Справа № 344/8631/23
Провадження № 2/344/447/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

ЗАОЧНЕ

23 грудня 2024 року м.Івано-Франківськ

Івано-Франківський міський суд, Івано-Франківської області в складі :

головуючої судді Польської М.В.,

секретаря Мациборка С.Я., Тимів Ю.М., Соляник Т.І.,

за участю:

представника позивача Хоптій М.В.,

розглянувши за правилами загального позовного провадження у відкритому судовому засіданні в місті Івано-Франківську справу за позовом ОСОБА_1 до Приватного підприємства «Тенко», спільного українсько-македонське підприємства Товариства з обмеженою відповідальністю «Авалон», підприємства «Науково-творча майстерня» АРХІТРАВ» Прикарпатського центру української академії архітектури, Приватного підприємства «МЕТАЛСПЕЦМОНТАЖ», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору АТ «Оператор газорозподільної системи Івано-Франківськгаз» про визнання дій протиправних та стягнення коштів, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач у травні 2023 року звернулася до Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області з позовом до Приватного підприємства «Тенко», Спільного українсько-македонського підприємства ТзОВ «Авалон», Підприємства «Науково-творча майстерня Архітрав» Прикарпатського центру української академії архітектури, Приватного підприємства «Металоспецмонтаж», третя особа АТ «Оператор газорозподільної системи Івано-Франківськгаз» про визнання дій пов`язаних з добудовою, виготовленням техумов та введенням в експлуатацію 11-го поверху як житлового неправомірними та такими що порушують право ОСОБА_1 на володіння, користування та розпорядження майном та позбавляють права на підключення газопостачання, стягнення моральної шкоди в розмірі 150 000грн. із кожного відповідача, стягнення судових витрат.

В обґрунтування позову позивач зазначила, що 10.08.2017р. між ПП «Тенко» як продавцем та ОСОБА_1 як покупцем було укладено договір купівлі-продажу майнових прав за №Б2-75/6 двокімнатної квартири АДРЕСА_1 . Позивачем набуто право власності на квартиру АДРЕСА_2 . Однак, використання свого права власності не можливо із-за відсутності газопостачання, через незаконну добудову 11-го поверху у будинку (горища, що переведено у житлове творчу майстерню), на підставі чого є відмова у газопостачанні від третьої особи. Щодо моральної шкоди, то також через незаконне переведення відповідачами поруч будинку по АДРЕСА_3 малої архітектурної форми в капітальну споруду за адресою АДРЕСА_4 (підлягала знесенню за генпланом), позивач позбавлена права користування земельною ділянкою (прибудинковою територією) та дорогою, яка веде до будинку, оскільки така споруда знаходиться на дорозі до багатоквартирного житлового будинку. Також, прийняття в експлуатацію будинку АДРЕСА_4 є перешкодою у газопостачанні будинку АДРЕСА_3 . Окрім того, багато робіт у будинку АДРЕСА_3 є неякісними: штукатурка відпадає, ліфти не здані в експлуатацію, не працює вентиляція, відсутні перила, протікає дах, відсутні дашки над сходами, що призводить до затікання.

Ухвалою від 04.10.2023р. закрито підготовче провадження у даній справі.

15.05.2024р. позивачем подано до суду заяву про збільшення позовних вимог, яка ухвалою від 21.05.2024р. була повернута позивачу (подано після закриття підготовчого провадження).

Представник позивача позов підтримав та просив задовольнити вимоги.

Відповідачі 1,2,3,4 та третя особа у судові засідання не з`являлися, викликалися належним чином в т.ч. через сайт судової влади, відзив на позов та заперечення не подавали.

З врахуванням вимог п.1 ч.3 ст.223 ЦПК України за неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки, суд розглядає справу за відсутності учасника справи в заочному порядку за згодою позивача, та з врахуванням строків розгляду справи.

З урахуванням положень ст. 280 ЦПК України, суд ухвалив провести заочний розгляд справи.

Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, оцінивши всі докази, суд приходить до висновку про часткове задоволення позовних вимог, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що відповідно до Договору купівлі-продажу майнових прав №Б2-75/6 від 10.08.2017р. укладеного між ПП «Тенко» як продавцем та ОСОБА_1 як покупцем позивач придбала майнові права на двокімнатну квартиру АДРЕСА_1 (під`їзд ІІ, 6-й поверх, проектною заг.пл.72.19м.кв.), запланований термін будівництва 3-й квартал 2017р. (а.с.9-16 т.1). Вартість купівлі майнових прав за об`єкт визначено сторонами за попереднім договором від 14.08.2014р., сплату останнього внеску (6350грн. за 1 м.кв.). Оплата проведена повністю (а.с.17 т.1). Умовами договору було передбачено виконання наступних робіт: підведення системи внутрішнього газопостачання, електроенергії, води до квартирних лічильників, зовнішні мережі, благоустрій території. Обумовлено порядок передачі майнових прав, а саме шляхом підписання Акту приймання-передачі протягом 60-ти днів за умов повної оплати майнових прав та введення об`єкта в експлуатацію, що підтверджується Декларацією про відповідність збудованого об`єкту капітального будівництва проектній документації, вимогам ДБН. А після підписання Акту, до покупця переходить право власності.

02.08.2021р. в Єдиній державній електронній системі у сфері будівництва створено Акт готовності об`єкта до експлуатації, в якому зазначено, що закінчено роботи по будівництву у липні 2021р., є наявними підписи двох замовників об`єкта: Спільне українсько-македонське підприємства ТзОВ «Авалон» та ПП «Тенко», також вказано - генеральний проектувальник Підприємство «Науково-творча майстерня «Архітрав» Прикарпатського центру української академії архітектури, генеральний підрядник - ПП «Металоспецмонтаж» (а.с.18зв-19 т.1).

Видано покупцю позивачу техпаспорт на квартиру (а.с.18 т.1).

Позивачем подано документи на реєстрацію прав та за нею зареєстровано 11.07.2022р. право власності на квартиру АДРЕСА_2 , згідно договору купівлі-продажу майнових прав від 10.08.2017р. (а.с.20 т.1).

Обґрунтовуючи позовні вимоги позивач у позові зазначила щодо не можливості використання свого права власності на квартиру з декількох підстав. По перше, протягом вже трьох років відсутнє газопостачання, через незаконну добудову 11-го поверху у будинку (горища, що переведено у житлове творчу майстерню), введення в експлуатацію 11-го поверху як житлового, на підставі чого є відмова у газопостачанні від третьої особи АТ «Оператор газорозподільної системи «Івано-Франківськгаз». По друге, на дорозі при виїзді від будинку розміщена була МАФ, яку переведено у капітальну споруду відповідачами за адресою по АДРЕСА_4 , що спричинило перешкоди мешканцям будинку АДРЕСА_3 у праві користування земельною ділянкою та дорогою, унеможливило користуватися прибудинковою територією, що спричиняє позивачу збитки в т.ч. моральні. По третє, дії відповідачів були спрямовані на те, щоб прийняти в експлуатацію багатоквартирного будинку по АДРЕСА_4 , що також стало перешкодою у газопостачанні до будинку АДРЕСА_3 . Також, окрім цього багато робіт у будинку АДРЕСА_3 є неякісними: штукатурка відпадає, ліфти не здані в експлуатацію, не працює вентиляція, відсутні перила, протікає дах, відсутні дашки над сходами, що призводить до затікання. Позивачу відповідачами завдано збитки за ст.22 ЦК України (розмір матеріальних збитків не визначалось ні в позові, ні вимогою такого). А тому за ст.23 ЦК України слід стягнути моральну шкоду з усіх відповідачів у рівній частці по 150 000грн.

Зі змісту судового рішення у адміністративній справі №300/2291/23, вбачається, що на будинок АДРЕСА_3 був виданий сертифікат 11.08.2021р. виконкомом Івано-Франківської міської ради Управління з питань ДАБК, що засвідчував відповідність закінченого будівництвом об`єкта за поштовою/будівельною адресою АДРЕСА_1

За позовом Управління ДАБК Івано-Франківської міської ради до ПП «Тенко», ТзОВ «Авалон» про скасування сертифіката від 11.08.2021р., вимоги апеляційної скарги Управління з питань ДАБК було задоволено, а рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду скасовано постановою Восьмого апеляційного суду від 14.05.2024р. у справі №300/2291/23 та позовні вимоги задоволено, сертифікат скасовано (а.с.76-81 т.2). Дана адміністративна справа, на час ухвалення даного рішення, перебуває на розгляді касаційного суду, судового рішення ВС ще не ухвалено, за твердженнями адвоката позивача.

Разом з тим, судом у адміністративній справі №300/2291/23 було встановлено те, що заявники ПП Тенко та СП ТзОВ Авалон подавши заяву про прийняття в експлуатацію об`єкта будівництва та видачу сертифікату зазначили про дотримання всіх робіт у відповідності до вимог ДБН, зокрема і за п.7 (який містить недостовірні дані, що встановлено судовим рішенням у адмінсправі), а саме на об`єкті по АДРЕСА_3 , який має 10 поверхів та технічний поверх. Технічними умовами від 10.03.2017р. виданими ВАТ Івано-Франківськгаз замовнику будівництва було визначено порядок газифікації об`єкта будівництва. Відповідно до Акту здачі-прийняття робіт від 29.05.2017р., який затверджений та підписаний замовниками будівництва та Івано-Франківськгаз, спеціалістами останнього здійснено первинний пуск газу в газове обладнання. В березні 2023р. з відповіді Івано-Франківськгазу на запит УДАБК вказано, що робочий проект на газопостачання розроблено та погоджено на 10-му поверсі, натомість на час запиту вимоги техумов та проектної документації не виконані в повному обсязі, а система газопостачання не введена в експлуатацію. Після введення в експлуатацію будівлі, слід було звернутися до АТ ОГС Івано-Франківськгаз, з метою прийняття всіх об`єктів систем газопостачання цього об`єкта будівництва.

Отже, вказане судове рішення констатує порушення допущене замовником будівництва, а саме зазначення недостовірних даних у акті готовності, що спричинило відмову третьої особи у газопостачанні існуючої вже системи газопостачання до будинку АДРЕСА_3 . Такий факт дійсно є перешкодою позивачу у користуванні власною квартирою АДРЕСА_1 даного будинку, однак щодо наявності обмежень права володіння та розпорядження квартирою, то порушення такі взагалі не доводилось ні позивачем у позові, ні представником позивача у поясненнях, як і в чому саме полягає таке порушення зі сторони чотирьох відповідачів. А тому, суд вважає частково доведеними порушення існуючих у позивача прав в частині користування своєю власністю, а саме те, що для проживання в своїй квартирі позивач умов відповідних немає через відсутність газопостачання, а відповідно і дотримання температурного режиму у різні пори року та використання газових приладів для проживання та побутового використання. Разом з тим, не можна погодитись про неможливість використання позивачем своєї приватної власності на житлову квартиру протягом, як вона зазначила у позові - трьох років, так як з часу реєстрації нею права власності 11.07.2022р по день звернення до суду 16.05.2023р. минуло не повний рік і саме цей період є доведеним щодо перешкод у користуванні своєю власністю. Окрім того, в цій частині вимог суд не вважає за доведеним, що такі неправомірні дії відповідачів пов`язані, як зазначено у вимозі, з добудовою, виготовленням техумов та введенням в експлуатацію 11-го поверху як житлового, оскільки чи є такий поверх житловим чи не житловим представник позивача доказів не надав, іншого матеріали справи не містять.

Згідно статтей 527, 530 ЦК України на які посилалася сторона позивача, боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту. Кожна із сторін у зобов`язанні має право вимагати доказів того, що обов`язок виконується належним боржником або виконання приймається належним кредитором чи уповноваженою на це особою, і несе ризик наслідків непред`явлення такої вимоги.

Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події.

За умовами укладеного договору купівлі-продажу майнових прав характеристика квартири містить: підведення системи внутрішнього газопостачання з монтажем лічильника газу, а також зовнішні мережі. Отже, продавець майнових прав гарантував таке підведення та функціонування, що не дотримано замовниками будівництва в частині функціонування та забезпечення отримання такої послуги в подальшому власником житла ОСОБА_1 . При цьому, слід зауважити, що позивач просить визнати дії 4-х відповідачів, що пов`язані з добудовою, виготовленням техумов та введенням в експлуатацію 11-го поверху як житлового неправомірними та такими що порушують право позивача на володіння, користування та розпорядження майном та позбавляють права на підключення газопостачання. Такі доводи не є повністю доведеними, оскільки відповідач1 ПП «Тенко» виступало замовником будівництва та стороною правочину з позивачем, а відповідач2 Спільне українсько-македонське підприємства ТзОВ «Авалон» є також замовником будівництва за даними при завершенні будівництва багатоквартирного будинку.

Враховуючи те, що саме замовники об`єкта будівництва подали недостовірні дані стосовно акту введення в експлуатацію, що встановлено судовим рішенням, яке набрало законної сили (хоча й є предметом оскарження в суді касаційної інстанції, однак у разі зміни такого, це може бути підставою перегляду рішення за нововиявленими обставинами), суд приходить до ствердного переконання, що дії саме відповідача 1,2 є такими, що порушують право позивача на користування своєю власністю і завдають моральної шкоди їй такими неправомірними діями, які є наслідком відмови третьої особи у пуску та експлуатацію газопостачання будинку в цілому, іншого матеріали справи не містять.

При цьому посилання сторони позивача на ст.22 ЦК України щодо завдання матеріальної шкоди у змісті позову не виражені у позовних вимогах щодо завдання такої та стягнення позивачу та в якому саме розмірі.

Щодо відповідача3 Підприємство «Науково-творча майстерня «Архітрав» Прикарпатського центру української академії архітектури, яке виступало у відносинах із замовниками як генеральний проектувальник, а також відповідача4 ПП «Металоспецмонтаж» як генерального підрядника, то позивачем не доведено спричинення такими відповідачами їй шкоди, як і не доведено, що їхні дії і які саме, слід визнати протиправними. Зокрема, не підтверджено і те, що генеральний підрядник діяв наприклад з власної ініціативи щодо будівництва 11-го поверху, а не на замовлення замовників будівництва об`єкта, а не передбачення такого технічного (не житлового) поверху на багатоквартирному житловому будинку за проектною документацією взагалі не доводилося стороною позивача.

Щодо інших обставин позову, то як зазначив представник позивача під будівництво об`єкту (будинку АДРЕСА_3 ) було виділено дві земельні ділянки, а по факту замовники будівництва використали три ділянки, змінивши і конфігурацію і підробивши технічну документацію, що є предметом досудового розслідування у кримінальному провадженні №0000291. Під час даного досудового розслідування на даний час встановлено і те, що на частині земельної ділянки, де було розміщене дитяче кафе « ІНФОРМАЦІЯ_1 » й був збудований багатоквартирний житловий будинок, хоча до моменту укладення договору оренди земельної ділянки ТОВ «Авалон» мало знести кафе «Юлія» (ймовірно назва на той час) за рішенням виконкому Івано-Франківської міської ради у 2006 році. Проте, не зважаючи на таке зобов`язання, саме виконкомом у 2009 році і надано ТОВ «Авалон» дозвіл на проведення проектно-пошукових робіт на реконструкцію кафе-магазину з добудовою на власній земельній ділянці по АДРЕСА_4 . Згідно проведеної у кримінальному провадженні експертизи та висновку експерта від 27.05.2024р. розміщення споруди дитячого кафе « ІНФОРМАЦІЯ_1 » не відповідає вимогам ДБН, так як знаходиться на місці проїзду між будинками. Власниками будівлі розпочато демонтаж частини будівлі (а.с.96-115 т.2). Ухвалою суду у кримінальному провадженні накладено арешт на земельну ділянку.

Разом з тим, суд зауважує, що згідно даних доказів встановлено, що земельна ділянка за адресою по АДРЕСА_4 кадастровий номер :04:002:0123, що знаходиться під кафе, координатні точки змінила за записами державного реєстратора 02.03.2023р., створивши накладку на частину інших земельних ділянок під будівництвом багатоквартирних житлових будинків, належних міській раді (площею 0.0165га та 0.0015га відповідно). Окрім того, згідно наданого до справи рішення виконкому від 14.03.2006р. №136 при наданні дозволу ТОВ «Авалон» на проведення проектно-пошукових робіт для будівництва багатоквартирного житлового будинку №4 по генплану (як вказано вище отримувало ТОВ дозволи на три на будинки - №3,4,5) при умові знесення існуючого кафе. Разом з тим, на запитання суду щодо номеру проектованого по генплану будинку за теперішньою адресою АДРЕСА_3 , щодо якого позивач і подала позов до суду про визнання дій протиправними та стягнення шкоди, то даний будинок мав проектований номер - АДРЕСА_5 . Отже, умови знесення кафе на даний час під назвою « ІНФОРМАЦІЯ_1 » для проектного будівництва №4 не стосується спірного будинку по АДРЕСА_3 (проектний номер по генплану № НОМЕР_1 ).

Звідси, з даного долученого представником позивача не підтверджено порушення права позивача на використання орендованої у міської ради замовником будівництва (договори оренди чи інші докази представником позивача також не долучено до справи) на користування земельними ділянками відведеними під прибудинкову територію чи дорогу (доїзд) саме до будинку АДРЕСА_3 . Жодних інших доказів про створення перешкод позивачу саме у користуванні прибудинковою територією чи під`їзною дорогою до матеріалів справи не надано, схем розміщення будинків АДРЕСА_3 та АДРЕСА_6 чи АДРЕСА_4 не представлено для підтвердження обставин позову, в т.ч. стосовно і того, що не можлива як зазначав адвокат позивача через місцезнаходження будинку АДРЕСА_6 газифікація до будинку АДРЕСА_3 , яка вже як встановлено судом по факту проведена, однак відмовлено третьою особою саме у пуску газу в систему газопостачання.

Не заслуговують на увагу доводи представника позивача на те, що у іншій цивільній справі яка перебуває на даний час на розгляді Івано-Франківського міського суду висновком експертизи від 25.04.2024р. (а.с.125- 145 т.2) доведено будівництво (реконструкцію) такого з порушенням вимог законодавства. Дійсно, даний висновок експерта у іншій цивільній справі (який тільки буде оцінюватись іншим складом суду, а є доказом у справі, що розглядається) про те, що явними є порушення наявного будівництва споруди АДРЕСА_6 : без оформлення документів на будівельні роботи, розміщена на території групи будинків з поштовою/будівельною адресою АДРЕСА_1 .Данила по генплану №3,4,5 та групою будинків з поштовою/будівельною адресою АДРЕСА_1 .Данила по генплану №18,20, однак не передбачене розташування (фізичне існування) ні існуючих, ні проектних будівель і навіть у тому місці, де проектна міська вулиця (проїзд), накладається на земельну ділянку кадастровий номер :04:002:0123, не відповідає встановленим параметрам та розмірам техпаспорту. Даний доказ не підтверджує, що саме позивачу у даному спорі такою реконструкцією споруди АДРЕСА_6 , що ніби то знаходиться саме на дорозі, яка веде до багатоквартирного житлового будинку АДРЕСА_3 чи інших будинків з групи проектного будівництва, як і не підтверджено ким саме проводиться дана реконструкція (власником об`єкту зі змісту експертиз є ТОВ «Алавіт») та які саме збитки у користуванні, володінні і розпорядженні квартирою завдані саме цими діями по реконструкції іншої будівлі - позивачу.

Щодо неможливості використання дороги чи прибудинкової території такі доводи не можуть бути голослівними перед судом, без жодного належного доказу місцезнаходження споруди на проїзді до будинку саме АДРЕСА_3 (кому належить зареєстроване право власності також не вказано позивачем, однак ймовірно особі, яка не є стороною справи що розглядається), якою площею дана споруда чи ділянка під нею може накладатися чи накладається на територію будинку АДРЕСА_3 в конкретному місці, відсутні і докази в справі щодо земельних ділянок, які знаходяться під будинком АДРЕСА_3 чи інших документів на підтвердження відведення земель для спільного користування жильцями і кому така могла б бути чи є відведена. Представник позивача пояснень та доказів не подавав щодо цього, на ці обставини у позові не посилалась і позивач. Тому, доводи в цій частині як свідчать матеріали справи, взагалі не доведені перед судом, а містять загальні фрази про порушене таке право позивача і всіх мешканців будинку (інші не є позивачами в даному спорі). Щодо земельної ділянки за адресою АДРЕСА_4 , то така не огороджена та немає будь-яких межових знаків.

Стосовно доводів позивача у позові про те, що багато робіт у будинку АДРЕСА_3 є неякісними: штукатурка відпадає, ліфти не здані в експлуатацію, не працює вентиляція, відсутні перила, протікає дах, відсутні дашки над сходами, що призводить до затікання, то такі обставини взагалі не доводились стороною позивача, доказів на неякісні роботи чи роботи в обсязі, які зазначені в договорі, що завершився взагалі до справи не подавались, а зобов`язання по договору купівлі-продажу майнових прав закінчились між відповідачем1 та позивачем. Цей абзац міститься у змісті позову, однак є абсолютно голослівним припущенням без жодного належного доказу.

Окрім того за умовами договору мав підписуватися між позивачем та продавцем Акт приймання-передачі майнових прав на квартиру АДРЕСА_1 , де сторони могли висловитися що претензій не мають чи мають (представник позивача такий Акт не долучав до справи), однак зобов`язання після підписання такого Акту по договору вважаються виконаними. Наявність неякісних робіт станом на 2023 рік не оформлялись жодною письмовою претензією до відповідача, іншого матеріали справи не містять.

В позові позивач для підтвердження порушених її прав, інтересів та обов`язків застосовувала норми і ст.655,656 ЦК України та ст.3 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності».

Але не є вірним у спірних правовідносинах посилання представника позивача на норми ст.655,656 ЦК України, які регулюють договір купівлі-продажу та предмет даного договору, так як не є предметом доведення у даній цивільній справі укладення чи оспорення змісту даного договору, іншого матеріали справи не містять.

Суд застосовує норми, на які не посилалася сторона позивача, однак які необхідні для поновлення порушених прав та інтересів позивача.

Згідно зі статтею 317 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місце знаходження майна.

Також, за ст.383 ЦК України власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім`ї, інших осіб і не має права використовувати його для промислового виробництва.

За ч.1 ст.382 ЦК України квартирою є ізольоване помешкання в житловому будинку, призначене та придатне для постійного у ньому проживання.

А за ч.3 ст.386 ЦК України, які слід також застосувати у даних спірних правовідносинах, власник, права якого порушені, має право на відшкодування завданої йому майнової та моральної шкоди.

Вищенаведені норми цивільного законодавства України дають підстави для висновку про те, що у разі будь-яких обмежень у здійсненні права в т.ч. користування приватним майном - квартирою, власник має право вимагати відшкодування шкоди, у тому числі шляхом звернення до суду за захистом свого майнового права.

Виходячи з вимог диспозитивності свого процесуальнго права та вимог які сама обрала позивач у даній справі, суд приходить до висновку про часткове задоволення вимог.

За п.9 ч.2 ст.16 ЦК України, яку обрано позивачем та її представником способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути в т.ч. відшкодування моральної (немайнової) шкоди.

За ст.23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Якщо інше не встановлено законом, моральна шкода відшкодовується грошовими коштами, іншим майном або в інший спосіб.

Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Оскільки доведено факт, що позивач має страждання, існує реальна неможливість використовувати свою власність та проживати у квартирі через відсутність газопостачання внаслідок протиправних дій двох відповідачів замовників будівництва та недотримання ними умов договору щодо газопостачання до придбаного нею житла, суд вважає що позивачу завдана моральна шкода, яка підлягає стягненню солідарно в сумі 10 000 гривень, що відповідає характеру встановленого судом правопорушення, а не 600 000грн. з чотирьох відповідачів як зазначає позивач, при цьому не обґрунтовуючи саме такий розмір завданої їй моральної шкоди.

Згідно ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ч.1 ст.15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Згідно зі статтею 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно зі статтею 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

За вимогами ст.133,141 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує в т.ч. дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися.

Щодо судових витрат, то ухвалою від 22.05.2023р. судом було зменшено та відстрочено сплату судового збору позивачу (виходячи з розміру позовних вимог за немайнову та майнову вимогу - 1073,60грн та 6000грн.) до суми 1500грн. (за одну вимогу немайнового характеру та вимогу майнового характеру), які згідно долученої заяви від 23.12.2024р. оплачені позивачем 20.12.2024р., а тому слід стягнути з двох відповідачів понесені судові витрати позивачем.

На підставі викладеного, відповідно до ст.16, 23, 317, 382, 383, 386, 527, 530 ЦК України, керуючись ст.ст. 12,13, 76, 81,89, 141, 259, 263, 265, 273, 280-282, 289 ЦПК України, суд,

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 до Приватного підприємства «Тенко», Спільного українсько-македонського підприємства ТзОВ «Авалон», Підприємства «Науково-творча майстерня Архітрав» Прикарпатського центру української академії архітектури, Приватного підприємства «Металоспецмонтаж», третя особа АТ «Оператор газорозподільної системи Івано-Франківськгаз» про визнання дій пов`язаних з добудовою, виготовленням техумов та введенням в експлуатацію 11-го поверху як житлового неправомірними та такими що порушують право ОСОБА_1 на володіння, користування та розпорядження майном та позбавляють права на підключення газопостачання, стягнення моральної шкоди в розмірі 150 000грн. із кожного відповідача, стягнення судових витрат задовольнити частково.

Визнати дії Приватного підприємства «Тенко» , Спільного українсько-македонського підприємства ТзОВ «Авалон» такими, що порушують право ОСОБА_1 на користування майном квартирою АДРЕСА_2 стосовно відсутності подачі газопостачання в дану квартиру.

Відшкодувати солідарно з Приватного підприємства «Тенко» , Спільного українсько-македонського підприємства ТзОВ «Авалон» на користь ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 завдану їй моральну шкоду в розмірі 10 000 грн. (десять тисяч гривень).

У задоволенні решти позовних вимог до Приватного підприємства «Тенко», Спільного українсько-македонського підприємства ТзОВ «Авалон» - відмовити.

У задоволенні вимог до Підприємства «Науково-творча майстерня Архітрав» Прикарпатського центру української академії архітектури, Приватного підприємства «Металоспецмонтаж» - відмовити повністю.

Стягнути з Приватного підприємства «Тенко» , Спільного українсько-македонського підприємства ТзОВ «Авалон» на користь ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 судові витрати в розмірі 1500грн. (одна тисяча п`ятсот гривень).

Заочне рішення може бути переглянуте Івано-Франківським міським судом Івано-Франківської області за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом 30 днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Івано-Франківського апеляційного суду. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом тридцяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Повний текст рішення виготовлено 24 грудня 2024р.

Суддя Мирослава ПОЛЬСЬКА