Справа № 442/966/24 Головуючий у 1 інстанції: Нагірна О.Б.
Провадження № 22-ц/811/1904/24 Доповідач в 2-й інстанції: Крайник Н. П.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 грудня 2024 року Львівський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ в складі:

головуючої: Н.П. Крайник

суддів: Я.А. Левика, М.М. Шандри

при секретарі: Л.М. Чиж

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 20 травня 2024 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про визнання недійсним договору купівлі-продажу транспортного засобу та визнання права власності на майно у порядку поділу майна подружжя, -

В С Т А Н О В И В:

У лютому 2024 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , в якому просила визнати недійсним договір купівлі-продажу автомобіля MERCEDES-BENZ GL 350, д.н.з. НОМЕР_1 , 2011 р.в., укладений 02.08.2023 р. між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 та визнати за ОСОБА_1 право власності на 1/2 частину автомобіля MERCEDES-BENZ GL 350, д.н.з. НОМЕР_1 , 2011 р.в.

В обґрунтування позовних вимог покликалася на те, що у 2022 році під час перебування у шлюбі з відповідачем, за спільні кошти подружжя було придбано автомобіль MERCEDES-BENZ GL 350, д.н.з. НОМЕР_1 . Придбаний автомобіль 04.07.2022 було зареєстровано за ОСОБА_2 . Рішенням Трускавецького міського суду Львівської області від 24.10.2023 шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 розірвано. Як їй стало відомо, 02.08.2023 ОСОБА_2 продав автомобіль MERCEDES-BENZ GL 350, д.н.з. НОМЕР_1 ОСОБА_3 . З відповіді РСЦ ГСУ МВС у Львівській, Івано-Франківській та Закарпатській областях на адвокатський запит сторона позивача отримала копію договору купівлі-продажу транспортного засобу 4642/2023/3969476 згідно з яким, 02.08.2023 року ОСОБА_2 передав автомобіль Mercedes-Benz GL 350, з номерним знаком НОМЕР_1 у власність ОСОБА_3 . Ціна такого договору становить 295 000,00 (двісті дев`яносто п`ять тисяч) гривень. На її думку, цей правочин виходить за межі дрібного побутового, згоди на продаж автомобіля, який перебував у спільній власності подружжя, позивачка не надавала, кошти від продажу автомобіля не отримувала. Вважає, що договір є недійсним і такий було укладено з метою ухилення від поділу автомобіля, який є спільною власністю подружжя. На час звернення до суду з позовом середньоринкова вартість автомобіля MERCEDES-BENZ GL 350, д.н.з. НОМЕР_1 , 2011 р.в., з урахуванням зносу становить орієнтовно 24 000 євро. Отже, продаючи автомобіль практично втричі дешевше за ринкову ціну, ОСОБА_2 намагався виключити таке майно (автомобіль) зі складу спільної сумісної власності на шкоду кредитору (дружини), внаслідок чого завдано шкоди її майновим інтересам. Факт оплати ОСОБА_3 коштів за договором встановити неможливо, а відтак вважає, що така не проводилась.

Оскаржуваним рішенням у задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено.

Скасовано заходи забезпечення позову, накладені ухвалою Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 21.03.2024, а саме арешт на автомобіль марки MERCEDES-BENZ GL 350, д.н.з. НОМЕР_1 , 2011 р.в.

21.06.2024 рішення суду оскаржила ОСОБА_1 .

Вважає оскаржуване рішення незаконним та необґрунтованим, ухвалене з порушенням норм матеріального та процесуального права.

Вказує, що суд безпідставно та необгрунтовано прийняв доводи, викладені у відзиві на позовну заяву, оскільки відповідачем було пропущено строк на подання відзиву. Так, 21.02.2024 Дрогобицьким міськрайонним судом постановлено ухвалу про відкриття провадження у справі та визначено п`ятнадцятиденний строк для відповідача (відповідачів) на подання відзиву. Однак, відзив на позовну заяву представником ОСОБА_2 подано лише 30.04.2024, тобто зі значним пропуском строку. Відтак, зважаючи на відсутність підстав для продовження строку і незаявлення такої вимоги, суд не вправі в силу приписів ч. 8 ст. 178 ЦПК України брати до уваги такий відзив, а відповідно і кожен документ, який долучений до відзиву не є доказом та не може бути врахований при винесенні рішення судом. Як на підставу позовних вимог, а саме недобросовісності набуття права власності на спірний автомобіль ОСОБА_3 , позивач зазначає, що до такого висновку можна дійти, враховуючи час продажу автомобіля - 02.08.2023, тобто незадовго до подання ОСОБА_2 позову про поділ майна. Такий правочин (продаж автомобіля) вчинявся лише з однією метою - штучна легітимізація вибуття автомобіля з законної власності ОСОБА_1 , як співвласника майна, що набуте за час шлюбу за спільні кошти подружжя. Факт оплати встановити неможливо, а відтак така не проводилась. Без відповідних доказів та зазначення ОСОБА_2 будь-яких відомостей щодо проведення/непроведення оплати за оспорюваним правочином, він фактично визнає це твердження. В силу принципів змагальності та диспозитивності, особа яка заперечує проти доводу в тексті позову, має спростовувати таке твердження належними та допустимими доказами. Відтак, позивач цілком аргументовано вважає, що така оплата не проводилась. Враховуючи момент вчинення оспорюваного правочину та відсутність оплати за таким договором, можна стверджувати про недобросовісність набувача, оскільки такий був цілком і повністю усвідомленим щодо мети і планів ОСОБА_2 та повністю підтримував і допоміг реалізувати недобросовісну мету такого правочину, а саме завдання шкоди майновим інтересам позивача. Тому такий правочин є недійсним з мотивів фраудаторності.

Просить рішення суду скасувати та ухвалити нове, яким позов задовольнити.

У засіданні суду апеляційної інстанції представник апелянта ОСОБА_1 - ОСОБА_4 скаргу підтримав з підстав, наведених у ній, просив скаргу задоволити.

Відповідачі ОСОБА_2 та ОСОБА_3 в судове засідання не з`явилися, хоча належним чином повідомлядися про час та місце розгляду справи, тому суд вважає за можливе розглянути справу у їх відсутності.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представника апелянта ОСОБА_1 - ОСОБА_4 , перевіривши матеріали справи в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає до задоволення частково з наступних мотивів.

Згідно ч.ч. 1, 2 ст. 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

При здійсненні своїх прав особа зобов`язана утримуватися від дій, які могли б порушити права інших осіб(ч. 2 ст. 13 ЦК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 215 ЦК України, підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу.

Згідно із ч. 1-5 ст. 203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має вчинятися у формі, встановленій законом. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.

Відповідно до ч. 1 ст. 215 ЦК України, підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу.

Відповідно до статті 234 ЦК України фіктивним є правочин, який вчинено без наміру створення правових наслідків, які обумовлювалися цим правочином.

Судом встановлено, що 26.09.2018 між ОСОБА_5 та ОСОБА_6 було зареєстровано шлюб, актовий запис № 170, про що свідчить свідоцтво про шлюб серії і-сг № НОМЕР_2 .

Відповідно до свідоцтва про зміну імені серія НОМЕР_3 ОСОБА_7 змінила прізвище з „ ОСОБА_8 на „ ОСОБА_9 .

Згідно з свідоцтва про зміну імені серія НОМЕР_4 ОСОБА_5 змінив прізвище з „ ОСОБА_8 на „ ОСОБА_9 .

Рішенням Трускавецького міського суду від 24.10.2023 шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 розірвано.

За час шлюбу з позивачкою, 27.01.2022 відпровідач ОСОБА_10 придбав легковий автомобіль MERCEDES -BENZ GL 320, д.н.з. НОМЕР_1 , 2011 р.в.

Відповідно до договору купівлі-продажу 4642/2023/3969476 від 02.08.2023, автомобіль MERCEDES - BENZ GL 320, д.н.з. НОМЕР_1 , 2011р.в. ОСОБА_2 продав ОСОБА_3 за ціною 295000 грн та 02.08.2023 такий був зареєстрований за ОСОБА_3 .

Згідно відповіді Сервісного центру від 14.11.2023, власником транспортного засобу MERCEDES-BENZ GL 320, д.н.з. НОМЕР_1 , 2011 р.в. з 02.08.2023 є ОСОБА_3 .

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 про визнання недійсним договору купівлі-продажу автомобіля MERCEDES-BENZ GL 350, д.н.з. НОМЕР_1 , 2011 р.в., укладеного 02.08.2023 р. між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 та визнання за ОСОБА_1 права власності на 1/2 частину автомобіля MERCEDES-BENZ GL 350, д.н.з. НОМЕР_1 , 2011 р.в., районний суд виходив з того, що відсутність згоди одного з подружжя на відчуження спільного майна сама по собі не може бути підставою для визнання договору недійсним, інший з подружжя в такому випадку має право на компенсацію вартості своєї частки (ВСУ у справі №6-1587цс16). При розгляді спорів про поділ цінного спільного майна, визнання недійсними правочинів та витребування цього майна у третіх осіб з підстав його відчуження без письмової згоди одного з подружжя, суди мають виходити з права одного з подружжя на відповідну компенсацію вартості відчуженого не в інтересах сім`ї майна. Отже, за відсутності згоди позивача на відчуження спірного автомобіля, вона має право на відповідну компенсацію вартості відчуженого не в інтересах сім`ї майна, однак позивачка такої вимоги не пред`являла.

Проте, з таким висновком суду колегія суддів не може погодитися, виходячи з наступного.

Як убачається зі змісту позовних вимог ОСОБА_11 , предметом спору у даній справі є визнання недійсним договору купівлі-продажу автомобіля MERCEDES-BENZ GL 350, д.н.з. НОМЕР_1 , 2011 р.в., укладеного 02.08.2023 між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 з підстав його фіктивності - фраудаторності (234 ЦК України), про що зазначила позивач у позовній заяві, та визнання за нею права власності на 1/2 частку автомобіля MERCEDES-BENZ GL 350, д.н.з. НОМЕР_1 , 2011 р.в.

Аналізуючи підстави відмови в позові ОСОБА_11 , зазначені судом в оскаржуваному рішенні, колегія суддів дійшла висновку, що такі є взаємосуперчливими, а саме - суд вважав, що вимога про що відсутність згоди одного з подружжя на відчуження спільного майна сама по собі не може бути підставою для визнання договору недійсним, а вимога про визнання права власності на 1/2 частку автомобіля як спільного майна подружжя, який відчужений без згоди другого з подружжя, можуть бути розглянуті в межах спору про поділ майна подружжя. Однак, всупереч зазначеному, у межах даної справи суд встановив, що відповідач ОСОБА_2 придбав спірний автомобіль марки MERCEDES -BENZ GL 320 CDI 2987 (2008) номер двигуна НОМЕР_5 , номер кузова НОМЕР_6 16.04.2016 до укладення шлюбу з позивачкою та такий є особистою власністю відповідача.

Крім того, суд не врахував, що позивач просила визнати недійсним договір купівлі-продажу автомобіля з підстав фіктивності укладеного правочину, тобто з підстав, передбачених ст. 234 ЦК України. Зазначала, що такий правочин є фраудаторним правочином, оскільки вчинений сторонами правочину з порушенням принципів доброчесності та з метою приховування відповідачем своїх активів, що підтверджується часом продажу автомобіля - 02.08.2023, який відчужено незадовго до подання ОСОБА_2 позову про поділ майна, та вчинявся лише з однією метою - штучною легітимізацією вибуття автомобіля з законної власності ОСОБА_1 , як співвласника майна, що набуте за час шлюбу за спільні кошти подружжя.

Такі доводи позивача районним судом не з`ясовувалися, та таким не надавалася правова оцінка.

Разом з тим, усуваючи недоліки, допущені судом першої інстанції при розгляді справи, колегія суддів приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення позову ОСОБА_1 , виходячи з наступного.

Верховний Суд у постанові від 06 жовтня 2022 року у справі № 904/624/19 зазначив, що договір, який укладений з метою уникнути виконання договору та зобов`язання зі сплати боргу, є зловживанням правом на укладання договору та розпорядження власністю, оскільки унеможливлює виконання зобов`язання і завдає шкоди кредитору. Такий договір може вважатися фраудаторним та може бути визнаний судом недійсним за позовом особи, право якої порушено, тобто кредитора. Не допускаються дії особи, що вчиняються з наміром завдати шкоди іншій особі, а також зловживання правом в інших формах (ч. 3 ст. 13 ЦК України).

Враховуючи наведені правові висновки Верховного Суду, аналізуючи наявні у справі докази, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що у справі відсутні належні докази того, що правочин з відчуження автомобіля марки MERCEDES -BENZ GL 320 CDI 2987 (2008) номер двигуна НОМЕР_5 , номер кузова НОМЕР_6 , який укладений між відповідачами ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , вчинено без наміру створення правових наслідків, які обумовлювалися цим правочином та що такий вчинений з наміром завдати шкоди іншій особі (позивачці), а також внаслідок зловживання правом в інших формах. Відтак, підстави вважати такий правочин фраудаторним відсутні.

З наведених мотивів, рішення Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 20 травня 2024 року слід змінити, виклавши його мотивувальну частину в редакції цієї постанови.

Крім того, колегія суддів вважає за необхідне зазначити, що оскільки судом апеляційної інстанції не досліджувалося питання належності коштів, за які було придбано спірний автомобіль марки MERCEDES - BENZ GL 320 CDI 2987 (2008, номер двигуна НОМЕР_5 , номер кузова НОМЕР_6 , обставини про «придбання автомобіля відповідачем ОСОБА_2 до укладення шлюбу з позивачкою та такий є особистою власністю відповідача» не можуть вважатися встановленими судом у даній справі.

Керуючись ст. 367, ст. 368, п. 2 ч. 1 ст. 374, п.п. 1-4 ч. 1 ст. 376, ст. 381, ст. 382, ст. 383, ст. 384 ЦПК України, Львівський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволити частково.

Рішення Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 20 травня 2024 року змінити, виклавши його мотивувальну частину в редакції цієї постанови.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскарженою у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повної постанови.

Повний текст постанови складено 17 грудня 2024 року.

Головуючий: Н.П. Крайник

Судді Я.А. Левик

М.М. Шандра