Справа 755/6683/24
№ 2/688/767/24
Рішення

Іменем України

18 грудня 2024 року м. Шепетівка

Шепетівський міськрайонний суд Хмельницької області в складі:

головуючого судді Козачук С.В.,

секретаря судового засідання Гошовської О.О,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Шепетівка цивільну справу за позовом адвоката Конюшка Дениса Борисовича в інтересах ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору Публічне акціонерне товариство «Національна акціонерна страхова компанія «Оранта»про відшкодування шкоди, завданої внаслідок ДТП,

встановив:

Стислий виклад та обґрунтування позовних вимог, позиція позивача

17.04.2024 року адвокат Конюшко Д.Б. звернувся до суду в інтересах ОСОБА_1 з позовом до ОСОБА_2 про відшкодування шкоди, завданої внаслідок ДТП.

В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що 15.09.2023 року о 17 год 30 хв по вул. Регенераторній, 4 в м. Києві водій ОСОБА_2 , керуючи транспортним засобом марки «Opel» р.н. НОМЕР_1 , рухаючись заднім ходом не впевнилась в безпечності та скоїла наїзд на припаркований автомобіль марки «Honda», р.н. НОМЕР_2 , який належить на праві власності ОСОБА_1 , в результаті чого автомобілі отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками, відтак позивачу було завдано майнової шкоди.

Постановою Дніпровського районного суду міста Києва від 19.12.2023 року у справі №755/14634/23 ОСОБА_2 було визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП. Цивільно-правова відповідальність відповідача, як винної особи за шкоду, заподіяну майну третіх осіб унаслідок експлуатації забезпеченого транспортного засобу на момент настання ДТП була застрахована відповідно до умов полісу ОСЦПВВНТЗ № 216234092, виданого ПАТ «НАСК «Оранта», дійсного на дату ДТП.

З метою використання власного транспортного засобу позивач ОСОБА_1 відремонтувала автомобіль марки «Honda», р.н. НОМЕР_2 . Відповідно до Рахунку № ИНбС-0041428 від 16.09.2023 та квитанцій, які підтверджують оплату, вартість повних фактичних витрат на відновлення автомобіля ремонтом склала 42070 грн 74 коп.

Звітом про визначення вартості матеріального збитку завданого власнику колісного транспортного засобу №54-0/14/12 від 15.10.2023 року розраховано вартість матеріального збитку завданого власнику ТЗ «Honda» р.н. НОМЕР_2 внаслідок ДТП, яка складає 25168 грн 89 коп з ПДВ на запасні частини та матеріали. ПАТ «НАСК «Оранта» здійснило виплату страхового відшкодування за страховим випадком за вирахуванням франшизи у розмірі 2500 грн на рахунок ТОВ «Віді Інсайт» в сумі 22668 грн 89 коп. Відтак, ПАТ НАСК «Оранта» було виконано свій обов`язок та виплачено розмір страхового відшкодування у розмірі вартості відновлювального ремонту пошкодженого КТЗ «Honda» р.н. НОМЕР_2 з урахуванням зносу та з урахуванням податку на додану вартість за вирахуванням франшизи у розмірі 2500 грн.

Натомість, станом на день пред`явлення цього позову відповідачем так і не було відшкодовано заподіяну позивачеві майнову шкоду у повному обсязі. Отже, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню різниця між повною вартістю проведеного відновлювального ремонту і розміром страхового відшкодування: 42070 грн 74 коп (повна вартість оплаченого відновлювального ремонту) - 22668 грн 89 коп (розмір страхового відшкодування) = 19401 грн 85 коп.

Належний ОСОБА_1 автомобіль марки «Honda», р.н. НОМЕР_2 , був її основним засобом пересування. Пошкодження автомобіля в ДТП завдало його власникові сильних душевних страждань та негативно вплинуло на його моральний стан. За внутрішнім переконанням позивача, з урахуванням принципів розумності і справедливості, має бути відшкодована моральна шкода у розмірі 10000 грн.

А тому, просить суд стягнути з відповідача на користь позивача майнову шкоду в розмірі 19401 грн 85 коп, моральну шкоду в розмірі 10000 грн, сплачений судовий збір в розмірі 2422 грн 40 коп та витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 9500 грн.

Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явилась, хоча про час, день та місце його проведення була повідомлена у встановленому законом порядку.

Представник позивача адвокат Конюшко Д.Б. в судове засідання не з`явився, в системі «Електронний суд» подав заяву, у якій просив розгляд справи провести без участі сторони позивача, позовні вимоги підтримав в повному обсязі.

Позиція відповідача

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явилась, хоча про час, день та місце його проведення була повідомлена у встановленому законом порядку.

Представник відповідача адвокат Федоров В.Б. в судове засідання не з`явився, подав заяву, у якій просив розгляд справи провести без його та відповідача участі, позов визнав частково з підстав, наведених у відзиві.

Позиція трьої особи

Представник третьої особи ПАТ «НАСК «Оранта» в судове засідання не з`явився, хоча про час, день та місце його проведення був повідомлений у встановленому законом порядку.

Заяви, клопотання та інші процесуальні дії у справі

Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 22.04.2024 року цивільну справу направлено за територіальною підсудністю до Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області.

Ухвалою Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області від 10.06.2024 року відкрито провадження в справі та призначено її розгляд за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін на 10 год. 00 хв. 10.07.2024 року, який за клопотанням відповідача ОСОБА_2 , з урахуванням перебування головуючого судді у щорічній відпустці та графіку раніше призначених справ, відкладено до 11 год. 30 хв. 18.09.2024 року, а за клопотанням представника відповідача ОСОБА_2 адвоката Федорова В.Б. відкладено до 10 год. 00 хв. 16.10.2024 року.

14.10.2024 року судом отримано від представника відповідача ОСОБА_2 адвоката Федорова В.Б. відзив на позовну заяву, згідно якого позов визнав частково, а саме в частині відшкодування франшизи в розмірі 2500 грн та 1000 грн моральної шкоди. Також зазначив, що вимога про відшкодування майнової шкоди в розмірі 16901,05 грн (19401,85 грн - 2500 грн франшизи = 16901,05 грн) заявлена до неналежного відповідача, оскільки цивільно-правова відповідальність відповідача застрахована відповідно до Полісу №216234092, виданого ПАТ «НАСК «Оранта», з лімітом відповідальності 160000 грн, а заподіяна шкода вказаний ліміт не перевищує. Розмір витрат за надання правничої допомоги в сумі 9500 грн вважає завищеним, необгрунтованим та таким, що не підлягає стягненню.

Ухвалою Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області від 16.10.2024 року задоволено клопотання представника відповідача ОСОБА_2 адвоката Федорова В.Б.; продовжено відповідачу ОСОБА_2 строк для подання відзиву на позовну заяву, приєднано його до матеріалів справи; відкладено судовий розгляд до 14 год. 00 хв. 14.11.2024 року.

28.10.2024 року на адресу суду від представника позивача ОСОБА_1 адвоката Конюшка Д.Б. надійшла відповідь на відзив на позовну заяву, в якій останній просить позовні вимоги задовольнити в повному обсязі, посилаючись на те, що із відповідача на користь позивача у порядку ст. 1194 ЦК України підлягає стягненню різниця між фактичним розміром матеріальної шкоди, завданої внаслідок ДТП (загальна вартість відновлювального ремонту пошкодженого ТЗ) і належним розміром страхового відшкодування (страхової виплати) за полісом ОСЦПВВНТЗ (вартість відновлювального ремонту з урахуванням зносу), що становить 42070,74 грн (повна вартість оплаченого відновлювального ремонту) 22668,89 грн (належний розмір страхового відшкодування - вартість відновлювального ремонту з урахуванням зносу та з ПДВ) в розмірі 19401,85 грн. Зазначає, що з урахуванням принципів розумності і справедливості з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 має бути стягнена моральна шкода в розмірі 10000 грн, оскільки визнання відповідачем вимог в частині стягнення моральної шкоди в розмірі 1000 грн є явно недостатньою. Окрім цього, розмір витрат на професійну правничу допомогу в сумі 9500 грн відповідає критеріям реальності, розумності їх розміру та є співмірними із наданими послугами адвоката і затратами часу на їх надання, а тому будь-які заперечення відповідача у цій частині є безпідставними.

Ухвалою Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області від 14.11.2024 року залучено третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору Публічне акціонерне товариство «Національна акціонерна страхова компанія «Оранта», розгляд справи відкладено до 13 год 00 хв 18.12.2024 року.

В зв`язку з неявкою всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального засобу не здійснюється у відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України.

Встановлені судом фактичні обставини, з посиланням на докази

Відповідно до постанови Дніпровського районного суду м. Києва від 19.12.2023 року, яка набрала законної сили 01.01.2024 року, 15.09.2023 року о 17 год. 30 хв. ОСОБА_2 , керуючи транспортним засобом марки «Opel» р.н. НОМЕР_1 , по вул. Регенераторній, 4 в м. Києві, рухаючись заднім ходом не впевнилась в безпечності та скоїла наїзд на припаркований автомобіль марки «Honda», р.н. НОМЕР_2 , в результаті чого автомобілі отримали механічні пошкодження. Після цього залишила місце події, не дочекавшись приїзду наряду поліції.

Вказаною постановою ОСОБА_2 визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, в той же час провадження в справі закрито у зв`язку із закінченням на день розгляду справи строків накладення адміністративного стягнення. Провадження в справі про адміністративне правопорушення, передбачене ст. 122-4 КУпАП, щодо ОСОБА_2 закрито у зв`язку з відсутністю події та складу адміністративного правопорушення.

Автомобіль марки «Honda Civic», р.н. НОМЕР_2 , згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_3 , виданого ТСЦ 8045, належить на праві власності ОСОБА_1 . Пошкодження автомобіля марки «Honda Civic», р.н. НОМЕР_2 , отримані під час ДТП, зафіксовані першочергово у схемі ДТП, копія якої долучена до справи.

Цивільно-правова відповідальність власника автомобіля марки «Opel» р.н. НОМЕР_1 , застрахована на підставі полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів від 12.08.2023 року № 216234092 в ПАТ «НАСК «Оранта», страхова сума на одного потерпілого за шкоду заподіяну майну ставить 160000 грн.

Позивачем ОСОБА_1 22.09.2023 року письмово повідомлено ПАТ «НАСК «Оранта» про вищевказану ДТП.

Розрахунок суми страхового відшкодування ОСОБА_1 зроблено на підставі звіту про визначення вартості матеріального збитку завданого власнику колісного транспортного засобу від 15.10.2023 року, складеного ФОП ОСОБА_3 , який має сертифікат суб`єкта оціночної діяльності, замовленого ПАТ «НАСК «Оранта». Вартість матеріального збитку склала 25168,89 грн з ПДВ на запасні частини і матеріали та 23237,08 грн без ПДВ на запасні частини і матеріали.

Згідно листа ПАТ «НАСК «Оранта» від 20.11.2023 року страховиком ПАТ «НАСК «Оранта» здійснено 31.10.2023 року виплату страхового відшкодування за вирахуванням франшизи у розмірі 2500 грн відповідно до поданої ОСОБА_1 заяви на рахунок ТОВ «Віді Інсайт» у розмірі 22668 грн 89 коп.

Згідно Рахунку № ИНбС-0041428 від 16.09.2023 та підставі акту виконаних робіт від № ИНбС-0041428 від 24.01.2024 за ремонт пошкодженого автомобіля марки «Honda Civic», р.н. НОМЕР_2 , сплачено кошти у розмірі 42070 грн 74 коп, з яких на рахунок ТОВ «Віді Інсайт» 19401 грн 85 коп сплачено ОСОБА_1 згідно заявки на переказ готівкою від 16.09.2023 року, що підтверджується квитанцією до платіжної інструкції на переказ готівки №68405797 від 24.01.2024 року, а 22668 грн 89 коп перераховано ПАТ «НАСК «Оранта» як страхове відшкодування, що підтверджуєьться платіжною інструкцією №54515 від 31.10.2023 року.

Вказані обставини підтверджуються дослідженими судом матеріалами справи.

Застосовані норми права

Відповідно до ст.1166 Цивільного кодексу України майнова шкода, завдана неправомірними діями майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Згідно частини другої ст. 1187 Цивільного кодексу України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Відповідно до ч. 1 ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини.

Відповідно до ч. 6 ст. 82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

Відповідно до п. 1.3 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 р. № 1306, учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил. Водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі поліс (сертифікат) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (п.п.ґ п.2.1).

Обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності здійснюється з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та/або майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників.

Відносини у сфері обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів регулюються Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів ».

Об`єктом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності є майнові інтереси, що не суперечать законодавству України, пов`язані з відшкодуванням особою, цивільно-правова відповідальність якої застрахована, шкоди, заподіяної життю, здоров`ю, майну потерпілих внаслідок експлуатації забезпеченого транспортного засобу.

Згідно ст. 6 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів » страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована.

Відповідно до ст. 28 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» до шкоди, заподіяної в результаті ДТП майну потерпілого відноситься шкода, пов`язана з пошкодженням чи фізичним знищенням транспортного засобу.

У п. 22.1 ст. 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачено, що у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.

Відповідно до ст. 29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України.

За правилами п. 12.1 ст. 12 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страхове відшкодування завжди зменшується на суму франшизи.

П.п. 36.4, 36.6 ст. 36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» визначено, що виплата страхового відшкодування (регламентна виплата) здійснюється безпосередньо потерпілому (іншій особі, яка має право на отримання відшкодування) або погодженим з ним особам, які надають послуги з ремонту пошкодженого майна, сплатили страхове відшкодування за договором майнового страхування (крім регламентної виплати, передбаченої підпунктом "а" пункту 41.1 статті 41 цього Закону), лікування потерпілих та інші послуги, пов`язані з відшкодуванням збитків. Страхувальником або особою, відповідальною за завдані збитки, має бути компенсована сума франшизи, якщо вона була передбачена договором страхування.

Нормою ст. 9 Закону України «Про страхування» визначено, що франшиза - частина збитків, що не відшкодовується страховиком згідно з договором страхування.

Згідно з ч. 1 ст. 22 ЦК України, особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування.

Пункти 2, 3 ч. 2 ст. 23 ЦК України передбачають, що моральна шкода полягає у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала, у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів, а також у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна.

Частиною 3 ст. 23 ЦК України передбачено, що розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Мотиви та висновки суду

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку позов задовольнити частково з наступних підстав.

Як встановлено в суді та вбачається з матеріалів справи 15.09.2023 року о 17 год 30 хв по вул. Регенераторній, 4 в м. Києві ДТП сталася з вини відповідача ОСОБА_2 . Внаслідок ДТП транспортний засіб марки «Honda», р.н. НОМЕР_2 , що належить на праві власності позивачу ОСОБА_1 , отримав механічні пошкодження. ТОВ «Віді Інсайт» за зверненням позивача проведено ремонтні роботи вказаного транспортного засобу щодо усунення наслідків ДТП. Згідно Рахунку № ИНбС-0041428 від 16.09.2023 та на підставі акту виконаних робіт від №ИНбС-0041428 від 24.01.2024 за ремонт пошкодженого автомобіля марки «Honda Civic», р.н. НОМЕР_2 , сплачено кошти у розмірі 42070 грн 74 коп, з яких на рахунок ТОВ «Віді Інсайт» 19401 грн 85 коп сплачено ОСОБА_1 згідно платіжної інструкції на переказ готівки №68405797 від 24.01.2024 року, а 22668 грн 89 коп перераховано ПАТ «НАСК «Оранта» як страхове відшкодування.

Згідно зі статтею 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Статтею 29 та пунктом 32.7 статті 32 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачено, що у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством.

Таким чином, виконання обов`язку з відшкодування шкоди особою, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» покладено на страховика винної особи у межах, встановлених цим Законом і договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності.

Отже, якщо для відновлення пошкодженого у ДТП транспортного засобу ремонт здійснюється методом заміни складових частин, що були пошкоджені, на нові, страховик за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності відшкодовує не повну вартість цих складових частин, а вартість складників аварійно пошкодженого транспортного засобу з урахуванням коефіцієнта фізичного зносу.

Особа, яка має право на отримання відшкодування, може вимагати від страховика за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності виплати страхового відшкодування в розмірі повної вартості відновлювального ремонту з урахування коефіцієнта фізичного зносу.

Якщо для відновлення попереднього стану речі, що мала певну зношеність (наприклад, автомобіля), були використані нові вузли, деталі, комплектуючі частини іншої модифікації, що випускаються взамін знятих з виробництва однорідних виробів, особа, відповідальна за шкоду, не вправі вимагати врахування зношеності майна або меншої вартості пошкоджених частин попередньої модифікації. Знос пошкодженого майна враховується у випадках стягнення на користь потерпілого його вартості (при відшкодуванні збитків) (пункт 9 постанови Пленуму Верховного Суду України від 27 березня 1992 № 6 «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди»). Враховуючи викладене, правильним є висновок апеляційного суду про стягнення з особи, винної у ДТП, різниці між фактичною вартістю ремонту з урахуванням заміни зношених деталей на нові (без урахування коефіцієнта фізичного зносу) і страховим відшкодуванням, виплачених страховиком у розмірі вартості відновлювального ремонту пошкодженого автомобіля з урахуванням зносу деталей, що підлягають заміні, оскільки в цьому випадку у страховика не виник обов`язок з відшкодування такої різниці незважаючи на те, що зазначені збитки є меншим за страхове відшкодування (страхової виплати) (постанова Верховного Суд України від 02 грудня 2015 у справі № 6-691цс15).

Відповідно до частин першої, другої статті 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Реальними збитками є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права.

Відшкодування збитків є однією із форм або заходів цивільно-правової відповідальності, яка вважається загальною або універсальною саме в силу правил статті 22 ЦК України, оскільки її частиною першою визначено, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Тобто порушення цивільного права, яке потягнуло за собою завдання особі майнових збитків, саме по собі є основною підставою для їх відшкодування.

Таким чином, під збитками необхідно розуміти фактичні втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, витрати, вже зроблені потерпілим, або які мають бути ним зроблені, та упущену вигоду. При цьому такі витрати мають бути безпосередньо, а не опосередковано, пов`язані з відновленням свого порушеного права, тобто з наведеного випливає, що без здійснення таких витрат неможливим було б відновлення свого порушеного права особою.

Стягнення збитків є одним із видів цивільно-правової відповідальності, для застосування якої потрібна наявність усіх елементів складу цивільного правопорушення, а саме: протиправної поведінки, збитків, причинного зв`язку між протиправною поведінкою боржника та збитками і вини. За відсутності хоча б одного з цих елементів цивільна відповідальність не настає. При цьому такі витрати мають бути необхідними для відновлення порушеного права та перебувати у безпосередньому причинно-наслідковому зв`язку з порушенням.

Згідно зі статтею 1192 ЦК України з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов`язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 04 липня 2018 року у справі № 755/18006/15-ц (провадження 14-176цс18) зроблено висновок, що відшкодування шкоди особою, відповідальність якої застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, можливе за умови, що згідно з цим договором або Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у страховика не виник обов`язок з виплати страхового відшкодування (зокрема, у випадках, передбачених у статті 37), чи розмір завданої шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика. В останньому випадку обсяг відповідальності страхувальника обмежений різницею між фактичним розміром завданої шкоди і сумою страхового відшкодування. Вказана правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 11 грудня 2019 року у справі № № 522/15636/16-ц провадження № 61-1819св17.

Згідно правової позиції Верховного Суду у постанові від 21 липня 2021 року у справі № 757/33065/18-ц провадження № 61-691св21 висновок у постанові від 02 грудня 2015 року у справі № 6-691цс15 Верховного Суду України підтверджений Верховним Судом, зокрема і в постанові від 22 квітня 2021 року у справі № 759/7787/18 (провадження № 61-10773св20). Отже, якщо сплачене страховиком відшкодування не покриває розмір збитків завданих потерпілому, останній має право пред`явити до винної особи вимогу про відшкодування різниці між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою.

Відповідно до постанови Верховного Суду від 06.07.2018 року по справі №924/675/17 звіт про оцінку транспортного засобу є лише попереднім оціночним документом, в якому зазначається про можливу, але не кінцеву суму, що витрачена на відновлення транспортного засобу. Визначаючи розмір заподіяної шкоди при страхуванні наземного транспорту суди, у разі виникнення спору щодо визначення його розміру виходять з фактичної суми, встановленої висновком судової автотоварознавчої експертизи або відповідними документами станції технічного обслуговування, на якій проводився ремонт автомобіля.

Позивачем надано докази на підтвердження завданих їй збитків. Розмір завданого збитку та докази, що його підтверджують, ні відповідач, ні його представник не оспорювали, клопотань про призначення автотоварознавчої експертизи не заявляли.

Вирішуючи спір про відшкодування майнової шкоди, суд враховує, що вартість завданого позивачу матеріального збитку становить 42070 грн 74 коп, тоді як з боку ПАТ «НАСК «Оранта» на користь позивача було сплачено 22668 грн 89 коп, тому відповідач повинна відшкодувати позивачу різницю між вартістю збитку та страховою виплатою в сумі 19401 грн 85 коп. А тому позов в цій частині підлягає до задоволення в повному обсязі. При цьому суд відхиляє твердження відповідача, що у неї відсутній обов`язок з відшкодування шкоди в межах ліміту відповідальності страховика. Так, згідно правової позиції, викладеної в постанові Верховного Суду України від 20 січня 2016 року у справі № 2808цс15, розмір страхової виплати (страхового відшкодування), якщо страховик визначає його меншим страхової суми (ліміту його відповідальності), може бути оспорений особою, яка завдала шкоди, якщо ця особа виконала свій обов`язок перед потерпілим, у тому числі й частково відшкодувала шкоду згідно статті 1194 ЦК України, але вважає, що страховик порушив умови договору, здійснив потерпілому страхову виплату (страхове відшкодування) не в повному обсязі, що призвело до безпідставного збільшення обсягу її (особи, яка завдала шкоди), відповідальності.

Встановлені судом обставини також свідчать про те, що ОСОБА_1 завдано душевних страждань, що є підставою для відшкодування ОСОБА_2 моральної шкоди, оскільки з вини останньої вчинено ДТП.

Так, згідно з практикою ЄСПЛ, порушення прав людини вже саме по собі тягне за собою моральні страждання та виникнення моральної шкоди, а тому факт страждань доказування не потребує, для суду достатньою підставою для присудження компенсації моральної шкоди є сам факт порушення права (справа «Науменко проти України»).

У постанові від 03.10.2019 року у справі №709/1173/17 Верховний Суд зазначив, що розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховується стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості.

А тому, враховуючи вищенаведене, виходячи з принципу розумності та справедливості, суд вважає за необхідне стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 моральну шкоду у розмірі 5000 грн, оскільки зазначений розмір відшкодування є достатнім для розумного задоволення потреби позивача у відшкодуванні моральної шкоди та не призведе до її збагачення, при встановлених судом обставинах справи.

Розподіл судових витрат

Відповідно до положень ч. 1, п.п. 1, 2 ч. 3 ст.133 ЦПК України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, в тому числі, витрати на професійну правничу допомогу.

Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Позивачем при зверненні до суду сплачено судовий збір в сумі 2422 грн 40 коп, а саме 1211 грн 20 коп за позовну вимогу про відшкодування майнової шкоди та 1211 грн 20 коп за позовну вимогу про відшкодування моральної шкоди. Отже, відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір пропорційно розміру задоволених позовних вимогв розмірі 2010 грн 34 коп (82,99 % від задоволених позовних вимог).

Згідно ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовнх вимог.

При визначенні розміру витрат на професійну правничу допомогу суд приймає до уваги норми ч.ч. 4, 5 ст. 137 ЦПК України щодо співмірності витрат на професійну правничу допомогу з: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Отже, відповідно до закріпленого на законодавчому рівні принципу співмірності, розмір витрат на послуги адвоката при їхньому розподілі визначається з урахуванням складності справи, часу, витраченого адвокатом на надання правничої допомоги, обсягу наданих послуг та виконаних робіт, ціни позову, а також значення справи для сторони.

Ґрунтуючись на вказаному принципі, при здійсненні дослідження та оцінки наданих сторонами доказів суд враховує, зокрема, пов`язаність витрат на правову допомогу з розглядом справи, обґрунтованість витрат та їхню пропорційність до предмета спору.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.

Відповідно до правової позиції, висловленої ОП КГС ВС у постанові від 03.10.2019 року у справі № 922/445/19, розмір витрат на оплату професійної правничої допомоги адвоката встановлюється і розподіляється судом згідно з умовами договору про надання правничої допомоги у разі надання відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, як уже сплаченої, так і тієї, що лише підлягає сплаті (буде сплачена) відповідною стороною або третьою особою. Аналогічних висновків дійшла ВП ВС у постанові від 19.02.2020 року у справі № 755/9215/15-ц.

У поданому до суду відзиві відповідач вказує, що розмір витрат на професійну правничу допомогу є завищеним та неспівмірним зі складністю справи, а тому просить його зменшити.

Вирішуючи питання про стягнення витрат на професійну правничу допомогу, розмір яких підтверджено копіями договору про надання правової допомоги №08/01/24-ЮП/П від 08.01.2024 року та акту виконаних робіт №1 до Договору №08/01/24-ЮП/П від 12.04.2024 року, суд враховує вищенаведене, клопотання представника відповідача про зменшення витрат на правничу допомогу і виходить з того, що затрати часу на підготовку та подання даної позовної заяви про стягнення шкоди, заподіяної внаслідок ДТП, в розмірі 9500 грн є завищеними, а тому з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 4500 грн.

На підставі ст.ст. 15, 22, 1186, 1187, 1191, 1194 ЦК України, керуючись ст.ст. 12, 13, 76-82, 137, 141, 263-265, 268, 273 ЦПК України, суд,-

вирішив:

Позов адвоката Конюшка Дениса Борисовича в інтересах ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору Публічне акціонерне товариство «Національна акціонерна страхова компанія «Оранта»про відшкодування шкоди, завданої внаслідок ДТП задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 майнову шкоду в розмірі 19401 гривня 85 копійок, моральну шкоду в розмірі 5000 грн, а всього 24401 (двадцять чотири тисячі чотириста одну) гривню 85 копійок.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судові витрати у вигляді судового збору в розмірі 2010 гривень 34 копійки та на правову допомогу в розмірі 4500 гривень, а всього 6510 (шість тисяч п`ятсот десять) гривень 34 копійки.

В решті позову відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається учасниками справи протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення до Хмельницького апеляційного суду.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи:

Позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрована по АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_4 .

Відповідач ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , проживає по АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_5 .

Третя особа Публічне акціонерне товариство «Національна акціонерна страхова компанія «Оранта», адреса місцезнаходження: 02081, Україна, Київ вул. Здолбунівська, 7Д, корпус Г.

Суддя: Світлана КОЗАЧУК