справа № 165/5062/24
провадження №2-с/165/53/24
НОВОВОЛИНСЬКИЙ МІСЬКИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 грудня 2024 року м. Нововолинськ

Суддя Нововолинського міського суду Волинської області Ференс-Піжук О.Р., розглянувши заяву ОСОБА_1 про скасування судового наказу, виданого суддею Нововолинського міського суду Волинської області 22.11.2024 року за заявою Комунального підприємства "Нововолинськтеплокомуненерго" про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за відпущену теплову енергію,-

встановив:

22 листопада 2024 року суддею Нововолинського міського суду Волинської області було видано судовий наказ (справа № 165/5062/24) про стягнення з ОСОБА_1 на користь Комунального підприємства "Нововолинськтеплокомуненерго" 40773 (сорок тисяч сімсот сімдесят три) грн. 85 коп. заборгованості за послугу з постачання теплової енергії станом на 01.08.2024 та стягнення судового збору в розмірі 302,80 грн.

06.12.2024 ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою про скасування вищезазначеного судового наказу, мотивована тим, що вимоги стягувача є необґрунтованими. Зазначає, працівниками КП «Новолинськтеплокомуненерго» безпідставно було прирівняно належне йому підвальне приміщення за адресою АДРЕСА_1 , до квартир з індивідуальним опаленням. Вказує, що згідно з проєктною документацією вищезазначеного будинку, у підвальному приміщенні не передбачалось проведення тепломережі (відсутнє опалення). На даний час питання теплопостачання у будинки/приміщення регулюється такими нормативними актами: Постановою КМУ від 21 серпня 2019 р. № 830 «Про затвердження Правил надання послуги з постачання теплової енергії і типових договорів про надання послуги з постачання теплової енергії та ЗУ «Про комерційний облік теплової енергії та водопостачання» від 22 червня 2017 року № 2119-VIII (далі Закон № 2119-УІП). Відповідно до п.38 Постанови споживач не звільняється від оплати послуги у частині відшкодування витрат за частину обсягу теплової енергії на задоволення загальнобудинкових потреб на опалення, який складається з обсягу теплової енергії на опалення місць загального користування і функціонування внутрішньобудинкових систем опалення та гарячого водопостачання (за наявності циркуляції), у разі відключення (відокремлення)його квартири або нежитлового приміщення від мереж (систем) централізованого опалення (теплопостачання).

Пункт 6 статті 10 Закону № 2119-VIII передбачає, що обсяг теплової енергії, витраченої на опалення місць загального користування та допоміжних приміщень будівлі, а також на забезпечення функціонування внутрішньобудинкових систем опалення та гарячого водопостачання, розподіляється відповідно до правил, встановлених цією статтею, також на власників (співвласників) приміщень, обладнаних індивідуальними системами опалення та/або гарячого водопостачання; та інші.

Також наголошує, що стягувач КП «Новолинськтеплокомуненерго» при обрахуванні згідно з методикою Наказ №315 від 22.11.2018 Міністерство регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України) обсягу споживання теплової енергії на загальнобудинкові потреби опалення необгрунтовано та безпідставно застосував коефіцієнт, що враховує площу приміщень з індивідуальним опаленням у будівлі/будинку з врахуванням площі належного йому приміщення, яке ніколи не передбачало проведення в ньому внутрішньобудинкових систем опалення. На підтвердження вищевикладеного долучив до заяви Акт обстеження нежитлового підвального приміщення за адресою: АДРЕСА_1 від 27 липня 2021 року, що складений та підписаний комісією з працівників КП «Новолинськтеплокомуненерго», а саме: начальника виробничого відділу Зелінської О.М. та інженера ВТВ Дацюка М.П.

Вивчивши матеріали справи, суддя дійшов такого висновку.

Відповідно до ч.1 ст.170 ЦПК України боржник має право протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення копії судового наказу та доданих до неї документів подати заяву про його скасування до суду, який його видав.

Відповідно до ч.3 ст.171 ЦПК України, у разі відсутності підстав для повернення заяви про скасування судового наказу, суддя не пізніше двох днів після її подання постановляє ухвалу про скасування судового наказу, в якій роз`яснює заявнику (стягувачу) його право звернутися до суду із тими самими вимогами в порядку спрощеного позовного провадження.

Враховуючи, що у заяві про скасування судового наказу наведені посилання на обставини, які свідчать про оспорювання вимог стягувача, боржник обґрунтовує свої заперечення проти вимог стягувача, посилаючись на докази, та оскільки при видачі наказу не розглядалася обґрунтованість заявлених стягувачем вимог по суті, тому вважаю за необхідне скасувати судовий наказ.

Керуючись ч.1 ст.170, ч.3 ст.171 ЦПК України

ухвалив:

Заяву задоволити.

Судовий наказ, виданий суддею Нововолинського міського суду Волинської області 22 листопада 2024 року (справа № 165/5062/24) за заявою Комунального підприємства "Нововолинськтеплокомуненерго" про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за відпущену теплову енергію в розмірі 40773,85 грн. станом на 01.08.2024 та стягнення судового збору в розмірі 302,80 грн, скасувати.

Роз`яснити заявнику (стягувачу), що відповідно до ч. 3 ст. 171 ЦПК України заявлені ним вимоги можуть бути розглянуті в порядку спрощеного позовного провадження згідно з ч.2 ст.164 ЦПК України, у разі скасування судового наказу внесена сума судового збору стягувачу не повертається. У разі пред`явлення стягувачем позову до боржника у порядку позовного провадження сума судового збору, сплаченого за подання заяви про видачу судового наказу, зараховується до суми судового збору, встановленої за подання позовної заяви.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя підпис О.Р. Ференс-Піжук