Дата документу 12.12.2024
Справа № 334/7848/23
Провадження № 2/334/230/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 грудня 2024 року м. Запоріжжя

Ленінський районний суд м. Запоріжжя у складі:

головуючого судді Філіпової І. М.,

за участю секретаря Мандик М. О.,

позивача ОСОБА_1 ,

представника позивача ОСОБА_2 ,

представника відповідача Кравченко О. В.,

відповідача ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у порядку спрощеного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , третя особа: приватний нотаріус Запорізького міського нотаріального округу Кузьміна Наталя Олександрівна, ОСОБА_4 про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу,

ВСТАНОВИВ:

06.09.2023 року ОСОБА_1 звернувся з позовом до Ленінського районного суду м. Запоріжжя до ОСОБА_4 , ОСОБА_3 , третя особа приватний нотаріус Кузьміна Н. О., в якому просив встановити факт проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу ОСОБА_5 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_6 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , з травня 2015 року до часу відкриття спадщини, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_2 . Також, позивач просив визнати за ним право власності на 1/2 частину квартири за адресою: АДРЕСА_1 ; на квартиру за адресою: АДРЕСА_2 ; грошові вклади відкриті на ім`я ОСОБА_6 у АТ «Ощадбанк» та АТ «Укрсиббанк» в порядку спадкування за законом після смерті його матері ОСОБА_5 та ОСОБА_6 .

Ухвалою від 11.09.2023 року позовну заяву було залишено без руху, позивачу надано строк для усунення недоліків.

02.10.2023 року позивачем було подано уточнену позовну заяву в якій він просить встановити факт проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу ОСОБА_5 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_6 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , з травня 2015 року до часу відкриття спадщини, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Позовні вимоги мотивовані тим, що ОСОБА_5 є матір`ю позивача. ОСОБА_5 та ОСОБА_6 були знайомі більше 20 років, разом працювали на підприємстві. ОСОБА_6 ніколи у шлюбі не перебував. ОСОБА_5 перебувала у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_7 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 . Після смерті батька він з матір`ю мешкав у двох, але часто перебував на заробітках. ОСОБА_5 потребувала допомоги та підтримки, яку знайшла від ОСОБА_6 . Згодом у них виникли взаємні почуття і з травня 2015 року ОСОБА_5 та ОСОБА_6 почали проживати разом, однією сім`єю, як чоловік та дружина. Вони опікувалися про здоров`я друг друга, тому у ОСОБА_5 була уся інформація про здоров`я ОСОБА_6 , його хвороби та лікування.

ОСОБА_5 та ОСОБА_6 були однією сім`єю, спільно проживали, були пов`язані спільним побутом, мали взаємні права та обов`язки, мали спільний бюджет, проводили спільні витрати, тобто мали відносини притаманні подружжю.

ОСОБА_6 був власником квартири за адресою: АДРЕСА_1 , також був зареєстрований за вказаною адресою, однак проживав з матір`ю за адресою позивача у її будинку за адресою: АДРЕСА_3 . В квартирі ОСОБА_6 періодично мешкали квартиранти.

ІНФОРМАЦІЯ_2 помер ОСОБА_6 . Після його смерті відкрилася спадщина. Спадкоємці першої третьої черги після смерті ОСОБА_6 відсутні. За життя ОСОБА_5 звернулася до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини. Постановою приватного нотаріуса Кузьміної Н. О. від 22.11.2022 року ОСОБА_5 було відмовлено у вчиненні нотаріальної дії у зв`язку з тим, що ОСОБА_5 не надала документи на підтвердження перебування у шлюбі з померлим.

Після цього ОСОБА_5 звернулася до Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя з заявою про встановлення факту спільного проживання як чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу.

Ухвалою Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 26.06.2023 року №335/8322/22 вказану заяву було залишено без розгляду та роз`яснено її право на звернення з вказаними вимогами у порядку позовного провадження.

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_5 померла. Після її смерті відкрилася спадщина. Позивач є єдиним спадкоємцем після ОСОБА_5 , прийняв спадщину, оскільки на день смерті був зареєстрований з матір`ю за однією адресою.

Після смерті ОСОБА_6 з заявою про прийняття спадщини також звернулися ОСОБА_3 , яка є двоюрідною племінницею померлого, та ОСОБА_8 , як спадкоємиця за заповітом.

Оскільки ОСОБА_5 була інвалідом ІІ групи, тому вона мала право на обов`язкову частку у спадщині після смерті ОСОБА_6 , незалежно від змісту заповіту.

21.11.2023 року відповідачем ОСОБА_4 було подано відзив на позовну заяву. ОСОБА_4 є спадкоємцем за заповітом після померлого ОСОБА_6 . Вона звернулася в у встановлений строк з заявою про прийняття спадщини, проте нотаріус відмовив у видачі свідоцтва про право на спадщину. У зв`язку з цим ОСОБА_4 звернулася до Ленінського районного суду м. Запоріжжя з позовом до про визнання права власності в порядку спадкування (справа №334/5673/22). ОСОБА_4 позовні вимоги не визнає у повному обсязі, обставини зазначені у позові не відповідають дійсності. Під час розгляду справи №334/5673/22 з метою доведення факту проживання ОСОБА_6 за місцем реєстрації, відповідачем було отримано інформацію від голови ОСББ «Наша оселя-2016» в будинку АДРЕСА_4 . Відповідно до відповіді голови ОСББ, ОСОБА_6 фактично мешкав у квартирі АДРЕСА_5 , кожного ранку його бачили сусіди, коли він ходив до магазину, але за тиждень до смерті він десь зник. Сусіді почалися жалітися, що з`явився трупний запах на поверху біля квартири АДРЕСА_5 , ОСОБА_9 була викликана поліція. Після чого, були вскриті двері й було виявлено труп ОСОБА_6 . Також, голова ОСББ стверджував, що інших мешканців у квартирі ОСОБА_6 не було, йому не відомо, щоб квартиру здавали в оренду. Твердження позивача щодо спільного проживання ОСОБА_6 та ОСОБА_5 за її місцем проживання не відповідає дійсності. При цьому позивач не зазначає обставин смерті ОСОБА_6 , не пояснює чому він помер за місцем свого проживання та тіло померлого близько тижня знаходилася у вказаній квартирі.

Крім того, саме ОСОБА_4 ініціювала питання щодо організації поховання ОСОБА_6 шляхом звернення до ритуальної служби «Єдиної ритуальної служби» та оплатила авансовий внесок у розмірі 3000,00 грн. В процесі організації питань пов`язаних з похованням, вона дізналася, що ОСОБА_3 також займається поховання, тому було вирішено по домовленості між ними, що оформленням документів щодо поховання ОСОБА_6 буде займатися саме ОСОБА_10 , як родичка померлого.

Також, відповідач вказує, що 28.08.2015 року ОСОБА_6 складав заповіт на ім`я ОСОБА_5 , проте згодом змінив свою волю, та 17.10.2017 року склав заповіт на користь неї. Таким чином, ОСОБА_6 ще за життя позбавив ОСОБА_5 прав на спадщину, що не узгоджується з твердженнями позивача про спільне проживання однією сім`єю.

У позові зазначено, що ОСОБА_1 прийняв спадщину після смерті матері ОСОБА_5 , проте жодних доказів не надав, факт прийняття спадщини позивачем не доведений.

27.11.2023 року відповідачем ОСОБА_3 подано відзив на позовну заяву, просить у задоволенні позову відмовити у повному обсязі. ОСОБА_3 є троюрідною племінницею ОСОБА_6 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , є спадкоємицею п`ятої черги за законом. Твердження позивача щодо проживання ОСОБА_6 з ОСОБА_5 однією сім`єю не відповідають дійсності. ОСОБА_6 на праві власності належали дві квартири: АДРЕСА_6 та АДРЕСА_7 , які розташовані в одному під`їзді на другому та четвертому поверсі. ОСОБА_6 постійно мешкав у квартирі АДРЕСА_5 , а квартиру АДРЕСА_6 використовував для власних потреб. У житловому будинку по АДРЕСА_3 він ніколи не проживав.

ОСОБА_6 був добре знайомий з ОСОБА_5 , періодично з нею зустрічався, проте спільне господарство вони не вели, спільного побуту та бюджету не мали, в одній квартирі чи будинку не проживали.

У 2015 році ОСОБА_6 склав заповіт на користь ОСОБА_1 на квартиру за адресою: АДРЕСА_1 . Проте у подальшому їх відносини погіршилися, оскільки ОСОБА_5 постійно вимагала від ОСОБА_6 матеріальної та фінансової підтримки. Через це ОСОБА_6 змінив своє рішення іу 2017 році склав заповіт на вказану квартиру на ім`я ОСОБА_4 , з якою він зустрічався.

ОСОБА_6 був достатньо замкненою людиною, усе життя прожив сам, до власного побуту сторонніх осіб не допускав. Він був досить забезпеченим, тому їжу йому за плату готувала сусідка з другого поверху ОСОБА_11 .

Також, у розпорядженні відповідача є аудізаписи розмов ОСОБА_6 з ОСОБА_5 з яких можна зробити безальтернативний висновок, що вони проживали за різними адресами.

Крім того, ОСОБА_6 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 у себе вдома за адресою: АДРЕСА_1 , але труп ОСОБА_6 був виявлений лише 17.09.2021 року, причину смерті не було встановлено через гнилісні зміни.

За таких обставин, довідка про склад сім`ї, видана квартальним комітетом №63 Вознесенівського району, є очевидно недостовірною.

На підтвердження спільного проживання позивач подав лише три спільних фото, на яких немає дати їх здійснення.

Медичні документи, які долучені до позову, були отримані ОСОБА_5 від ОСОБА_3 після смерті ОСОБА_6 . За словами ОСОБА_5 вказані медичні документи їй були потрібні для оскарження заповіту на квартиру АДРЕСА_5 . Частина медичних документів залишилися у ОСОБА_3

16.01.2024 року була подана уточнена позовна заява, відповідно до якої позивач відмовився від позовних вимог до ОСОБА_8 . Позивач вказує, що 10.01.2024 року постановою Запорізького апеляційного суду було залишено без змін рішення Ленінського районного суду м. Запоріжжя №334/5673/22 за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_3 , третя особа ОСОБА_1 , про визнання права власності в порядку спадкування за заповітом, яким було задоволено позовні вимоги та визнано за ОСОБА_4 право власності на квартиру за адресою: АДРЕСА_1 в порядку спадкування після смерті ОСОБА_6 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 . В іншій частині позовні вимоги залишилися без змін.

Ухвалою суду від 16.01.2024 року у якості третьої особи до участі у справі було залучено ОСОБА_4 та закрите підготовче судове засідання.

У судовому засіданні позивач та його представник позов підтримали, просили задовольнити.

У своїх поясненнях, ОСОБА_1 вказав, що він разом з матір`ю та ОСОБА_6 проживали разом однією сім`єю за адресою: АДРЕСА_3 . ОСОБА_6 часто допомагав позивачу, у тому числі грошовими коштами, коли в нього виникли проблеми з викупом товару. Коли ОСОБА_6 хворів, матір позивача допомагала з організацію його транспортування додому. Коли ОСОБА_6 зник, саме його матір викликала поліцію та розшукувала його.

У судовому засіданні представник відповідача та відповідач проти позову заперечували у повному обсязі, просили відмовити у його задоволенні. ОСОБА_6 та ОСОБА_5 були добре знайомі, часто спілкувалися, як друзі, але ніколи не проживали однією сім`єю. ОСОБА_6 складав навіть заповіт на її ім`я, проте потім змінив своє рішення, оскільки ОСОБА_5 постійно вимагала від нього фінансової допомоги. У 2017 році ОСОБА_6 склав заповіт на користь ОСОБА_4 . Загалом, ОСОБА_6 був дуже замкнутою людиною, завжди жив сам, нікого до себе не пускав, їжу йому готувала сусідка за гроші. Поховання здійснювала повністю відповідач, ОСОБА_5 участі не приймала взагалі. Медичні документи, долучені до позову були передані відповідачем ОСОБА_5 , оскільки вона хотіла оскаржити заповіт.

Треті особи у судове засідання не з`явилися, про дату, час та місце проведення судового засідання повідомлені належним чином.

ОСОБА_4 у своїх поясненнях у судовому засіданні 19.02.2024 року, зазначила, що ОСОБА_6 працював головою Ленінського відділу профспілок, там вони і познайомилися. У 2008 році ОСОБА_6 отримав у гаражному кооперативі, де вона працює бухгалтером, гараж як раз поруч з її гаражем. ОСОБА_6 любив поспілкуватися, кожного дня приїжджав у гаражний кооператив, завжди розповідав, що він жив сам, ні сім`ї, ні дітей немає. Одного дня ОСОБА_6 покликав її додому на каву, потім запропонував оформити на неї заповіт, щоб вона за ним доглянула. Через кілька днів ОСОБА_6 віддав їй заповіт. Після цього вони продовжували з ним спілкуватися у гаражі далі, інколи він запрошував її додому на каву. Вони разом з ним ніколи разом не проживали, він жив сам, навіть не дозволяв їй прибирати у квартирі. У неї стосунки з ОСОБА_6 були дружні, нічого іншого він ніколи не пропонував, хоча вона була вдовою. Про його смерть дізналася від знайомого, який подзвонив та повідомив, що у під`їзді поліція. Коли ОСОБА_4 приїхала до будинку ОСОБА_6 там було багато людей, поліція, вона чекала довго внизу, у квартиру не заходила. Тоді до неї підходила невідома жінка, питала хто вона така. Після цього ця жінка з поліцією піднялася до квартири. Про племінницю ОСОБА_6 дізналася лише у ритуальній службі. Медичну документацію щодо здоров`я ОСОБА_6 передала ОСОБА_3 вже після його смерті.

Суд дослідивши матеріла справи, вислухавши пояснення сторін та третьої особи, допитавши свідків, прийшов до наступних висновків.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 є сином ОСОБА_5 , що підтверджується копією свідоцтва про його народження.

ІНФОРМАЦІЯ_3 помер батько позивача ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 померла мати позивача - ОСОБА_5 .

ІНФОРМАЦІЯ_2 помер ОСОБА_6 , що підтверджується копією свідоцтва про його смерть, виданого Вознесенівським відділом реєстрації актів цивільного стану у м Запоріжжя 22.09.2021 року.

Згідно копії свідоцтва № НОМЕР_1 про право власності на житло від 06.04.1993 року, ОСОБА_6 на праві власності належала квартира за адресою: АДРЕСА_1 .

Згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 05.09.2023 року, ОСОБА_6 на праві власності належала квартира за адресою: АДРЕСА_2 .

09.11.2023 року приватним нотаріусом Кузьміною Н. О. було надано копію спадкової справи №55/2021 заведеної після смерті ОСОБА_6 . Згідно матеріалів спадкової справи 27.09.2021 року ОСОБА_4 звернулася до приватного нотаріуса з заявою про прийняття спадщини за заповітом після смерті ОСОБА_6 . Згідно копії заповіту від 17.10.2017 року ОСОБА_6 заповів ОСОБА_4 квартиру за адресою: АДРЕСА_1 . Також, у матеріалах спадкової справи наявний заповіт від 18.08.2015 року складаний ОСОБА_6 на користь ОСОБА_5 , яким він заповів їй квартиру за адресою: АДРЕСА_1 .

01.02.2022 року до приватного нотаріуса Кузьміної Н. О. звернулася ОСОБА_3 з заявою про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_6 , який їй доводився двоюрідним дядьком, у порядку спадкування за законом.

03.02.2022 року до приватного нотаріуса Бахматської Т. М. звернулася ОСОБА_5 з заявою про прийняття спадщини після смерті чоловіка ОСОБА_6 за законом. Згідно повного витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян, сформованого приватним нотаріусом Кузьміною Н. О. 03.02.2022 року, встановлено відсутність актового запису про шлюб ОСОБА_6 .

Згідно відповіді Департаменту реєстраційних послуг від 08.02.2022 року на запит приватного нотаріуса Кузьміної Н., ОСОБА_6 був зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 з 02.11.1987 року по 01.11.2021 року (помер ІНФОРМАЦІЯ_2 ). Разом з ним на день смерті зареєстровані особи відсутні.

09.11.2022 року приватний нотаріус Кузьміна Н. О. прийняла постанову про відмову у видачі ОСОБА_4 свідоцтва про право на спадщину у зв`язку з відсутністю документу, що посвідчує право власності на спадкове майно.

22.11.2022 року приватний нотаріус Кузьміна Н. О. прийняла постанову про відмову у видачі ОСОБА_5 свідоцтва про право на спадщину у зв`язку відсутністю документу, що посвідчує шлюб зі спадкодавцем.

Згідно копії лікарського свідоцтва про смерть №4943, виданого 20.09.2021 року, ОСОБА_6 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , причина смерті не встановлена через гнилісні зміни, місце смерті: АДРЕСА_1 .

Згідно копії рапорту, зареєстрованого в інформаційно телекомунікаційній системі «Інформаційний портал Національної поліції» 15.09.2021 року за №27821, 15.09.2021 року о 18:52 надійшло повідомлення зі служби 102 про те, що 15.09.2021 року о 18:50 за адресою: АДРЕСА_1 , знайомий з 12.09.2021 не відповідає на дзвінки, двері не відчиняє. Заявник ОСОБА_5 .

Відповідно до відповіді Запорізького районного управління поліції ГУНП в Запорізькій області від 01.12.2023 року, 15.09.2021 року до інформаційно телекомунікаційній системі «Інформаційний портал Національної поліції» єдиного обліку під №27821 зареєстроване звернення ОСОБА_5 про те, що з 12.09.2021 її знайомий не відповідає на дзвінки, двері не відчиняє та просить надати консультацію щодо подальших дій. На підставі вказаного звернення на місце було скеровано слідчо оперативну групу Запорізького РУП та виявлено труп ОСОБА_6 .

Свідок ОСОБА_12 у судовому засіданні пояснив, що він працює охоронцем у гаражному кооперативі «Енергія», з ОСОБА_6 був знайомий дуже добре, часто спілкувалися. ОСОБА_6 кожного ранку приблизно о 6 год. приходив до гаражу за машиною та їхав на зарядку, багато часу проводив у гаражі, любив спілкуватися. ОСОБА_6 жив сам, сім`ї не мав, був одиноким, часто розповідав про свою матір. Свідок бував у ОСОБА_6 вдома, квартира в нього була холостяцька, жодних жіночих речей не бачив.

Свідок ОСОБА_13 пояснив, що ОСОБА_6 знає ще з дитинства, разом навчалися, дружили. З ОСОБА_5 познайомився на святкуванні 55 річчя ОСОБА_6 , бачив що вони разом після святкування поїхали додому разом, тому що їх підвозив друг свідка. У ОСОБА_6 був інфаркт у 36 років, ледве спасли у 10-ій лікарні. Після цього він часто їздив на лікування до санаторію. Згодом, у санаторії у м. Дніпрі, рік не пам`ятає, в нього стався інсульт, ОСОБА_5 займалася його поверненням додому. Свідок також їздив до Дніпра допомагати з поверненням додому в квартиру ОСОБА_6 на Бородінському районі. Після цього, свідок допомагав ОСОБА_6 з реабілітацією займалися зарядкою на правобережному пляжі. ОСОБА_5 постійно була з ним, допомагала. ОСОБА_6 після інсульту вже не працював, займався своїм здоров`ям. ОСОБА_6 жив то у себе на ОСОБА_14 , то в ОСОБА_5 , вони разом їздили на базар. День смерті ОСОБА_6 пам`ятає дуже чітко, оскільки саме 21 листопада у ОСОБА_15 була операція (впав з висоти), і свідок домовився зустрітися з ОСОБА_6 біля ТЦ «Україна» близько 10 год. щоб разом провідати друга. Але ОСОБА_6 так і не з`явився, на дзвінки не відповідав, тому свідок поїхав спочатку у гараж, де охоронець йому сказав, що бачив ОСОБА_6 і він погано почувався. Далі свідок пішов до його квартири на ОСОБА_16 , йшов стежками та дорогою, якою зазвичай ходив ОСОБА_6 , бо переживав, що він впав по дорозі. Свідок сходив у квартиру і на другому поверсі, і на шостому але ОСОБА_6 не знайшов, двері ніхто йому не відчинив. Телефонував своїй дружині радитися, що робити, оскільки треба було шукати фахівця, щоб вирізати двері, також подзвонив ОСОБА_5 та повідомив, що ОСОБА_6 не відчиняє двері. В поліцію не дзвонив, бо в нього є дружина ОСОБА_5 , вона усім займалася. ОСОБА_5 була вдовою, вони разом працювали з ОСОБА_6 сиділи в одному кабінеті, а потім він у 60 років пішов на пенсію.

Свідок ОСОБА_15 у судовому засіданні пояснив, що був добре знайомий з ОСОБА_6 , з ОСОБА_5 познайомився пізніше, вони були гарної парою. ОСОБА_6 мав квартиру на ОСОБА_14 , але вони мешкали то у ОСОБА_17 , то у будинку ОСОБА_5 на лівому березі. ОСОБА_6 помер у своїй квартирі на АДРЕСА_8 , прийшов у квартиру і впав. Про смерть ОСОБА_6 дізнався від ОСОБА_5 , був на поминках. Також Знайомий з ОСОБА_3 , вона поруга ОСОБА_5 , бачився з нею на ювілеях та поминках.

Частиною другою ст. 3 СК України визначено, що сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки.

Відповідно до ч. 1, ч.2 ст. 21 СК України шлюб є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у державному органі реєстрації актів цивільного стану. Проживання однією сім`єю жінки та чоловіка без шлюбу не є підставою для виникнення у них прав та обов`язків подружжя.

Згідно із ч. 1 ст. 36 СК України шлюб є підставою для виникнення прав та обов`язків подружжя.

Належними та допустимими доказами проживання чоловіка та жінки однією сім`єю без реєстрації шлюбу є, зокрема докази: спільного проживання, ведення спільного господарства, наявності у сторін спільного бюджету, проведення спільних витрат, придбання майна в інтересах сім`ї, наявності між сторонами подружніх взаємних прав та обов`язків, інших доказів, які вказують на наявність встановлених між сторонами відносин притаманних подружжю.

Відповідно до статті 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Докази одаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях.

Факт спільного проживання як подружжя між сторонами підтверджуються виключно показаннями позивача та свідків ОСОБА_13 та ОСОБА_15 . Крім того, суд ставить під сумнів показів вказаних свідків, оскільки вони є нелогічними та суперечливими. Свідки вказували, що вони є близькими друзями ОСОБА_6 , щодо ОСОБА_5 зазначали, що знали її як дружину ОСОБА_6 . При цьому пояснити, з яких підстав та чому вони вважають ОСОБА_5 саме дружиною ОСОБА_6 пояснити не могли. Свідок ОСОБА_13 впевнено розповідав про події 21 листопада зранку він домовився з ОСОБА_6 про зустріч (тобто зі слів свідка він був живий), а вже після 10 години ОСОБА_6 на телефоні дзвінки не відповідав. Далі, свідок стверджує, що він поїхав до гаражу ОСОБА_6 і після цього пішов до його квартири ( за місцем його реєстрації). Якщо, як стверджує свідок, ОСОБА_6 проживав разом з ОСОБА_5 , то чому він шукав його саме за адресою: АДРЕСА_1 . І лише після цього, свідок вирішив зателефонувати ОСОБА_5 , щоб розповісти, що ОСОБА_6 не відкриває двері квартири та мабуть з ним щось сталося. Тобто, у свідка не виникло сумнівів, що ОСОБА_6 знаходиться саме у квартирі АДРЕСА_5 . Крім того, свідок явно переплутав дати, оскільки ОСОБА_6 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , тому вказані події не могли мати місце 21 листопада.

Навіть якщо припустити, що свідок через поважний вік сплутав дати та припустити, що він розмовляв вранці саме ІНФОРМАЦІЯ_2 (день смерті згідно свідоцтва про смерть) з ОСОБА_6 , розшукував його потім та дзвонив ОСОБА_5 у той же день (про що наголошував свідок), є досить дивним, що до поліції Панасенко Н. О. телефонувала лише 15.09.2021 року, тобто через чотири дні. Жодних логічних та обґрунтованих пояснень ані свідком, ні позивачем надано не було.

Пояснення свідка ОСОБА_15 зводяться до констатації що ОСОБА_5 була дружиною ОСОБА_6 , при цьому свідок також не міг пояснити чому прийшов до таких висновків, оскільки їх спілкування обмежувалося лише спільними святкуваннями та телефонними розмовами. Також, у суду викликає сумнів щодо близького спілкування свідка з ОСОБА_6 , оскільки останній нічого не міг пояснити щодо обставин смерті ОСОБА_6 , був лише присутнім на поминках за запрошенням ОСОБА_5 .

Судом встановлено, що ОСОБА_6 помер у власній квартирі за місцем своєї реєстрації за адресою: АДРЕСА_1 . Згідно медичного свідоцтва, смерть ОСОБА_6 настала ІНФОРМАЦІЯ_2 , до поліції Панасенко Н. О. телефонувала 15.09.2021 року, при цьому представилася знайомою, а не дружиною, а тіло ОСОБА_6 було вилучено з квартири лише 17.09.2021 року. Питаннями щодо поховання ОСОБА_6 займалася ОСОБА_4 та ОСОБА_3 , при цьому ОСОБА_5 жодної участі не приймала.

Важливою обставиною є відсутність ключів від квартири за адресою: АДРЕСА_1 , у ОСОБА_5 . Ніяких пояснень вказаного факту позивачем не надано.

Копія довідки голови квартального комітету №63 ОСОБА_18 , відповідно до якою за адресою: АДРЕСА_3 у період з травня 2015 року по вересень 2021 року проживали однією сім`єю ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , викликає у суду обґрунтовані сумніві у її достовірності. Вказана довідка не містить дати, складена особою, повноваження якої жодним чином не підтвердженні.

Натомість відповідачем надана відповідь голови ОСББ «Наша оселя» ОСОБА_9 містить іншу інформацію, відповідно до якої ОСОБА_6 мешкав за адресою: АДРЕСА_1 , сплачував внески за утримання будинку, заборгованості не мав. Кожного ранку його бачили сусіди, коли він ходив до магазину, але за неділю до смерті зник. Сусіди почали жалітися, що з`явився трупний запах на поверху біля квартири АДРЕСА_5 . Головою ОСББ була викликана поліція, вскриті двері, ОСОБА_6 був знайденим мертвим у квартирі АДРЕСА_5 . Інших мешканців у квартирі не було, що квартира здавалася йому не відомо.

Згідно витягу з Єдиного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських організацій ОСОБА_9 є головою ОСББ «Наша оселя 2016», юридична адреса: м. Запоріжжя, вул. Зернова, буд. 32.

Вказані обставини однозначно свідчать про те, що обставини викладені у позові щодо спільного проживання ОСОБА_5 та ОСОБА_6 за адресою: АДРЕСА_3 , не відповідають дійсності. Позивачем не надано жодного належного доказу їх спільного проживання за вказаною адресою.

Судом встановлено, що дійсно ОСОБА_6 та ОСОБА_5 були знайомі та підтримували близькі стосунки, спочатку як колеги по роботі (працювали в одному кабінеті), потім у подальшому як близькі друзі.

Сам собою факт перебування у близьких стосунках чоловіка та жінки без доведення факту ведення спільного господарства, наявності спільного бюджету та взаємних прав і обов`язків, притаманних подружжю, не може свідчити про те, що між ними склалися та мали місце усталені відносини, які притаманні подружжю (постанова Верховного Суду №490/4949/17 від 12.12.2019 року).

Позивачем не надано суду жодних доказів ведення спільного господарства чи наявності спільного бюджету, інших рис притаманних подружжю, оскільки судом встановлено що ОСОБА_6 та ОСОБА_5 ніколи разом не проживали.

Наявність у позивача медичних документів ОСОБА_6 та лише трьох фотографій за майже п`ять років спільного проживання з якихось спільних святкувань, не може бути доказом що між ними мали місце усталені відносини, притаманні подружжю.

Відповідно постанови Верховного Суду від 12.12.2019 року у справі № 466/3769/16 показання свідків та спільні фотографії, не можуть свідчити про факт спільного проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу та не можуть бути визначальними у вирішенні цього питання. Верховний Суд відхилив доводи, наведені у касаційній скарзі про те, що судами не допитано всіх свідків, оскільки позивач не вказала, яким чином показання свідків, можуть вплинути на предмет доказування та на зміст судового рішення.

Верховний Суд вказав, що факт спільного відпочинку сторін, спільна присутність на святкуванні свят, пересилання відповідачем протягом 2012 2014 років коштів на рахунок позивача, самі по собі, без доведення факту ведення спільного господарства, наявності спільного бюджету та взаємних прав і обов`язків, притаманних подружжю, не можуть свідчити про те, що між сторонами склались та мали місце протягом вказаного періоду часу усталені відносини, які притаманні подружжю (постанова Верховного Суду від 15 серпня 2019 року у справі № 588/350/15).

Також, у судовому засіданні були досліджені аудіозаписи, які були зафіксовані на мобільному телефоні ОСОБА_6 , надані відповідачем. Вказаний мобільний телефон був повернутий ОСОБА_3 поліцією після з`ясування обставин смерті ОСОБА_6 . Заперечення позивача та його представника щодо автентичності вказаних записів суд відкидає, оскільки у відповідача наявний мобільний телефон, в якому вони збереглися. При цьому, позивачем не було заявлено клопотання про проведення відповідної експертизи.

З вказаних аудіозаписів, судом встановлено, що ОСОБА_6 регулярно телефонував жінці на ім`я ОСОБА_11 з приводу приготування їжі, що відповідає поясненням ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , що ОСОБА_6 сам собі не готував, а також спростовує твердження позивача щодо їх спільного проживання.

Також, наявні аудіозаписи спілкування ОСОБА_6 з ОСОБА_5 , з яких однозначно можна встановити, що вони спілкувалися виключно як близькі друзі, оскільки ОСОБА_6 розповідає про побутові питання (відвідування базару, стан свого здоров`я, події щодо спільних знайомих), кілька разів пропонує зустрітися, попити кави, цікавиться коли ОСОБА_5 працює чи буде вільна у певний день, цікавиться станом здоров`я її матері. Досить показовою, є розмова ОСОБА_6 з ОСОБА_5 06 листопада ОСОБА_5 незадоволена, що ОСОБА_6 не відповів на дзвінок, вказує, що він постійно їй дзвонить по ночах, а вона працює, ОСОБА_6 у свою чергу намагається вибачитися, пояснюючи що не чув дзвінка, та висловлює своє незадоволення, що ОСОБА_5 дзвонить раз на місяць, пропонує випити кави, але отримує відмову, бо вона зайнята роботою та доглядом за хворою матір`ю.

Також, суд враховує, що у 2015 році ОСОБА_6 склав заповіт на користь ОСОБА_5 , проте вже у 2017 році склав заповіт на користь ОСОБА_4 , тобто змінив своє ставлення ОСОБА_5 , що свідчить про явне погіршення сточунків між ними.

Оцінюючи у комплексі усі надані сторонами докази, суд приходить до висновку, що позові вимоги не обґрунтовані, відсутні докази на підтвердження викладених у позові обставин, надані відповідачем та третьої особою докази є належними, допустимими та повністю спростовують позовні вимоги позивача.

За таких обставин, суд прийшов до висновку, що у задоволенні позовних вимог, слід відмовити у повному обсязі.

Керуючись ст.ст.12, 13, 81, 259, 263, 264, 265 ЦПК України,

У Х В А Л И В:

У задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , третя особа: приватний нотаріус Запорізького міського нотаріального округу Кузьміна Наталя Олександрівна, ОСОБА_4 про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу відмовити.

Апеляційна скарга може бути подана до Запорізького апеляційного суду через Ленінський районний суд м. Запоріжжя протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Проголошення повного тексту рішення 20.12.2024 року о 14 год. 00 хв.

Інформація про учасників справи відповідно до п. 4 ч. 5 ст. 265 ЦПК України:

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_3 ;

Відповідач: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , РНОКПП НОМЕР_3 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_9 ;

Третя особа: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_9 , РНОКПП не відомий, зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_10 ;

Третя особа: приватний нотаріус Запорізького місткого нотаріального округу Кузьміна Наталя Олександрівна, адреса: м. Запоріжжя, вул. Чарівна, буд. 123а.

Суддя: Філіпова І. М.