Провадження №2-о/523/79/24
У Х В А Л А

"20" грудня 2024 р. м. Одеса

Суворовський районний суд міста Одеси у складі:

головуючого судді - Далеко К.О.,

за участю секретаря судового засідання - Дмітрієвої В.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду №17 міста Одеси, цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , за участю заінтересованих осіб: Пересипська районна адміністрація Одеської міської ради, Одеська міська рада, про встановлення факту спільного проживання однією сім`єю на час відкриття спадщини,

ВСТАНОВИВ:

15.09.2023 року ОСОБА_1 звернулась до суду із заявою про встановлення факту спільного проживання однією сім`єю не менш як п`ять років на час відкриття спадщини, разом із спадкодавцем, ОСОБА_2 , померлою ІНФОРМАЦІЯ_1 , за адресою: АДРЕСА_1 .

В обґрунтування поданої заяви, ОСОБА_1 зазначає, що з 2008 року фактично проживала з ОСОБА_2 в її квартирі за адресою: АДРЕСА_1 , по день її смерті. За період спільного проживання з ОСОБА_2 , по день її смерті, вони вели спільне господарство, спільний бюджет, проводили спільні витрати, жили однією сім`єю, у них були спільні права та обов`язки. Заявник разом із померлою проводила ремонт квартири, яку вона придбала у жовтні 2007 року, вони утримували спільне житло, сплачували комунальні послуги, займались господарством, заявник доглядала за померлою. ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_2 померла. Після її смерті відкрилась спадщина, у встановлений законом строк заявник звернулась до приватного нотаріуса із заявою про прийняття спадщини. Однак, нотаріус відмовила у видачі свідоцтва, рекомендувала звернутися для суду із заявою про встановлення факту проживання із спадкодавцем однією сім`єю, не менш як 5 років до відкриття спадщини.

21.11.2023 року Одеська міська рада подала до суду заяву про залишення заяви ОСОБА_1 без розгляду, оскільки в матеріалах справи відсутні належні докази спільного проживання та ведення спільного господарства заявниці зі спадкодавцем. Одеська міська рада може претендувати на дане майно, тобто наявний спір про право.

28.11.2024 року ОСОБА_1 подала до суду заяву про заміну заінтересованої особи Одеської міської ради на спадкоємця за законом ОСОБА_3 , та спадкоємця за заповітом ОСОБА_4 .

Заявник ОСОБА_1 в судове засідання не з`явилась, про час, дату та місце розгляду справи повідомлена належним чином, будь-яких заяв або клопотань до суду не подала.

20.12.2024 року представник Одеської міської ради подав до суду заяву, якою просив провести розгляд справи у його відсутність. Просив врахувати, що наявність спору про право, у даному випадку, додатково підтверджується заповітом від 01.11.2011 року, який міститься в матеріалах спадкової справи, заведеної до майно померлої ОСОБА_2 . Проти задоволення заяви про заміну заінтересованої особи заперечував, оскільки положеннями ЦПК України не перебачено можливості здійснення заміни заінтересованої особи.

Представник Перестипської районної адміністрації Одеської міської ради не забепечив явку свого представника до судового засідання, був повідомлений про дату, час та місце розгляду справи належним чином.

Статтею 223 ЦПК України визначено, що суд відкладає розгляд справи у судовому засіданні в межах встановленого цим Кодексом строку з таких підстав, зокрема: 1) неявка у судове засідання учасника справи щодо якого відсутні відомості про вручення йому повідомлення про дату, час і місце судового засідання; 2) перша неявка в судове засідання учасника справи, якого повідомлено про дату, час і місце судового засідання, якщо він повідомив про причини неявки, які судом визнано поважними.

Пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод визначено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним та безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Розумність тривалості судового розгляду має визначатися з огляду на обставини справи та наступні критерії: складність справи, поведінка заявника та компетентних органів, а також важливість предмета позову для заявника у справі (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Фрідлендер проти Франції»).

У свою чергу, сторона зобов`язана демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, утриматися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Основною умовою відкладення розгляду справи є не відсутність у судовому засіданні представників сторінґ, самих сторін, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні ( Постанова КЦС від 24.102.2024 № 752/8103/13-ц.

Суд констатує, що справа перебуває у провадженні суду з 15.09.2023 року, майже півтора року, за цей час суд неодноразово відкладав розгляд справи, за клопотаннями заявника ОСОБА_1 , в матеріалах справи достатньо доказів для вирішення поданої заяви у даному судовому засіданні, права заявника на участь у судовому засіданні судом не порушені, оскільки суд надав заявнику більш ніж достатньо часу для реалізації своїх прав.

Фіксування судового засідання технічним записом не здійснювалося, відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України.

Суд, вивчивши наявні матеріали справи, вважає що заяву ОСОБА_1 слід залишити без розгляду, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_2 , що підтверджується копією свідоцтва про смерть Серії НОМЕР_1

30 вересня 2021 року заявник ОСОБА_1 звернулась до приватного нотаріуса Одеського міського нотаріального округу Русских С.Б. із заявою про прийняття спадщини, після смерті ОСОБА_2 , з якою вона постійно проживала.

30 вересня 2021 року приватним нотаріусом Русских С.Б. було заведено спадкову справу №130/2021 відносно майна померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_2 .

Листом від 25.07.2023 року за №440/02-14 приватний нотаріус Русских С.Б. повідомила ОСОБА_1 , що факт проживання спадкоємця однією сім`єю зі спадкодавцем підтверджується рішенням суду, яке набрало законної сили. У зв`язку із цим, рекомендовано звернутися за встановленням спадкових прав до суду.

Матеріалами спадкової справи №130/2021, відносно майна померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_2 , підтверджується:

- наявність заповіту від ОСОБА_2 на користь ОСОБА_4 ;

- звернення із заявою про прийняття спадщини ОСОБА_3 , якій нотаріус, згідно листа від 04.04.2024 року № 193/01-16, роз`яснила необхідність звернення до суду, для вирішення питання надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини.

Із Єдиного державного реєстру судових рішень, доступ до якого являється загальнодоступним, судом встановлено, що у провадженні Суворовського районного суду м. Одеси перебуває цивільна справа № 523/6684/24 за позовом ОСОБА_3 до Одеської міської ради про поновлення строку для прийняття спадщини.

За ч. 1 ст. 293 ЦПК України, окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Якщо під час розгляду справи у порядку окремого провадження виникає спір про право, який вирішується в порядку позовного провадження, суд залишає заяву без розгляду і роз`яснює заінтересованим особам, що вони мають право подати позов на загальних підставах (ч. 6 ст. 294 ЦПК України).

Згідно з ч. 4 ст. 315 ЦПК України, суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо з заяви про встановлення факту, що має юридичне значення, вбачається спір про право, а якщо спір про право буде виявлений під час розгляду справи, - залишає заяву без розгляду.

У пункті 1 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» судам роз`яснено, що суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, якщо, зокрема, згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян, встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право.

У постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 20 червня 2019 року у справі № 632/580/17 зроблено висновок, що юридичними фактами є певні факти реальної дійсності, з якими нормою права пов`язується настання правових наслідків, зокрема виникнення, зміна або припинення цивільних прав та обов`язків.

Таким чином, визначальною обставиною під час розгляду заяви про встановлення певних фактів у порядку окремого провадження є те, що встановлення такого факту не пов`язане з наступним вирішенням спору про право цивільне.

Під спором про право необхідно розуміти певний стан суб`єктивного права; спір є суть суперечності, конфлікт, протиборство сторін, спір поділяється на матеріальний і процесуальний. Таким чином, під час розгляду справ у порядку окремого провадження виключається існування спору про право, який пов`язаний з порушенням, оспорюванням або невизнанням, а також не доведенням наявності суб`єктивного права за умов, що є певні особи, які перешкоджають у реалізації такого права.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 10 квітня 2019 року у справі №320/948/18 (провадження № 14-567 цс 18) зроблено висновок, що «у порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, за наявності певних умов. А саме, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. Чинне цивільне процесуальне законодавство відносить до юрисдикції суду справи про встановлення фактів, від яких залежить виникнення, зміна або припинення суб`єктивних прав громадян. Проте не завжди той чи інший факт, що має юридичне значення, може бути підтверджений відповідним документом через його втрату, знищення архівів тощо. Тому закон у певних випадках передбачає судовий порядок встановлення таких фактів.

Отже, справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, належать до юрисдикції суду за таких умов:

- факти, що підлягають встановленню, повинні мати юридичне значення, тобто від них мають залежати виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян. Для визначення юридичного характеру факту потрібно з`ясувати мету встановлення;

- встановлення факту не пов`язується з подальшим вирішенням спору про право. Якщо під час розгляду справи про встановлення факту заінтересованими особами буде заявлений спір про право або суд сам дійде висновку, що у цій справі встановлення факту пов`язане з необхідністю вирішення в судовому порядку спору про право, суд залишає заяву без розгляду і роз`яснює цим особам, що вони вправі подати позов на загальних підставах;

- заявник не має іншої можливості одержати чи відновити документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення. Для цього заявник разом із заявою про встановлення факту подає докази на підтвердження того, що до її пред`явлення він звертався до відповідних організацій за одержанням документа, який посвідчував би такий факт, але йому в цьому було відмовлено із зазначенням причин відмови (відсутність архіву, відсутність запису в актах цивільного стану тощо);

- чинним законодавством не передбачено іншого позасудового порядку встановлення юридичних фактів».

З таких же критеріїв виходила Велика Палата Верховного Суду в постановах від 10 квітня 2019 року у справі № 320/948/18 (провадження № 14-567цс18), від 18 січня 2024 року у справі № 560/17953/21 (провадження № 11-150апп23).

Таким чином, характерною ознакою категорії справ окремого провадження є відсутність у них спору про право і метою яких є встановлення юридичного факту або стану, при цьому в порядку окремого провадження може вирішуватися спір про факт, але не спір про право цивільне.

Для забезпечення правильного і своєчасного розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення, у кожній справі після її порушення суддя зобов`язаний з`ясувати, які фізичні особи і організації можуть бути заінтересовані у вирішенні даної справи і підлягають виклику в судове засідання, в необхідних випадках запропонувати заявникові та заінтересованим особам подати додаткові докази на підтвердження заявлених вимог чи заперечень проти них.

Тобто, критерієм наявності спору про право у справах окремого провадження є сама можливість виникнення, зміни або припинення прав та обов`язків у третіх осіб внаслідок встановлення певного факту, навіть за відсутності заперечень таких осіб.

З точки зору закону під спором про право у справах окремого провадження розуміється конфлікт інтересів заявника та хоча б однієї із заінтересованих осіб внаслідок заперечення такої особи проти задоволення заяви про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів або неоспорюваних прав, а також можливість виникнення, зміни або припинення прав та обов`язків у третіх осіб внаслідок задоволення відповідної заяви.

У даному випадку, встановлення факту проживання однією сім`єю із спадкодавцем ОСОБА_2 необхідно заявнику ОСОБА_1 для вирішення надалі питання щодо права на спадкове майно.

Відповідно до статті 1264 ЦК України у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини.

Згідно з частиною першою статті 1277 ЦК України у разі відсутності спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття орган місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини, а якщо до складу спадщини входить нерухоме майно - за його місцезнаходженням, зобов`язаний подати до суду заяву про визнання спадщини відумерлою.

Одеська міська рада заперечує проти заявлених ОСОБА_1 вимог, та не визнає за нею право на спадкування після смерті ОСОБА_2 , а відтак суд констатує що існує спір про право на спадкове майно.

Додатково спір про право на спадкове майно підтверджується наявність в провадженні Суворовського районного суду м. Одеси цивільної справи № 523/6684/24 за позовом ОСОБА_3 до Одеської міської ради про поновлення строку для прийняття спадщини.

Одночасно, суд зазначає, що ЦПК України не передбачено процесуальної можливості заміни заінтересованої особи при розгляді справи в порядку окремого провадження. Крім того, заява ОСОБА_1 про заміну заінтересованої особи не містить належного правового та доказового обґрунтування, а також анкетних даних осіб, яких вона просила суд залучити, в якості заінтересованих осіб по справі, замість Одеської міської ради, тому у її задоволенні суд відмовляє.

Виходячи з наведеного, суд дійшов висновків про залишення заяви ОСОБА_1 без розгляду з огляду на те, що вказана заява не може розглядатися в порядку окремого провадження за наявності спору про право, а саме - спору про право на спадкове майно, на підставі статті 1277 ЦК України.

Такі висновки суду відповідають правовим висновкам Верховного Суду, викладеним зокрема в постанові від 19 березня 2021 року у справі № 643/14985/18-ц (провадження №61-14325св19) та в постанові від 31 жовтня 2018 року у справі № 477/284/16-ц (провадження № 61-24391св18).

Відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Керуючись статтями 260, 261, 263, 315, 316 ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Заяву ОСОБА_1 , за участю заінтересованих осіб: Пересипська районна адміністрація Одеської міської ради, Одеська міська рада, про встановлення факту спільного проживання однією сім`єю на час відкриття спадщини - залишити без розгляду.

Роз`яснити заявнику ОСОБА_1 , що вона має право звернутись із позовом до суду на загальних підставах.

Ухвала може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги в 15-денний строк з дня складання повного тексту ухвали.

Повний текст ухвали складено 23.12.2024 року.

Суддя: К.О. Далеко