Справа № 128/130/24
Провадження № 22-ц/801/2416/2024
Головуючий у суді 1-ї інстанції Шевчук Л. П.
Доповідач:Міхасішин І. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 грудня 2024 рокуСправа № 128/130/24м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: головуючого судді Міхасішина І.В.,

суддів : Сопруна В.В., Стадника І.М.

за участю секретаря судового засідання: Кахно О.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Вінниця цивільну справу № 128/130/24 за заявою ОСОБА_1 , за участі заінтересованої особи Органу опіки та піклування Стрижавської селищної ради Вінницького району Вінницької області, про визнання особи недієздатною, встановлення над нею опіки та призначення опікуна,

за апеляційною скаргою заявника ОСОБА_1 на рішення Вінницького районного суду Вінницької області від 18 вересня 2024 року в частині відмови у призначенні опікуна, ухваленого міським судом під головуванням судді Шевчук Л. П.,

встановив:

Короткий зміст позовних вимог

У січні 2024 ОСОБА_1 звернувся до суду з заявою про визнання недієздатним його батька ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Заява мотивована тим, що його батько, ОСОБА_2 , зареєстрований та проживає разом із ним та своєю дружиною (матір`ю заявника) в АДРЕСА_1 . Батько перебуває на обліку в ГУ ПФУ у Вінницькій області та отримує пенсію по інвалідності 2 групи. Відповідно до довідки до акта огляду МСЕК №681235 від 23.11.2023 йому безтерміново встановлено 2 групу інвалідності по загальному захворюванню. Згідно з консультативним висновком спеціаліста, ОСОБА_2 встановлений діагноз «G46.8 інші судинні синдроми головного мозку при цереброваскулярних хворобах (160-167t)». Відповідно до індивідуальної програми реабілітації інвалідів №61605 від 23.11.2023 ОСОБА_2 встановлено клініко-функціональний діагноз з кодом за МКХ-10 «F00.0 Психічне захворювання» з вираженими обмеженнями життєдіяльності. Згідно відкритих джерел - F00.0 це Деменція при хворобі Альцгеймера з раннім початком. Таким чином, причиною інвалідності батька є хронічне психічне захворювання, яке призводить до того, що він має обмеження життєдіяльності до самообслуговування, до орієнтації, до спілкування, до контролю за своєю поведінкою, до трудової діяльності, до навчання, до професійного навчання, до здобуття освіти. Загальна тривалість перебування на інвалідності з 01.01.2022. Батько не може повною мірою усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними, потребує як медичного догляду та лікування, так і постійної сторонньої допомоги і контролю і у зв`язку із цим перебуває на обліку в лікаря в психіатричній лікарні. Весь це час за батьком доглядав він (заявник), оскільки його мати ОСОБА_3 є інвалідом 3 групи загального захворювання та через стан свого здоров`я не може здійснювати функцію опіки над його батьком. У нього (заявника) добрий стан здоров`я, спиртними напоями або наркотичними засобами не зловживає, на обліку у психоневрологічному або наркологічному диспансері не перебуває. На даний час, окрім батька, на його утриманні нікого немає. Він має можливість і бажання доглядати свого батька і бути його опікуном. У зв`язку із тим, що ОСОБА_2 не може усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними, він може цим самим поставити себе у скрутний матеріальний стан, стати жертвою недобросовісних людей.

На підставі вищевикладеного просив визнати ОСОБА_2 недієздатним.

20.06.2024 до суду надійшли матеріали подання органу опіки та піклування Стрижавської селищної ради, в якому орган опіки та піклування просив призначити ОСОБА_1 опікуном ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в разі визнання його недієздатним.

Подання обґрунтоване тим, що ОСОБА_1 є сином ОСОБА_2 .. ОСОБА_2 є особою з інвалідністю 2 групи, інвалідність встановлена безтерміново; причина інвалідності загальне захворювання. За станом здоров`я, внаслідок захворювання, ОСОБА_2 має обмежену здатність усвідомлювати значення своїх дій та керувати нами, не може самостійно проживати та обслуговувати себе. Він не в змозі повною мірою усвідомлювати наслідки своєї поведінки, не може орієнтуватися в простих життєвих ситуаціях, потребує нагляду та допомоги. З огляду на це ОСОБА_1 створює батькові необхідні побутові умови (зокрема забезпечує продуктами харчування, м`яким та твердим інвентарем, гарячим харчуванням, транспортними послугами, тощо), забезпечує його наглядом, доглядом та лікуванням, всіляко сприяє ОСОБА_2 у здійсненні ним своїх прав та вживає заходів до реалізації потенціалу інтелектуальної, емоційної та фізичної самостійності батька, на скільки це можливо в його стані. ОСОБА_1 одружений, народився в смт. Стрижавка, зареєстрований та проживає в АДРЕСА_1 , разом з дружиною та батьками. Відповідно до акту обстеження умов проживання ОСОБА_1 від 18.03.2024, умови проживання ОСОБА_2 задовільні, однак, враховуючи характер захворювання та стан останнього він потребує постійного нагляду та догляду, ОСОБА_1 може належним чином виконувати обов`язки опікуна. ОСОБА_1 працює на посаді водія самохідних механізмів (вузькопрохідних) в ТОВ «Розподільчий центр «Плюс» та отримує стабільний дохід. ОСОБА_1 згідно витягу з інформаційно-аналітичної системи «Облік відомостей про притягнення особи до кримінальної відповідальності та наявності судимості» на території України до кримінальної відповідальності не притягувався, не знятої чи не погашеної судимості не має. Відповідно до довідки про проходження попереднього, періодичного та позачергового психіатричних оглядів, у тому числі на предмет вживання психоактивних речовин від 03.01.2024 ОСОБА_1 протипоказань щодо призначення його опікуном немає. ОСОБА_1 з правами та обов`язками опікуна ознайомлений.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Рішенням Вінницького районного суду Вінницької області від 18 вересня 2024 року заяву ОСОБА_1 про визнання ОСОБА_2 недієздатним - задоволено. Визнано недієздатним ОСОБА_2 . Встановлено опіку над недієздатним ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та до вирішення питання про призначення опікуна в порядку, визначеному законодавством, покладено обов`язки опікуна на орган опіки і піклування Стрижавської селищної ради Вінницького району Вінницької області.

Визначено строк дії рішення суду в частині визнання ОСОБА_2 недієздатним - два роки з моменту набрання даним рішенням законної сили.

В задоволенні подання Органу опіки та піклування Стрижавської селищної ради Вінницького району Вінницької області про призначення ОСОБА_1 опікуном ОСОБА_2 відмовлено

Судові витрати, пов`язані із проведенням судово-психіатричної експертизи (висновок експерта №210) в сумі 10300 (десять тисяч триста) гривень 60 копійок віднесено на рахунок держави.

Рішення суду першої інстанції мотивоване тим, що відповідно до висновку висновок експерта №210 від 11.04.2024, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , страждає на хронічний стійкий психічний розлад у вигляді деменції при хворобі Альцгеймера, з раннім початком (F00.0); внаслідок свого захворювання ОСОБА_2 не здатний усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними, а тому суд вважав за необхідне визнати його недієздатним.

Разом з тим, відмовляючи у задоволенні подання суд першої інстанції зазначив, що подання органу опіки та піклування щодо призначення опікуном саме ОСОБА_1 належним чином не мотивовано, свідчить про застосування суто формального підходу до вирішення питання про призначення заявника опікуном ОСОБА_2 .

Короткий зміст вимог апеляційної скарги

Заявник ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить рішення в частині відмови у задоволенні подання щодо призначення його опікуном скасувати та постанови в цій частині нове рішення, яким призначити його опікуном над недієздатним ОСОБА_2 .

Аргументи учасників справи

Доводи особи, яка подала апеляційну скаргу

Основними доводами апеляційної скарги є те, що суд першої інстанції відмовляючи в призначенні заявника опікуном недієздатного ОСОБА_2 не взяв до уваги те, що матеріалами справи підтверджуються обставини хвороби недієздатної особи під час розгляду матеріалів органом опіки та піклування останніми були взяті до уваги усі необхідні документи, також той факт, що дружина недієздатного є інвалідом 3 ї групи, та через стан здоров`я не може здійснювати функцію опікуна, брат заявника ОСОБА_4 надав заяву до органу опіки та піклування в якій зазначив, що не має можливості та бажання бути опікуном ОСОБА_2 .. Обґрунтування судом відмови у призначенні його опікуном, як особи чоловічої статті призовного віку, не узгоджується з нормами матеріального права і не ґрунтується на наявних в матеріалах справи доказах.

Доводи особи, яка подала відзив апеляційну скаргу

Сторони не скористались своїм правом на подання до суду своїх заперечень щодо змісту і вимог апеляційної скарги, відзиву на апеляційну скаргу до суду апеляційної інстанції не направили, що за положеннями ч. 3 ст. 360 ЦПК України не перешкоджає перегляду ухвали суду першої інстанції.

Позиція учасників справи у судовому засіданні

Заявник ОСОБА_1 та його представник адвокат Кравчук М.О. доводи апеляційної скарги підтримали і просили її задовольнити.

Представник ОСОБА_2 адвокат Тютюнник О.В. в судовому засіданні не заперечувала проти задоволення апеляційної скарги.

Інші учасники справи до судового засідання не з`явилися по невідомій суду причині, хоча про час та місце розгляду справи повідомлялися належним чином.

Відповідно до положень частини першої статті 372 ЦПК України суд апеляційної інстанції відкладає розгляд справи в разі неявки у судове засідання учасника справи, щодо якого немає відомостей про вручення йому судової повістки, або за його клопотанням, коли повідомлені ним причини неявки буде визнано судом поважними.

Оскільки, учасники справи про дату, час і місце розгляду справи повідомлені належним чином, суд вирішив розглядати справу без участі осіб, що не з`явились, що відповідає положенням ст. 372 ЦПК України.

Фактичні обставини справи, встановлені судом

Судом встановлено, що ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є батьком заявника ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується копією паспортів ОСОБА_2 , ОСОБА_1 , копією свідоцтва про народження ОСОБА_1 (а.с. 24, 25, 26).

Відповідно до копії свідоцтва про укладення шлюбу серії НОМЕР_1 ОСОБА_2 та ОСОБА_5 28.04.1991 зареєстрували шлюб, після реєстрації якого ОСОБА_5 змінила прізвище на « ОСОБА_6 » (а.с. 27).

Згідно копії пенсійного посвідчення ОСОБА_3 отримує пенсію по інвалідності, 3 група загального захворювання (а.с. 28).

Відповідно до копії Довідки до акта огляду медико-соціальною експертною комісією серії 12 ААГ №366718 (а.с. 29) ОСОБА_3 встановлена третя група інвалідності безтерміново та за результатами огляду їй протипоказане значне фізичне, динамічне і статичне навантаження, шкідливі умови праці.

З копії витягу №461 про зареєстрованих у житловому приміщенні осіб, що видана ЦНАП Стрижавської селищної ради 27.12.2023, вбачається, що за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстровані: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с. 30).

Відповідно до копії довідки ГУ ПФ України у Вінницькій області №575 від 30.11.2023, ОСОБА_2 перебуває на обліку в ГУ ПФ України у Вінницькій області (Вінницький район) та отримує пенсію по інвалідності 2 групи загального захворювання довічно згідно Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (а.с. 31).

Відповідно до копії Довідки до акта огляду медико-соціальною експертною комісією серії 12 ААГ №381235 (а.с. 32) ОСОБА_2 встановлена друга група інвалідності безтерміново та за результатами огляду йому протипоказане помірне (значне) фізичне, динамічне і статичне навантаження, шкідливі умови праці.

З копії індивідуальної програми реабілітації інваліда №61605 від 23.11.2023 (а.с. 34) вбачається, що у ОСОБА_2 встановлено діагноз F00.0 психічне захворювання «G46.8», виражене обмеження життєдіяльності, потребує відновної терапії, медичного спостереження.

Відповідно до копії довідки про проходження попереднього, періодичного та позачергового психіатричних оглядів, у тому числі на предмет вживання психоактивних речовин №976 від 03.01.2024 у ОСОБА_1 відсутні психіатричні, у тому числі спричинені вживанням психоактивних речовин, протипоказання для виконання обов`язків опікуна (а.с. 35).

Відповідно до висновку судово-психіатричного експерта №210 від 11.04.2024, ОСОБА_2 страждає на хронічний стійкий психічний розлад у вигляді деменції при хворобі Альцгеймера, з раннім початком (F00.0); внаслідок свого захворювання ОСОБА_2 не здатний усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними (а.с. 71-73).

Рішенням виконавчого комітету Стрижавської селищної ради Вінницького району Вінницької області №131 від 27.03.2024 затверджено: акт обстеження умов проживання ОСОБА_2 від 18.03.2024; висновок Опікунської ради при виконавчому комітеті Стрижавської селищної ради від 18.03.2024 про доцільність встановлення над ОСОБА_2 , 1967 року народження, опіки та призначення йому опікуна; органу опіки та піклування Стрижавської селищної ради звернутися до Вінницького районного суду Вінницької області з поданням про доцільність призначення опікуном ОСОБА_2 , 1967 року народження, у випадку визнання його недієздатним рішенням суду, ОСОБА_1 (а.с. 82-83).

Відповідно до Висновку Опікунської ради при виконавчому комітеті Стрижавської селищної ради, Опікунська рада дійшла висновку про визнання можливим встановлення над ОСОБА_2 , 1967 року народження, опіки, в разі визнання його недієздатним за рішенням суду, та звернення Органу опіки та піклування Стрижавської селищної ради до суду з поданням про доцільність призначення опікуном ОСОБА_2 у випадку визнання його недієздатним за рішенням суду, ОСОБА_1 (а.с. 84-87).

З копії витягу з інформаційно-аналітичної системи «Облік відомостей про притягнення особи до кримінальної відповідальності та наявності судимостей» №ВР-002219196, вбачається, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , станом на 14.02.2024 до кримінальної відповідальності не притягувався, незнятої чи непогашеної судимості не має та розшуку не перебуває (а.с. 91).

Відповідно до копії характеристики №52 від 05.03.2024 та копії довідки №7 від 14.02.2024, наданих ТОВ «Розподільчий центр «Плюс», яке знаходиться по вул. Філатова, 112, м. Яготин Бориспільського району Київської області, ОСОБА_1 , 1997 року народження, працює у ТОВ «Розподільчий центр «Плюс» з 06.05.2021. Нині працює водієм самохідних механізмів (вузькопрохідних). За період роботи зарекомендував себе як старанний та відповідальний працівник, вміло користується довіреним йому обладнанням та технікою, якісно виконує доручені завдання, не порушує правила внутрішнього трудового розпорядку. За період з серпня 2023 року по січень 2024 року ОСОБА_1 отримав заробітну плату в загальному розмірі 249547,31 грн. (а.с. 93).

Згідно копію акту обстеження фактичного місяця проживання від 14.02.2024 (а.с. 99) комісією було обстежено місце проживання ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ). За результатами обстеження встановлено, що з вказаною адресою проживають з реєстрацією ОСОБА_3 , ОСОБА_2 ОСОБА_1 .. Також, без реєстрації проживає дружина ОСОБА_1 ОСОБА_7 ..

Відповідно до копії заяви ОСОБА_3 , яка була надана органу опіки та піклування Стрижавської селищної ради від 14.02.2024, остання не заперечувала проти того, щоб на її сина ОСОБА_1 було оформлено опікунство над її чоловіком ОСОБА_2 (а.с. 100).

Відповідно до копії заяви ОСОБА_7 , яка була надана органу опіки та піклування Стрижавської селищної ради від 14.02.2024, остання не заперечувала проти того, щоб на її чоловіка ОСОБА_1 було оформлено опікунство над ОСОБА_2 (а.с. 107).

Згідно копії свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_2 ОСОБА_1 та ОСОБА_7 31.07.2021 зареєстрували шлюб (а.с. 109).

Відповідно до копії Акта обстеження умов проживання ОСОБА_2 від 18.03.2024 комісією встановлено, що умови проживання ОСОБА_2 задовільні, однак, враховуючи характер захворювання та стан останнього він потребує постійного нагляду та догляду (а.с. 110-111).

Позиція суду апеляційної інстанції

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення учасників справи, переглянувши справу за наявними в ній доказами, перевіряючи законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в частині відмови у задоволенні подання щодо призначення заявника опікуном над недієздатним, обговоривши підстави апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції дійшов таких висновків.

Рішення суду оскаржується в частині призначення заявника опікуном над недієздатним, в іншій частині рішення суду першої інстанції в частині визнання ОСОБА_2 недієздатним не оскаржується, а тому відповідно до ч. 1 ст. 367 ЦПК України апеляційним судом не переглядається.

Згідно з роз`ясненнями, які містяться у п. 15постанови Пленуму Верховного Суду України №12 від 24 жовтня 2008 року «Про судову практику розгляду цивільних справ в апеляційному порядку», у разі якщо апеляційна скарга подана на рішення щодо частини вирішених вимог, суд апеляційної інстанції відповідно до принципу диспозитивності не має права робити висновки щодо не оскаржуваної частини рішення ні в мотивувальній, ні в резолютивній частині судового.

Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

За змістом частин першої, другої та п`ятої статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права і з дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Судове рішення в оскаржуваній частині відповідає вимогам статті 263 ЦПК України.

Мотиви, з яких виходить суд апеляційної інстанції, та застосовані норми права

Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Частинами першою статті 5 ЦПК України визначено, що, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

З урахуванням цих норм правом на звернення до суду за захистом наділена особа у разі порушення, невизнання або оспорювання саме її прав, свобод чи інтересів. При цьому суд повинен установити, чи були порушені, не визнані або оспорені права, свободи чи інтереси цих осіб, і залежно від установленого вирішити питання про задоволення позовних вимог або відмову в їх задоволенні.

Недієздатні особи є особливою категорією людей (фізичних осіб), які внаслідок хронічного, стійкого психічного розладу тимчасово або постійно не можуть самостійно на власний розсуд реалізовувати майнові та особисті немайнові права, виконувати обов`язки й нести юридичну відповідальність за свої діяння.

Хоча за станом здоров`я недієздатні особи не спроможні особисто реалізовувати окремі конституційні права і свободи, вони не можуть бути повністю позбавлені цих прав і свобод, тому держава зобов`язана створити ефективні законодавчі механізми та гарантії для їх максимальної реалізації.

Відповідно до ЦК України фізична особа може бути визнана судом недієздатною, якщо вона внаслідок хронічного, стійкого психічного розладу не здатна усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними; фізична особа визнається недієздатною з моменту набрання законної сили рішенням суду про це (частина перша статті 39, частина перша статті 40 ЦК України).

Згідно з частинами першою-третьою статті 41 ЦК України над недієздатною фізичною особою встановлюється опіка; недієздатна фізична особа не має права вчиняти будь-якого правочину; правочини від імені недієздатної фізичної особи та в її інтересах вчиняє її опікун.

Статтею 55 ЦК України передбачено, що опіка та піклування встановлюються з метою забезпечення особистих немайнових і майнових прав та інтересів малолітніх, неповнолітніх осіб, а також повнолітніх осіб, які за станом здоров`я не можуть самостійно здійснювати свої права і виконувати обов`язки.

Згідно з частиною першою статті 60 ЦК України суд встановлює опіку над фізичною особою у разі визнання її недієздатною і призначає опікуна за поданням органу опіки та піклування.

Відповідно до статті 62 ЦК України опіка або піклування встановлюється за місцем проживання фізичної особи, яка потребує опіки чи піклування, або за місцем проживання опікуна чи піклувальника.

Згідно з частинами четвертою та п`ятою статті 63 ЦК України опікун або піклувальник призначаються переважно з осіб, які перебувають у сімейних, родинних відносинах з підопічним, з урахуванням особистих стосунків між ними, можливості особи виконувати обов`язки опікуна чи піклувальника. Фізичній особі може бути призначено одного або кількох опікунів чи піклувальників.

Відповідно до частини першої статті 67 ЦК України опікун зобов`язаний дбати про підопічного, про створення йому необхідних побутових умов, забезпечення його доглядом та лікуванням.

При призначенні опікуна важливі і обов`язково повинні враховуватися особисті приязні взаємини між опікуном і підопічним, що забезпечить нормальне життєзабезпечення підопічного. Можливість особи здійснювати повноваження опікуна перевіряється органом опіки та піклування, який висловлює пропозиції про доцільність призначення опікуна.

Аналогічні положення зазначені у Правилах опіки та піклування, затверджених наказом Державного комітету України у справах сім`ї та молоді Міністерства освіти України, Міністерства охорони здоров`я України, Міністерства праці та соціальної політики України 26 травня 1999 року № 34/166/131/88.

Виходячи з аналізу частини першої статті 60 ЦК України та частини першої статті 300 ЦПК України, обов`язковою умовою призначення судом конкретної фізичної особи опікуном над недієздатною фізичною особо є наявність подання Органу опіки та піклування щодо доцільності призначення саме цієї особи опікуном.

Отже, призначення опікуна недієздатної особи здійснюється за поданням органу опіки та піклування, яке повинне відповідати вимогам закону щодо його обґрунтованості та змісту, має бути подано в належній процесуальній формі згідно з вимогами ЦПК України. При внесенні подання орган опіки та піклування має якнайкраще врахувати інтереси особи, над якою встановлюється опіка (постанова Верховного Суду від 07 квітня 2022 року у справі № 712/10043/20).

Таке подання не є рішенням за процесуальним статусом та має для суду лише рекомендаційний характер, і при постановленні судом рішення по справі не має пріоритетного значення, та може бути враховане на розсуд суду.

В постанові Великої Палати Верховного Суду від 04 липня 2018 року в справі № 496/4271/16-а (провадження № 11-606апп18) сформулювала правовий висновок про те, що рішення виконавчого комітету як органу опіки та піклування є дорадчим документом та не тягне за собою виникнення будь-яких прав чи обов`язків у осіб, яких рекомендовано призначити опікунами, таке рішення не порушує прав та обов`язків інших опікунів та підопічного. Правові наслідки для інших опікунів, підопічного виникають виключно в результаті постановлення рішення судом, в процесі чого саме і відбувається оцінка усіх доказів у сукупності, зокрема й оскаржуваного рішення органу опіки та піклування, яке не має наперед встановленої сили для суду, який розглядає справу і вирішує правове питання призначення опікуна недієздатній особі.

У справі, що переглядається, встановлено, що поданням виконавчого комітету Стрижавської селищної ради як органом опіки та піклування від 31.05.2024 за № 03-12/1402 визначено про доцільність призначення ОСОБА_1 опікуном ОСОБА_2 в разі визнання його судом недієздатним. Однак, апеляційний суд звертає увагу, що обґрунтування подання органу опіки та піклування щодо призначення опікуном саме ОСОБА_1 обмежено виконанням формальних процедур, що на переконання суду свідчить про застосування суто формального підходу до вирішення питання про призначення ОСОБА_1 опікуном.

Як вбачається із матеріалів справи, в поданні не міститься належної мотивації, а також будь-яких обґрунтувань чи мотивів з посиланням на наявні докази щодо можливості заявника бути опікуном та визначення конкретних обставин, які зумовлюють необхідність такого призначення, а містить лише посилання на можливість заявника бути опікуном та відсутність заперечень проти цього з боку інших родичів: ОСОБА_3 (дружини ОСОБА_2 ), ОСОБА_7 (дружини ОСОБА_1 ).

Також суд першої інстанції вірно зазначив, що ні подання органу опіки і піклування, ні пояснення представника органу опіки і піклування в судовому засіданні, ні пояснення заявника ОСОБА_1 не містять ґрунтовного підтвердження яким же чином ОСОБА_1 здійснює догляд за батьком. Натомість, зі змісту пояснень ОСОБА_1 та представника органу опіки і піклування вбачається, що ОСОБА_1 періодично, в разі потреби, приймає участь у наданні батькові допомоги, як то доставити до лікарні, банку чи органів соціального захисту. Твердження представника органу опіки і піклування про те, що ОСОБА_1 забезпечує батька продуктами харчування, ліками, одягом, і таким чином здійснює догляд за батьком, суд також не бере до уваги, адже за висновком експерта і за результатами обстеження умов проживання ОСОБА_2 , що проводилося комісією Стрижавської селищної ради, визначено, що ОСОБА_2 в силу свого захворювання не здатен до самообслуговування і потребує постійного нагляду та догляду, а з встановлених обставин справи ОСОБА_1 є працевлаштованим на ТОВ «Розподільчий Центр «Плюс», що в м. Яготин Бориспільського району Київської області (а.с. 93, 94), будь-яких доказів працевлаштування в м. Вінниці не надано.

Відповідно до положень частини третьої статті 12, частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Жодних належних та допустимих доказів на підтвердження неможливості дружиною, а також є іншою дитиною крім заявника виконувати опікунські обов`язки над недієздатною особою суду не надано.

ОСОБА_1 не позбавлений можливості надавати посильну допомогу та підтримку недієздатному ОСОБА_2 без відповідного судового рішення, а для представництва інтересів недієздатної особи в державних органах, отримання пенсії, поміщення в медичні заклади та ін.) опікунство може бути оформлено іншими особами (дружиною, іншою дитиною крім заявника) за їх заявою.

За таких обставин, на думку колегії суддів подання органу опіки та піклування Стрижавської селищної ради про доцільність призначення саме заявника опікуном, є необґрунтованим та таким, що підлягає оцінці судом нарівні з іншими доказами по справі.

Станом на сьогоднішній день саме орган опіки та піклування на підставі звернення особи чоловічої статі призовного віку із заявою про призначення його опікуном недієздатної особи, враховуючи введений у державі воєнний стан та закріплений статтею 65 Конституції України обов`язок щодо захисту Батьківщини, незалежності та територіальної цілісності України, повинен з`ясувати необхідність такого, уникаючи можливих зловживань в цьому напрямку, та належним чином мотивувати свій висновок про можливість призначення особи опікуном.

Натомість, висновок органу опіки та піклування Стрижавської селищної ради про призначення ОСОБА_1 опікуном над недієздатним батьком ОСОБА_2 не містить належної мотивації: чому саме ОСОБА_1 необхідно призначити опікуном, а не іншу особу. Також, інших об`єктивних підстав призначення опікуном ОСОБА_1 у зазначеному висновку не міститься.

Враховуючи викладене, підстави для задоволення заяви у частині призначення заявника опікуном над недієздатним ОСОБА_2 відступні.

Також, судом підставно, зважаючи на визнання ОСОБА_2 недієздатним, тимчасово покладено функції опікуна над ним на орган, який на відповідній території наділений повноваженнями щодо здійснення такого роду функцій.

Вказані висновки по суті відповідають правовій позиції викладеній у постанові Верховного Суду від 26.06.2024 у справі 742/887/23.

Частиною 1 статті 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Метою доказування є з`ясування дійсних обставин справи. Обов`язок доказування покладається на сторін.

Враховуючи викладене, оцінивши у відповідності до вимог статті 89 ЦПК України надані учасниками справи докази, колегія дійшла висновку, що суд першої інстанції прийшов до вірного висновку про відмову в задоволенні заяви ОСОБА_1 щодо призначення його опікуном, адже вказані вище обставини свідчать про недоведеність можливості заявника здійснювати обов`язки опікуна над недієздатним ОСОБА_2 , приділяти достатньо часу для забезпечення контролю за поведінкою недієздатного.

Крім того, опікунською радою не розглядалося питання переважного права у призначенні опікуном інших близьких родичів недієздатного, оскільки із матеріалів справи вбачається, що у нього є дружина та інша дитина крім заявника.

Аргументи апеляційної скарги щодо незаконності та необґрунтованості оскаржуваного судового рішення в частині відмови у призначенні заявника опікуном недієздатного ОСОБА_2 , колегія суддів знаходить безпідставними, адже при постановленні рішення в оскаржуваній частині, суд першої інстанції керувався відповідними нормами матеріального права, що регулюють питання призначення опікуна.

Наведені в апеляційній скарзі доводи були предметом дослідження у суді першої інстанції із наданням відповідної правової оцінки фактичним обставинам справи.

Не заслуговують на увагу посилання в апеляційній скарзі на неналежну оцінку судом першої інстанції доказів у справі, оскільки, згідно з частинами другою, третьою статті 89 ЦПК України, жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Така оцінка доказам у справі надана судом першої інстанції.

Інші наведені в апеляційній скарзі доводи не свідчать про порушення судом першої інстанції норм процесуального права при постановленні оскаржуваного рішення, а тому підстав для його скасування колегія суддів не вбачає.

Висновки за результатами розгляду апеляційної скарги

Європейський суд з прав людини неодноразово вказував, що право на вмотивованість судового рішення сягає своїм корінням більш загального принципу, втіленого в Конвенції, який захищає особу від сваволі; рішення національного суду повинно містити мотиви, які достатні для того, щоб відповісти на істотні аспекти доводів сторони (рішення у справі «Руїз Торія проти Іспанії», §§ 29-30). Це право не вимагає детальної відповіді на кожен аргумент, використаний стороною; більше того, воно дозволяє судам вищих інстанцій просто підтримати мотиви, наведені судами нижчих інстанцій, без того, щоб повторювати їх (§ 2 рішення у справі «Хірвісаарі проти Фінляндії»).

Розглядаючи спір, який виник між сторонами у справі, суд першої інстанції правильно визначився з характером спірних правовідносин та нормами матеріального права, які підлягають застосуванню, повно та всебічно дослідив наявні у справі докази і дав їм належну оцінку, правильно встановив обставини справи, внаслідок чого ухвалив законне й обґрунтоване судове рішення, яке відповідає вимогам матеріального та процесуального права.

Відповідно до статті 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Ураховуючи викладене, колегія суддів вважає за необхідне залишити апеляційну скаргу без задоволення, а оскаржуване рішення суду першої інстанції в частині відмови у задоволенні подання щодо призначення заявника опікуном над недієздатним без змін.

Щодо судових витрат

За правилами частини першої статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Відповідно до частини тринадцятої статті 141 ЦПК України, якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Зважаючи на те, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, відсутні підстави для нового розподілу судових витрат та відсутні підстави для розподілу судових витрати за розгляд справи у суді апеляційної інстанції.

На підставі викладеного, керуючись ст. 374, 375, 367, 381 - 384, 389, 390 ЦПК України, апеляційний суд,

постановив :

Апеляційну скаргу заявника ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Вінницького районного суду Вінницької області від 18 вересня 2024 року в частині відмови у призначенні опікуна - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий: І.В. Міхасішин

Судді: В.В. Сопрун

І.М. Стадник