Справа № 713/4656/24
Провадження №2/713/815/24
УХВАЛА

про залишення позовної заяви без руху

23.12.2024 м. Вижниця

Суддя Вижницького районного суду Чернівецької області Пилип`юк І.В. перевіривши на відповідність вимогам ст.ст.175, 177 ЦПК України позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , про поділ спільного майна в натурі,

УСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_1 , звернулася в суд з позовом до ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , про поділ спільного майна в натурі.

Відповідно до ст.ст.4, 30 ЦПК України позивачка має право на звернення з даним позовом до Вижницького районного суду Чернівецької області.

Ухвалою суду від 10.12.2024 року позовну заяву залишено без руху у зв`язку з її невідповідністю вимогам ст.175 ЦПК України, а саме:

вказано неправильну дату народження позивачки « ІНФОРМАЦІЯ_1 », замість правильного « ІНФОРМАЦІЯ_1 », яке вказано у доданому рішенні суду від 30.03.2023 року по справі №713/1618/22; не додано документу, що посвідчує особу позивачки;у переліку документів не відображено всіх документів, що додаються до заяви, зокрема не вказано: копії акту обстеження житлового будинку по АДРЕСА_2 від 29.10.2024 року №472; копії паспорта відповідача ОСОБА_2 ; висновку експерта №95 від 05.04.2024 року; не містить відомості про вжиття заходів забезпечення доказів або позову до подання позовної заяви, якщо такі здійснювалися; не зазначено доказів, які не можуть бути подані разом із позовною заявою (за наявності); всупереч вимогам ч.5 ст.95 ЦПК України додані до позовної заяви копії письмових доказів (крім паспорту відповідача) позивачкою належним чином не засвідчені відсутні дата, прізвище, ініціали та підпис особи, яка засвідчує;акт обстеження матеріально-побутових умов №405, довідки №1175 та №1176 видані виконкомом Вижницької міської ради 29.08.2024 року, а довідка №831, видана виконкомом Вижницької міської ради 04.07.2024 року, а отже не можуть містити достовірної інформації щодо викладених у них обставин станом на час звернення з даним позовом до суду; позовні вимоги обґрунтовує з посиланням на висновок оціночно - будівельної та будівельно-технічної експертизи №140, складений 10.08.2023 року на запит адвоката Байцара І.Б., який представляє інтереси відповідача ОСОБА_2 та висновок земельно-технічної експертизи №95 від 05.04.2024 року, проведеної на підставі ухвали суду від 22.11.2023 року, призначеної за клопотанням адвоката Байцара І.Б., який представляє інтереси відповідача ОСОБА_2 .

Крім того позовна заява за змістом і формою не відповідала вимогам ч.3 ст.177 ЦПК України. Позивачка зазначала, що отримує допомогу на дітей, які виховуються в багатодітних сім`ях та державну соціальну допомогу малозабезпеченій сім`ї, що є підставою для звільнення її від сплати судового збору на підставі ст.8 ЗУ «Про судовий збір».

Водночас клопотання чи заяви, передбаченої ч.3 ст.177 ЦПК України, яка би відповідала вимогам ст.183 ЦПК України, до позову не було додано, і у позові вимоги про звільнення від сплати судового збору не було заявлено.

Тобто, в порушення вимог ч.4 ст.177 ЦПК України, до позовної заяви не було додано документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку та розмірі.

19.12.2024 року позивачка надала до канцелярії суду позовну заяву, частково усунула недоліки, на які вказував суд в ухвалі про залишення позову без руху, - виконала вимоги ст.175 ЦПК України.

На виконання вимог ч.3 ст.177 ЦПК України позивачка заявила письмове клопотання про звільнення від сплати судового збору, яке обґрунтувала важким матеріальним станом, на утриманні троє неповнолітніх дітей, її сім`ї призначена державна соціальна допомога малозабезпеченій сім`ї, будинок не газифікований, користуються твердим паливом, умови проживання посередні, дві дочки ходять до школи, на це потрібні значні кошти.

Згідно з ч.1 та ч.3 ст.136 ЦПК України суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на визначений строк у порядку, передбаченому законом, але не більше як до ухвалення судового рішення у справі.

З підстав, зазначених у частині першій цієї статті, суд у порядку, передбаченому законом, може зменшити розмір належних до оплати судових витрат, пов`язаних з розглядом справи, або звільнити від їх сплати.

Особа, яка заявляє відповідне клопотання, згідно зі ст.12 ЦПК України повинна навести доводи і подати докази на підтвердження того, що її майновий стан перешкоджав (перешкоджає) сплаті судового збору у встановленому законодавством порядку і розмірі.

Приписами ст.8 ЗУ «Про судовий збір» встановлено, що, враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов:

1) розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або 2) позивачами є:

а) військовослужбовці;

б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів;

в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю;

г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сім`ї;

ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена;

або 3) предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю.

Суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.

Нормами ЦПК України та ЗУ «Про судовий збір» передбачено право суду, а не обов`язок щодо звільнення від сплати судового збору.

Єдиною підставою для звільнення від сплати судового збору є врахування судом майнового стану сторони, тобто фізичної або юридичної особи (наприклад, довідка про доходи, про склад сім`ї, про наявність на утриманні непрацездатних членів сім`ї, банківські документи про відсутність на рахунку коштів, довідка податкового органу про перелік розрахункових та інших рахунків тощо). Клопотання про відстрочення або розстрочення сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення від його сплати може бути викладене в заяві чи скарзі, які подаються до суду, або окремим документом.

Тобто, підставою для звільнення від його сплати є такий, обумовлений виключними обставинами, майновий стан сторони, який об`єктивно унеможливлює сплату нею судового збору у відповідному розмірі.

Відповідно до приписів ч.4 ст.10 ЦПК України і ст.17 ЗУ «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» на національні суди покладено обов`язок під час розгляду справ застосовувати Конвенцію про захист прав людини та основоположних свобод і протоколи до неї, згоду на обов`язковість якої надано ВРУ та практику ЄСПЛ, як джерело права.

У пункті 1 Постанови Пленуму Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» від 17.10.2014 року №10 роз`яснено, що судові витрати передбачені законом витрати (грошові кошти) сторін, інших осіб, які беруть участь у справі, понесені ними у зв`язку з її розглядом та вирішенням, а у випадках їх звільнення від сплати це витрати держави, які вона несе у зв`язку з вирішенням конкретної справи.

Конвенція про захист прав людини і основоположних свобод (РИМ, 4.XI.1950), рекомендація щодо заходів, які полегшують доступ до правосуддя №R (81)7, прийнята Комітетом міністрів Ради Європи 14.05.1981 року та практика Європейського суду з прав людини під час застосування цієї Конвенції не визнають необхідність сплати судових витрат обмеженням права доступу до суду.

ЄСПЛ також вказав, що інтереси справедливого здійснення правосуддя можуть виправдовувати накладення фінансових обмежень на доступ особи до суду.

Положення п.1 ст.6 Конвенції про виконання зобов`язання забезпечити ефективне право доступу до суду не означає просто відсутність втручання, але й може вимагати вчинення позитивних дій у різноманітних формах з боку держави; не означає воно й беззастережного права на отримання безкоштовної правової допомоги з боку держави у цивільних спорах і так само це положення не означає надання права на безкоштовні провадження у цивільних справах (Рішення ЄСПЛ у справі «Креуз проти Польщі» («Kreuz v. Poland») від 19.06.2001 року, пункт 59). Вимога про сплату державного мита є стримуючою мірою для потенційних позивачів від пред`явлення безрозсудних і необґрунтованих позовів. Для того, щоб гарантувати справедливий баланс між підтримкою нормального функціонування судової системи і захистом інтересів заявника при поданні позову до суду, внутрішньодержавні суди звільняють від сплати державного мита заявників, які можуть підтвердити свій поганий фінансовий стан (Рішення ЄСПЛ у справі «Шишков проти Росії» («Shishkov v. Russia») від 20.02.2014 року, пункт 111).

Оцінюючи фінансове становище особи, яка звертається до суду з вимогою про звільнення її від сплати судового збору, зменшення його розміру, надання відстрочки чи розстрочки в його сплаті, національні суди повинні встановлювати наявність у такої особи реального доходу (розмір заробітної плати, стипендії, пенсії, прибутку тощо), рухомого чи нерухомого майна, цінних паперів, можливості розпорядження ними без значного погіршення фінансового становища (Рішення ЄСПЛ «Kniat v. Poland» від 26.07.2005, пункт 44; Рішення ЄСПЛ «Jedamski and Jedamska v. Poland» від 26.07.2005, пункти 63-64).

У зв`язку з цим, при здійсненні правосуддя у цивільних справах суди повинні вирішувати питання, пов`язані з судовими витратами (зокрема, щодо відстрочення та розстрочення судових витрат, зменшення їх розміру або звільнення від їх сплати), у чіткій відповідності до ЦПК України, Закону України «Про судовий збір», а також інших нормативно-правових актів України, забезпечуючи при цьому належний баланс між інтересами держави у стягненні судового збору за розгляд справ, з одного боку, та інтересами позивача (заявника) щодо можливості звернення до суду, з другого боку.

Згідно з ч.3 ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

На підтвердження наявності підстав для звільнення від сплати судового збору скрутного матеріального стану, позивачкою надано копію довідки про отримання (неотримання) допомоги №2847 від 29.08.2024 року, згідно якої з 01.02.2024 року до 31.07.2024 року їй призначено державну соціальну допомогу малозабезпеченим сім`ям та державну соціальну допомогу багатодітним сім`ям.

Водночас доказів існування зазначених обставин станом на час звернення з даним позовом до суду (09.12.2024 року) до позову не надала.

Тобто, всупереч наведеним правовим нормам, позивачкою до клопотання про звільнення від сплати судового збору не додано достовірних доказів на підтвердження її скрутного матеріального стану, що перешкоджає виконати вимоги законодавства, щодо оплати поданого позову судовим збором.

Крім того суд враховує доводи позивачки про те, що вона понесла судові витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 7000,00 грн, які спростовують її ж доводи про скрутний матеріальний стан.

У статті 129 Конституції України, однією із засад судочинства визначено рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом.

Відмова у звільненні від сплати судового збору, відстрочці або розстрочці його сплати не порушує положення п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (про право на справедливий суд), оскільки не перешкоджає вказаній особі у доступі до суду і не ускладнює його таким чином і такою мірою, щоб завдати шкоди самій суті цього права. Судовий збір, його об`єкти та ставки, підстави і порядок сплати, а також умови звільнення від сплати встановлені законом, тобто справляння судового збору переслідує законну мету.

Враховуючи наведене, суд дійшов висновку про відсутність достатніх підстав для задоволення клопотання позивачки про звільнення від сплати судового збору.

Таким чином, позивачці необхідно виконати вимоги ч.4 ст.177 ЦПК України та додати документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку та розмірі, визначених ЗУ «Про судовий збір».

У частині 2 статті 4 ЗУ «Про судовий збір» визначено, що за подання до суду:

1) позовної заяви майнового характеру, яка подана фізичною особою ставка судового збору становить 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, який згідно ст.7 ЗУ «Про Державний бюджет України на 2024 рік» становить 3028,00 гривень.

Так, позивачкою заявлено позовну вимогу майнового характеру про поділ спільного майна в натурі з ціною позову 576483,33 гривень.

Тому позивачка повинна надати платіжний документ про сплату судового збору у розмірі 1 відсоток ціни позову за позовну вимогу майнового характеру виходячи із загальної ціни позову, тобто 5764,83 грн за реквізитами: отримувач коштів: Чернів. ГУК/Вижницька ТГ/22030101; код отримувача (код за ЄДРПОУ): 37836095; банк отримувача: Казначейство України (ел. адм. подат.); код банку отримувача (МФО): 899998; рахунок отримувача: UA0024333; код класифікації доходів бюджету: 22030101.

Відповідно до ч.1 ст.185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

За таких обставин позовна заява не може бути прийнята судом до розгляду і підлягає залишенню без руху з наданням позивачці строку, достатнього для усунення зазначених в ухвалі недоліків шляхом надання суду квитанції про сплату судового збору.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.4, 30, 175, 177, 178, 186 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , про поділ спільного майна в натурі залишити без руху.

Копію ухвали направити позивачці та повідомити про необхідність виправити зазначені недоліки позовної заяви.

Для усунення недоліків надати строк 3 дні з дня вручення позивачці ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Якщо позивачка не усуне недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачці.

Ухвала окремо від рішення суду оскарженню не підлягає.

Суддя Іван ПИЛИП`ЮК