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Отже, для належного виконання зобов`язання необхідно дотримуватися визначених у договорі строків (терміни), а прострочення виконання зобов`язання є його порушенням.

Відповідно до статті 599 ЦК України зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Згідно ч.2 ст.625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу.

Частинами 1, 2 ст. 625 ЦК України встановлено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Щодо розподілу судових витрат суд зазначає наступне, матеріалами справи підтверджується факт отримання позивачем послуг адвоката та понесення витрат в суді.

Статтею 137 ЦПК України встановлено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Доля цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язані зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою: 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Отже зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені.

При цьому, склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правничої допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та інше), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.

Пунктами 1,2 ч. 2 статті 141 ЦПК України передбачено, що інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову на відповідача, у разі відмови в позові - на позивача.

Частиною 8статті 141 ЦПК України визначено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

Вирішуючи питання обґрунтованості розміру заявлених представником позивача витрат на професійну правничу допомогу та пропорційності їх складності правовому супроводу справи в суді, суд враховує те, що справа про стягнення заборгованості за кредитним договором є малозначною справою, всі обставини по цій справі були встановленні в судовому порядку. На підтвердження понесених витрат у справі до суду надано копію договору №07-06/2024 про надання правової допомоги від 07 червня 2024 року укладеного між ТОВ «Коллект Центр» та адвокатським об`єднанням «Лігал ассістанс» /оберт а.с.36-37/, копію прайс-листа АО «Лігал ассістанс» /а.с.38/, заявка на надання юридичної допомоги № 969 від 01 липня 2024 року на суму 9000,00 грн. /а.с.40/, акт про надання юридичної допомоги від 05 липня 2024 року /а.с.41/, відповідно до якого ТОВ «Коллект Центр» понесло судові витрати на правничу допомогу в сумі 9000,00 грн. Представником відповідача не заявлено клопотання про зменшення судових витрат на правову допомогу.

На підставі вищевикладеного, розглянувши надані позивачем докази суд вважає, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню. Відповідачем не доведено, що між ним та ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» не був укладений кредитний договір. Суд не приймає доводи відповідача, що договір оформлений не у відповідності до закону.Відповідачем не спростовано доказами правомірність нарахування заборгованість за кредитним договороми. Є підстави для задоволення позову.

Крім того відповідно до ч. 1,2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог та інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються:1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Як вбачається з матеріалів справи позивачем сплачено при подачі позовної заяви судовий збір у розмірі 3028,00 коп.

Керуючись ст. ст. 526, 611, 629, 634, 638, 639, 1049, 1050, 1054 ЦК України, ст.ст. 12-13, 76, 81, 82, 141, 263-265, 268, 273, 354 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ :

Позовні вимоги Товариства з обмежною відповідальністю "Коллект Центр" (, юридична адреса: 01133, м. Київ, вул. Мечнікова, 3, офіс 306) до ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_3 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 ) про стягнення заборгованості за кредитним договором - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_3 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Коллект Центр», , заборгованість за кредитним договором №1391543 від 22 квітня 2021 року в розмірі 28375 (двадцять вісім тисяч триста сімдесят п`ять) гривень 11 копійок.

Стягнути з ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Коллект Центр», , сплачений позивачем судовий збір у розмірі 3028 (три тисячі двадцять вісім) гривень 00 копійок.

Стягнути з ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Коллект Центр», , понесені витрати на правову допомогу у розмірі 9000 (дев`ять тисяч) гривень 00 копійок.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя

Дніпровського районного суду

м. Дніпродзержинська Є.Д. Багбая