Справа № 505/856/24
Провадження № 2/505/1597/2024
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05.12.2024 Котовський міськрайонний суд Одеської області в складі:

головуючого судді - Івінського О.О.

секретаря судового засідання - Мароли К.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження в залі суду в м. Подільську Одеської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Подільської міської ради Подільського району Одеської області про визнання права власності за набувальною давністю,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулася 29 лютого 2024 року до суду із позовом до Подільської міської ради Подільського району Одеської області, та з врахуванням уточнених позовних вимог, просить за нею в порядку набувальної давності право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, загальною площею 46,1 кв.м., житловою площею 18,7 кв.м., та складається з: житлового будинку з верандою під літ. «А», сарай під літ. «Б, Г, Ж», погріб під літ. «В», навіс під літ. «Е», розташований за адресою: АДРЕСА_1 .

Свою вимогу мотивувала тим, що починаючи з січня 2012 року проживає в житловому будинку АДРЕСА_1 . Вказаний будинок день заселення пустував, а як стало їй відомо пізніше, що його власником був ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 . Після його смерті його дружина ОСОБА_3 з 2005 року проживає закордоном, будинком не цікавиться витрат на його утримання не несе. Позивач, в свою чергу, з 2012 року добросовісно, відкрито та безперервно, не порушуючи інтересів третіх осіб, володіє і користується житловим будинком, за власні кошти утримує його у належному стані, здійснює поточні ремонти та сплачує комунальні платежі та фактично більше 10 років володіє майном. За весь час проживання жодні особи претензій на даний будинок не пред`являли, в тому числі в порядку спадкування, проте зареєструвати право власності на вказаний житловий будинок вона не має можливості, тому і вимушена звернутися до суду з вказаною позовною заявою.

Позивач в судове засідання не з`явилася та надала заяву в якій просить розгляд справи проводити без її участі, на заявлених позовних вимогах наполягала.

Представник Подільської міської ради Подільського району Одеської області у судове засідання не з`явився, надав клопотання про розгляд справи за відсутності представника, проти позовних вимог позивача не заперечує.

Дослідивши письмові докази у справі, суд приходить до висновку про задоволення в позовних вимогах.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач ОСОБА_1 з 2012 року проживає в житловому будинку АДРЕСА_1 , що підтверджується довідкою Голови квартального комітету м. Подільська за № 131 від 04.11.2023, що підтверджено показами свідків ОСОБА_4 , ОСОБА_5 .

Відповідно до довідки КП «Інвентаризатор» за № 473 від 18.09.2023, ОСОБА_2 на праві приватної власності на підставі договору купівлі-продажу посвідченого Котовською державною нотаріальною конторою 21.10.1948 р. № 2384, належить житловий будинок з верандою під літ. «А,а», загальною площею 46,1 кв.м., житловою площею 18,7 кв.м., який розташований за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідно до довідки КП «Інвентаризатор» за № 474 від 18.09.2023, згідно даних оперативного архівосховища підприємства та книг державної реєстрації прав власності на нерухоме майно фізичних осіб станом на 31.12.2012 право власності на житловий будинок по АДРЕСА_1 зареєстровано за ОСОБА_2 на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого Котовською нотаріальною конторою 21 жовтня 1948 за Р. № 2384. Право власності зареєстровано в реєстровій книзі № 12 р. № 772. Дані про накладення арешту станом на 31.12.2012 за даною адресою та на казаний об`єкт не зареєстровані. Інші співвласники станом на 31.12.2012 за даною адресою та на вказаний об`єкт не зареєстровані.

ОСОБА_2 помер у віці 83 років в м. Котовську Одеської області ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 від 24 лютого 2005 року, актовий запис № 105.

Відповідно до посвідки про шлюб за № 6, ОСОБА_2 перебував в шлюбі з ОСОБА_6 з 21 червня 1941 року.

Відповідно до копії квитанцій від 01.11.2011, 02.04.2012, 02.08.2012, 01.10.2012, 01.03.2013 та 01.10.2014, ОСОБА_3 сплачено послуги за електроенергію ВАТ «Одесаобленерго» Котовському РЕМ.

Крім того, відповідно до платіжних квитанції за № 145 від 01.11.2011, № 1271 від 11.04.2012, № 2503 від 17.08.2012, № 2503 від 17.08.2012 та № 2363 від 16.10.2012, також сплачено послуги за електроенергію ВАТ «Одесаобленерго» Котовському РЕМ.

Згідно звіту, виготовленого суб`єктом оціночної діяльності ТОВ Бюро технічної інвентаризації за № 1148/20, ринкова вартість житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, який розташований за адресою: АДРЕСА_1 , станом на 12.12.2023 становить 99 991,00 грн.

Відтак, позивач підтвердила той факт, що вона добросовісно і відкрито користується нерухомим майном з січня 2012 року, так як слідкує за жилим приміщенням, проводе ремонтні роботи.

Висновки суду підтверджуються матеріалами справи.

В силу вимог ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненнями фізичних чи юридичних осіб, поданими відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Згідно з вимогами ст. ст. 12, 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідно до ст. 41 Конституції України та п. 2 ч. 1 ст. 3, ст. 321 ЦК України ніхто не може бути позбавлений права власності чи обмежений у його здійсненні, крім випадків, встановлених Конституцією та законом.

Можливість пред`явлення до суду позову про визнання права власності за набувальною давністю випливає з положень ст.ст. 15, 16 ЦК, а також частини четвертої статті 344 ЦК, згідно з якими захист цивільних прав здійснюється судом шляхом визнання права. У зв`язку з цим особа, яка заявляє про давність володіння і вважає, що у неї є всі законні підстави бути визнаною власником майна за набувальною давністю, має право звернутися до суду з позовом про визнання за нею права власності.

Статтею 328 ЦК України визначено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Відповідно до ч. 1, ч. 4 ст. 344 ЦК України особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном - протягом п`яти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено цим Кодексом. Право власності на нерухоме майно, що підлягає державній реєстрації, виникає за набувальною давністю з моменту державної реєстрації. Право власності за набувальною давністю на нерухоме майно, транспортні засоби, цінні папери набувається за рішенням суду.

Відповідно до п. 9 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07.02.2014 року №5 «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» відповідно до частини першої статті 344 ЦК України особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном - протягом п`яти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено ЦК.

При вирішенні спорів, пов`язаних із набуттям права власності за набувальною давністю, суди повинні враховувати, зокрема, таке:

- володіння є добросовісним, якщо особа при заволодінні чужим майном не знала і не могла знати про відсутність у неї підстав для набуття права власності;

- володіння визнається відкритим, якщо особа не приховувала факт знаходження майна в її володінні. Вжиття звичайних заходів щодо забезпечення охорони майна не свідчить про приховування цього майна;

- володіння визнається безперервним, якщо воно не переривалось протягом всього строку набувальної давності. У разі втрати не із своєї волі майна його давнісним володільцем та повернення цього майна протягом одного року або пред`явлення протягом цього строку позову про його витребування набувальна давність не переривається (частина третя статті 344 ЦК). Не переривається набувальна давність, якщо особа, яка заявляє про давність володіння, є сингулярним чи універсальним правонаступником, оскільки в цьому разі вона може приєднати до часу свого володіння увесь час, протягом якого цим майном володіла особа, чиїм спадкоємцем (правонаступником) вона є (частина друга статті 344 ЦК).

Враховуючи положення статей 335 і 344 ЦК України, право власності за набувальною давністю може бути набуто на майно, яке належить на праві власності іншій особі (а не особі, яка заявляє про давність володіння), а також на безхазяйну річ. Отже, встановлення власника майна або безхазяйності речі є однією з обставин, що має юридичне значення, і підлягає доведенню під час ухвалення рішення суду.

Враховуючи положення пункту 8 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України про те, що правила статті 344 ЦК України про набувальну давність поширюються також на випадки, коли володіння майном почалося за три роки до набрання чинності цим Кодексом, та беручи до уваги, що ЦК України набрав чинності з 1 січня 2004 року, положення статті 344 ЦК України поширюються на правовідносини, що виникли з 2003 року.

При цьому суди мають виходити з того, що коли строк володіння почався раніше 2003 року, то до строку, який дає право на набуття права власності за набувальною давністю, зараховується лише строк з 2003 року. Разом із тим, якщо перебіг строку володіння за давністю почався після цієї дати, то до строку набувальної давності цей період зараховується повністю. (п. 11 Постанови).

Відповідно до роз`яснень викладених у п. 13 Постанови, можливість пред`явлення до суду позову про визнання права власності за набувальною давністю випливає з положень статей 15, 16 ЦК України, а також ч. 4 ст. 344 ЦК України, згідно з якими захист цивільних прав здійснюється судом шляхом визнання права. У зв`язку з цим особа, яка заявляє про давність володіння і вважає, що у неї є всі законні підстави бути визнаною власником майна за набувальною давністю, має право звернутися до суду з позовом про визнання за нею права власності.

Як передбачено пунктом 14 Постанови, виходячи зі змісту частини першої статті 344 ЦК України, відсутність державної реєстрації права власності на нерухоме майно не є перешкодою для визнання права власності на це майно у зв`язку зі спливом строку набувальної давності, оскільки така державна реєстрація може бути здійснена після визнання права власності за набувальною давністю.

Власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном (ст. 391 ЦК України).

Суд, розглянувши справу, дослідивши та оцінивши в сукупності зібрані по справі докази, вважає, що позовні вимоги підлягають до задоволення, виходячи із наступного.

Положення щодо набувальної давності закріплені у ЦК України, зокрема, як первісний спосіб набуття права власності, оскільки права набувача залежать не від волевиявлення попереднього власника, а від сукупності обставин, зазначених у ч. 1 ст. 344 ЦК України - добросовісності заволодіння, відкритості та безперервності подальшого володіння річчю протягом певного строку.

Позивач достовірно довела факт набуття нею права власності за набувальною давністю, оскільки вона добросовісно і відкрито користується нерухомим майном з 2012 року, інших осіб, які б заявляли вимоги щодо повернення вказаного нерухомого майна, не має, а отже визнання права власності не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб.

Керуючись, ст. ст. 3, 4, 12, 81, 259, 263, 265, 268, 354, 355 ЦПК України, ст.ст. 15, 16, 321, 328, 344 ЦК України, суд,-

В И Р І Ш И В :

Позовну заяву задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП: НОМЕР_2 , яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , право власності за набувальною давністю на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, загальною площею 46,1 кв.м., житловою площею 18,7 кв.м., та складається з: житлового будинку з верандою під літ. «А», сарай під літ. «Б, Г, Ж», погріб під літ. «В», навіс під літ. «Е», який розташований за адресою: АДРЕСА_1 .

Рішення суду набирає законної сили в порядку, передбаченому ст. 273 ЦПК України.

Рішення суду може бути оскаржено протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення безпосередньо до Одеського апеляційного суду.

Суддя О.О. Івінський

Повне судове рішення складено 05 грудня 2024 року.