Справа № 202/7719/24
Провадження № 2/202/3982/2024
ІНДУСТРІАЛЬНИЙ РАЙОННИЙ СУД м. ДНІПРОПЕТРОВСЬКА
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(з а о ч н е)

20 грудня 2024 року місто Дніпро

Індустріальний районний суд міста Дніпропетровська в складі головуючого судді Марченко Н.Ю. за участю секретаря судового засідання Шульги А.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Акціонерного товариства «Акцент-Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -

В С Т А Н О В И В:

У червні 2024 року Акціонерне товариство «Акцент-Банк» (далі - АТ «А-Банк») звернулося з позовом, в якому зазначає, що 03 березня 2014 року ОСОБА_1 приєднався до Умов та правил надання банківських послуг в А-Банку з метою отримання банківських послуг та відкриття банківського рахунку.

На підставі Анкети-заяви про приєднання до Умов та правил надання банківських послуг А-Банку відповідачу був наданий кредит у вигляді встановлення кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою процентів за користування кредитом у розмірі 27,6% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом та видано платіжну картку.

Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана ним заява разом з Умовами та правилами надання банківських послуг і Тарифами, які викладені на банківському сайті, складає між ним і банком кредитний договір, що підтверджується підписом у заяві.

Відповідно до пункту 2.1.1.12.6 Умов та правил надання банківських послуг Банк на боргові зобов`язання за Кредитом і Овердрафтом нараховує відсотки в розмірі, встановленому Тарифами, з розрахунку 365/366 календарних днів на рік.

Банк виконав свої зобов`язання за договором, надавши відповідачу кредит.

У свою чергу, відповідач належним чином не виконує взяті на себе зобов`язання, внаслідок чого станом на 27.05.2024 має заборгованість у розмірі 60406 грн. 72 коп., яка складається з наступного: 33060 грн. 02 коп. заборгованість за кредитом, 27346 грн. 70 коп. заборгованість за відсотками.

Вказані суми АТ "А-Банк" просить стягнути з відповідача на свою користь, а також судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 3028 грн.

Ухвалою Індустріального районного суду міста Дніпропетровська від 10 липня 2024 року у справі було відкрито спрощене позовне провадження з повідомленням (викликом) сторін.

Копія позовної заяви разом із додатками особисто вручена відповідачу 03 вересня 2024 року, що підтверджується його розпискою.

В судове засідання сторони не з`явилися.

В своєму позові банк просив розглядати справу без участі його представника.

В свою чергу, відповідач був повідомлений про розгляд справи, у встановлений строк відзив на позов не надав. Натомість цього надіслав на адресу суду заяву, яка не стосується предмета та підстав позову, що розглядається судом.

Отже, з огляду на неявку в судове засідання відповідача, повідомленого про розгляд справи, та ненадання ним відзиву на позов, судом проведений заочний розгляд справи у відсутності відповідача на підставі наявних у справі даних та доказів.

Суд, з`ясувавши всі обставини справи та перевіривши їх доказами, приходить до висновку, що позовні вимоги АТ «А-Банк» підлягають частковому задоволенню з наступних підстав:

Судом установлено, що 03 березня 2014 року ОСОБА_1 була підписана Анкета-заява про приєднання до Умов та правил надання банківських послуг в А-Банку.

На підставі цієї заяви відповідачу був наданий кредит шляхом встановлення кредитного ліміту на банківську платіжну картку в розмірі 10 000 грн., який у подальшому неодноразово збільшувався та з 22.12.2023 року склав 33100 грн.

Згідно з наданим позивачем розрахунком заборгованості станом на 27.05.2024 заборгованість відповідача за кредитним договором становить 60406 грн. 72 коп., з яких: 33060 грн. 02 коп. - заборгованість за наданим кредитом (тіло кредиту) та 27346 грн. 70 грн. заборгованості за процентами.

При вирішенні спору про стягнення вказаних сум із відповідача, суд виходить із того, що відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України).

Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України).

Згідно із частиною першою статті 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги.

За змістом статті 634 цього Кодексу договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

В переважній більшості випадків застосування конструкції договору приєднання його умови розроблює підприємець (в даному випадку - банк).

Оскільки умови договорів приєднання розробляються банком, тому повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома. З огляду на зміст статей 633, 634 ЦК України можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг банку) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений.

За змістом частини 2 статті 1056-1 ЦК України розмір процентів, тип процентної стави (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів.

Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Згідно зі статтею 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Згідно із частиною першою статті 1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу.

Отже, в разі укладення кредитного договору проценти за користування позиченими коштами поділяються на встановлені законом (розмір та підстави стягнення яких визначаються актами законодавства) та договірні (розмір та підстави стягнення яких визначаються сторонами в самому договорі).

В анкеті-заяві про приєднання до Умов та правил надання банківських послуг в А-Банку від 03.03.2014 процентна ставка за користування позичальником кредитом не була визначена.

Тобто у заяві, підписаній відповідачем, відсутні умови договору про розмір процентної ставки за користування кредитом.

Банк, пред`являючи до відповідача вимоги про погашення кредиту, просить окрім тіла кредиту (суми, яку фактично отримав у борг відповідач) стягнути нараховані проценти за користування кредитом у розмірі 27346,70 грн.

Так, позивач, обґрунтовуючи право вимоги в цій частині, в тому числі розмір і порядок нарахування вказаних сум, крім самого розрахунку кредитної заборгованості за договором, посилається на витяг з Умов та правил надання банківських послуг в «А-Банк», Тарифи користування кредитною карткою «Універсальна», «Універсальна GOLD» як невід`ємну частину договору.

Однак матеріали справи не містять підтвердження, що саме з цими умовами, правилами і тарифами був ознайомлений відповідач і погодився з ними.

Так, підписуючи 03.03.2014 Анкету-заяву, відповідач зазначив, що згоден із тим, що дана заява разом з Пам`яткою клієнта, Умовами та правилами надання банківських послуг, а також Тарифами складають між ним і банком договір про надання банківських послуг, а також, що він ознайомлений і згоден з Умовами та правилами надання банківських послуг, Тарифами, які були надані для ознайомлення в письмовому вигляді, та зобов`язується їх виконувати та ознайомлюватися з їх змінами на сайті А-Банку.

Водночас позивачем не надано доказів, які саме умови кредитування погодили сторони, підписуючи вказану Анкету-заяву.

Тож суд вважає, що в даному випадку неможливо застосувати до вказаних правовідносин правила частини першої статті 634 ЦК України, оскільки без надання підтверджень про конкретні запропоновані відповідачу Умови та правила банківських послуг, відсутність у Анкеті-заяві домовленості сторін про процентну ставку за кредитом, надані банком Умови та правила надання банківських послуг і Тарифи не можуть розцінюватися як стандартна (типова) форма, що встановлена до укладеного із відповідачем кредитного договору, оскільки сторонами не дотримано вимоги статті 207 ЦК України.

Аналогічний висновок викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду у справі № 342/180/17-ц від 03 липня 2019 року.

В даному випадку витяг з Умов та правил надання банківських послуг в А-Банку і Тарифи користування кредитною карткою, які долучені до позовної заяви, не містить підпису відповідача.

Тому суд не можна розцінювати їх як частину кредитного договору, укладеного між сторонами шляхом підписання анкети-заяви.

Згідно зі статтею 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

За змістом частин 1, 3 статті 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до частин 1, 5, 6 статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Між тим, позивачем не доведений розмір процентів за користування кредитом, який сторони погодили, укладаючи кредитний договір.

Поряд із цим суд бере до уваги, що відповідач доказів на спростування факту отримання кредиту та користування кредитними коштами не надав.

З виписки по рахунку вбачається, що відповідач з березня 2014 року по травень 2022 року користувався кредитними коштами.

Згідно з розрахунком позивача заборгованість за кредитом станом на 27.05.2024 складає 33060 грн. 02 коп.

Відповідач правильність наданого банком розрахунку заборгованості за кредитом не оспорював.

Отже, суд приходить до висновку про необхідність часткового задоволення позову та стягнення з відповідача на користь АТ «Акцент-Банк» заборгованості за кредитом у розмірі 33060 грн. 02 коп.

Крім того, при зверненні до суду банком був сплачений судовий збір у сумі 3028 грн.

Відповідно до частини 1 статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

У зв`язку з частковим задоволенням позову з відповідача на користь банку підлягають стягненню витрати по сплаті судового збору пропорційно розміру задоволених позовних вимог, а саме в сумі 1657 грн. 22 коп. (54,73 %).

Керуючись ст. ст. 258-259, 263-265, 281-282 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

Позов Акціонерного товариства «Акцент-Банк» (юридична адреса: м. Дніпро, вул. Батумська, 11, ) до ОСОБА_1 (ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) про стягнення заборгованості задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «Акцент-Банк» заборгованість за кредитним договором від 03.03.2014 в розмірі 33060 (тридцять три тисячі шістдесят) грн. 02 коп., яка складається з заборгованості за кредитом станом на 27.05.2024, а також витрати по сплаті судового збору в розмірі 1657 (одна тисяча шістсот п`ятдесят сім) грн. 22 коп.

В іншій частині позову відмовити.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано відповідачем протягом тридцяти днів з дня його складення.

Відповідач, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Позивач, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити рішення суду в апеляційному порядку повністю або частково.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом встановлених строків не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Суддя Наталія Марченко