"18" грудня 2024 р. Справа № 363/6371/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 грудня 2024 року суддя Вишгородського районного суду Київської області Чірков Г.Є., при секретарі Пчолкіну М.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Вишгороді заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Факторингова компанія Альфа Гранд», треті особи Вишгородський відділ державної виконавчої служби у Вишгородському районі Київської області, Відкрите акціонерне товариство комерційний банк «Надра», про заміну сторони у виконавчому провадженні, шляхом заміни стягувача його правонаступником,

встановив:

представник заявника звернувся до суду із заявою про заміну стягувача Публічне акціонерне товариство «Комерційний Банк «Надра» його правонаступником Товариство з обмеженою відповідальністю «Факторингова компанія Альфа Гранд» у зв`язку з переходом до зазначеного товариства прав кредитора, відповідно до договору №GL3N217046_ПВ216 про відступленням права вимоги від 07 травня 2020 року.

Учасники процесу, будучи належним чином повідомленими про розгляд справи, до суду не прибули.

Відповідно до вимог ч. 3 ст. 442 ЦПК України неявка учасників справи та інших осіб не є перешкодою для вирішення питання про заміну сторони виконавчого провадження.

Суд, дослідивши матеріали справи та заяви, дійшов наступного.

Матеріалами справи встановлено, що на примусовому виконанні Вишгородського відділу державної виконавчої служби у Вишгородському районі Київської області перебуває виконавче провадження №52631994, щодо боржника ОСОБА_1 , на користь ПАТ КБ «Надра», з виконання виконавчого напису №327 від 18 березня 2014 року, вчиненого приватним нотаріусом КМНО Кобелєвою А.М., про стягнення заборгованості в розмірі 2 799 213 грн. 55 коп., шляхом звернення стягнення на земельну ділянку площею 0,1596 га з кадастровим номером :21:064:0020. Земельна ділянка передана в іпотеку ОСОБА_1 стягувачу ПАТ КБ «Надра», кредитний договір №412/П/99/2008-840 від 23 червня 2008 року.

Надалі між ПАТ «КБ «Надра» та ТОВ «ФК «ФГІ» укладено Договір №GL3N217046_ПВ216 про відступлення права вимоги від 07 травня 2020 року, посвідчений Швець Р.О., приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу за реєстровим №1557, за умовами якого ПАТ «КБ «Надра» відступило ТОВ «ФК «ФГІ» права вимоги до ОСОБА_1 , що належали ПАТ «КБ «Надра» на підставі Кредитного договору та Договору іпотеки, а ТОВ «ФК «ФГІ» набуло зазначені вище вимоги.

03 червня 2024 року між ТОВ «Факторингова компанія «Фонд гарантування інвестицій» і ТОВ «Факторингова компанія Альфа Гранд» укладено договір №315/П/74/2008-840-1 про відступлення права вимоги та договір відступлення права вимоги за договором іпотеки, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Швець Р.О., 03 червня 2024 року за реєстровим № 429.

Відповідно до витягу з Державного реєстру речових прав №381696414 від 05 червня 2024 року, на підставі рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер 52243788 від 15 травня 2020 року, проведено державну реєстрацію відступлення права вимоги за договором іпотеки, і внесено запис про іпотекодержателя ТОВ «Факторингова компанія Альфа Гранд».

На підставі вищенаведених договорів відступлення права вимоги ТОВ «ФК Альфа Гранд» набуло права кредитора і іпотекодержателя до ОСОБА_1 , що належали ПАТ КБ «Надра» на підставі Кредитного договору та Договору іпотеки.

Відповідно до ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні (крім випадків, передбачених статтею 515 ЦК України) може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Згідно з вимогами чинного законодавства заміна осіб в окремих зобов`язаннях через волевиявлення сторін (відступлення права вимоги) є різновидом правонаступництва та можлива на будь-якій стадії процесу.

Згідно ст. 513 ЦК України правочин щодо заміни кредитора у зобов`язанні вчиняється у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов`язання, право вимоги за яким передається новому кредиторові.

Правочин щодо заміни кредитора у зобов`язанні, яке виникло на підставі правочину, що підлягає державній реєстрації, має бути зареєстрований в порядку, встановленому для реєстрації цього правочину, якщо інше не встановлено законом.

Відповідно до ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора в зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Як передбачено ст. 516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом.

Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням.

Первісний кредитор у зобов`язанні повинен передати новому кредиторові документи, які засвідчують права, що передаються, та інформацію, яка є важливою для їх здійснення (ч. 1 ст. 517 ЦК України).

Відповідно до ч. 1 ст.11 Закону України «Про виконавче провадження» сторонами у виконавчому провадженні є стягувач і боржник.

Згідно ч. 2 ст. 11 Закону України «Про виконавче провадження» стягувачем є фізична особа або юридична особа, на користь чи і інтересах якої видано виконавчий документ. Боржником може бути фізична або юридична особа, яка зобов`язана за рішенням вчинити певні дії, або утриматися від їх вчинення.

Відповідно до ч. 5 ст. 15 Закону України «Про виконавче провадження» у разі вибуття однієї із сторін виконавець за заявою сторони, а також заінтересована особа мають право звернутися до суду із заявою про заміну сторони її правонаступником. Для правонаступника усі дії, вчинені до його вступу у виконавче провадження, є обов`язковими тією мірою, якою вони були б обов`язковими для сторони, яку правонаступник замінив.

У постанові від 12.10.2022 року у справі № 183/4196/21 Велика Палата Верховного Суду зазначила, що тільки в ЦПК України врегульовано правило заміни сторони виконавчого провадження, порушеного через необхідність виконання рішення «не судового» органу, та дійшла такого висновку: заява про заміну сторони виконавчого провадження, відкритого на виконання виконавчого напису нотаріуса, підлягає розгляду у порядку цивільного судочинства.

Велика Палата Верховного Суду вказала, що врегулювання цього питання саме нормами ЦПК України обумовлено відсутністю спору між стороною виконавчого провадження та виконавцем, що свідчить про відсутність потреби в задіянні суду адміністративної юрисдикції, оскільки сторона виконавчого провадження не оспорює його рішень, дій чи бездіяльності, бо вирішення вказаного питання перебуває поза межами компетенції виконавця. Однак саме цивільний суд спроможний кваліфіковано встановити, чи є правонаступником заявник, який просить замінити собою попереднього учасника виконавчого провадження.

Заміна сторони у виконавчому написі, вчиненому нотаріусом, та заміна сторони у виконавчому провадженні з примусового виконання виконавчого напису нотаріуса є відмінними правовими категоріями, оскільки заміна сторони у виконавчому провадженні є можливою виключно у разі відкриття відповідного виконавчого провадження, що передбачено спеціальним правилом статті 15 Закону № 1404-VIIІ.

Велика Палата Верховного Суду в контексті фактичних обставин справи та зумовленого ними застосування норм процесуального права зазначає, що до відкриття виконавчого провадження у порядку, визначеному статтею 442 ЦПК України, може бути замінено боржника або стягувача лише у виконавчому листі, яким у системному розумінні з пунктом 1 частини першої статті 3 Закону № 1404-VIIІ є виконавчий документ, виданий судом у передбачених законом випадках на підставі судових рішень, ухвалених у цивільних справах, рішень третейського суду, рішень міжнародного комерційного арбітражу, рішень іноземних судів.

Виконавчий напис нотаріуса є різновидом виконавчого документа в розумінні статті 3 Закону № 1404-VIIІ, який є відмінним від виконавчого листа за формою, змістом, а також суб`єктом та процедурою видання, отже, положення частини п`ятої статті 442 ЦПК України не можуть бути застосовані за аналогією у випадку заміни сторони у виконавчому написі нотаріуса, виконавче провадження за яким ще не відкрито.

Відповідно до статті 88 Закону України від 02 вересня 1993 року № 3425-XII "Про нотаріат" (далі - Закон № 3425-XII) нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років. Тобто саме нотаріус при вчиненні виконавчого напису перевіряє належність стягувача й у разі зміни сторони правовідношення саме новий учасник і буде стягувачем у новому виконавчому написі за зверненням нової сторони (нового учасника) правовідносин.

Згідно пункту 2 договору № 2301/К про відступлення права вимоги від 10 серпня 2020 року за цим договором новий кредитор в день укладення цього договору, але в будь-якому випадку не раніше моменту отримання банком у повному обсязі коштів, відповідно до пункту 4 цього договору, набуває усі права кредитора за основними договорами, включаючи право вимагати передачі предметів забезпечення в рахунок виконання зобов`язань за основними договорами.

Відповідно до статті 24 Закону України "Про іпотеку" відступлення прав за іпотечним договором здійснюється без необхідності отримання згоди іпотекодавця, якщо інше не встановлено іпотечним договором, і за умови, що одночасно здійснюється відступлення права вимоги за основним зобов`язанням. Якщо не буде доведено інше, відступлення прав за іпотечним договором свідчить про відступлення права вимоги за основним зобов`язанням. Іпотекодержатель зобов`язаний письмово у п`ятиденний строк повідомити боржника про відступлення прав за іпотечним договором і права вимоги за основним зобов`язанням. Правочин про відступлення прав за іпотечним договором підлягає нотаріальному посвідченню. Відомості про таке відступлення підлягають державній реєстрації у встановленому законодавством порядку.

Тобто відомості про відступлення прав іпотекодержателя підлягають державній реєстрації; внесення таких відомостей і є зміною речового права - права іпотеки. До проведення державної реєстрації відповідне право не виникає, а його перехід не відбувається.

У розумінні наведених положень законодавства державна реєстрація відступлення права вимоги, яка відбувається шляхом здійснення заміни іпотекодержателя за таким предметом іпотеки у Реєстрі речових прав, є обов`язковою, а такій реєстрації передує обов`язкова реєстрація самого права іпотеки за первісним іпотекодержателем».

Відтак в даному випадку відбулась заміна стягувача у цій справі й правонаступником Публічне акціонерне товариство «Комерційний Банк «Надра» є Товариства з обмеженою відповідальністю «Факторингова компанія Альфа Гранд», а відтак стягувача у вказаному виконавчому провадженні слід замінити правонаступником Товариством з обмеженою відповідальністю «Факторингова компанія Альфа Гранд».

Згідно ч. 1 ст. 442 ЦПК України у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження суд замінює таку сторону її правонаступником.

За таких обставин звернення правонаступника кредитора із заявою про заміну стягувача відповідає змісту ст.ст. 512 і 514 ЦК України та ст. 15 Закону України «Про виконавче провадження».

Враховуючи викладене суд приходить до висновку, що подана заява підлягає задоволенню.

На підставі викладеного і керуючись ст. 260, 442 ЦПК України,

ухвалив:

заяву задовольнити.

Замінити стягувача Публічне акціонерне товариство «Комерційний Банк «Надра» на його правонаступника Товариство з обмеженою відповідальністю «Факторингова компанія Альфа Гранд» у виконавчому провадженні №52631994 на підставі виконавчого напису №327 від 18 березня 2014 року про стягнення заборгованості в розмірі 2 799 213 грн. 55 коп., на підставі кредитного договору №412/П/99/2008-840 від 23 червня 2008 року.

Повний текст ухвали складено 20 грудня 2024 року.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Київського апеляційного суду протягом 15 днів з дня складання її повного тексту шляхом подання в зазначений строк апеляційної скарги.

Суддя