Справа № 289/2462/24
Номер провадження 2/289/1163/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23.12.2024 м. Радомишль

Суддя Радомишльського районного суду Житомирської області Кириленко О.О., розглянувши матеріали цивільної справи за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулася до суду із вищевказаним позовом.

Перевіряючи матеріали позовної заяви на дотримання вимог статей 26-30 ЦПК України, суд дійшов висновку, що дана справа не підсудна Радомишльському районному суду Житомирської області та про необхідність передачі справи на розгляд до іншого суду з наступних підстав.

За загальним правилом, визначеним ч. 1 ст. 27 ЦПК України позови до фізичної особи пред`являються в суд за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання або перебування, якщо інше не передбачено законом.

Відповідно до ч. 2 ст. 28 ЦПК України позови про розірвання шлюбу можуть пред`являтися за зареєстрованим місцем проживання чи перебування позивача також у разі, якщо на його утриманні є малолітні або неповнолітні діти або якщо він не може за станом здоров`я чи з інших поважних причин виїхати до місця проживання відповідача. За домовленістю подружжя справа може розглядатися за зареєстрованим місцем проживання чи перебування будь-кого з них.

Як вбачається з позовної заяви, ОСОБА_1 під час звернення до суду самостійно визначила підсудність за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем проживання позивача, оскільки на її утриманні є малолітні діти.

Разом з тим, як зазначено у позові та вбачається з матеріалів справи, а саме з витягу 2024/012800045 з реєстру Боярської територіальної громади, позивач ОСОБА_1 зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 .

Пунктом 10 ч. 1 Постанови Верховної ради України «Про утворення та ліквідацію районів» від 17 липня 2020 року № 807-ІХ, утворено у Київській області Фастівський район (з адміністративним центром у місті Фастів) у складі територій Бишівської сільської, Боярської міської, Гатненської сільської, Глевахівської селищної, Калинівської селищної, Кожанської селищної, Томашівської сільської, Фастівської міської, Чабанівської селищної територіальних громад, затверджених Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до розпорядження Кабінету Міністрів України від 12 червня 2020 року № 715-р «Про визначення адміністративних центів та затвердження територій територіальних громад Київської області» визначено адміністративні центри та затверджено території територіальних громад Київської області.

Так, відповідно до вищевказаного розпорядження КМУ м. Боярка Боярської територіальної громади увійшло до Фастівського району Київської області із центром у місті Фастів.

Між тим, відповідно до Закону України «Про внесення зміни до пункту 3-1 розділу XII "Прикінцеві та перехідні положення" Закону України "Про судоустрій і статус суддів" щодо територіальної юрисдикції місцевих судів на території України до прийняття закону щодо зміни системи місцевих судів на території України у зв`язку із утворенням (ліквідацією) районів, №2808-ІХ від 01 грудня 2022 року до набрання чинності законом України щодо зміни системи місцевих судів на території України у зв`язку з утворенням (ліквідацією) районів відповідні місцеві суди продовжують здійснювати свої повноваження у межах територіальної юрисдикції, визначеної до набрання чинності постановою Верховної Ради України "Про утворення та ліквідацію районів" від 17 липня 2020 року № 807-IX, але не довше ніж один рік з дня припинення чи скасування воєнного стану на території України, введеного Указом Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 "Про введення воєнного стану в Україні", затвердженого Законом України "Про затвердження Указу Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" від 24 лютого 2022 року № 2102-IX.

Таким чином, на день подання вищевказаної позовної заяви, м. Боярка Фастівського району належить до територіальної підсудності Києво-Святошинського районного суду Київської області.

Суд зазначає, що фактичне проживання або перебування позивачки за певною адресою без реєстрації не впливає на визначення підсудності справи.

При цьому, суд ураховує, що право на розгляд справи судом, встановленим законом, закріплено у ст. 10 Загальної декларації прав людини 1948 року, де передбачено право на розгляд справи з додержанням усіх вимог справедливості незалежним і безстороннім судом. Пункт 1 ст. 14 Міжнародного пакту про громадянські і політичні права 1966 року закріплює право на справедливий і публічний розгляд справи компетентним, незалежним і безстороннім судом, створеним на підставі закону. Серед регіональних європейських стандартів гарантування прав і свобод особи особливу роль відіграє Конвенція про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, яка в статті 6 проголошує право на справедливий та публічний розгляд справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом. Європейський суд з прав людини, розглядаючи справи щодо порушення інституціональних вимог п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, у своїй практиці сформулював так зване "право на суд", яке включає такий елемент, як "належний суд", тобто суд, який встановлений відповідно до закону і повинен задовольняти ряд вимог, передбачених в п. 1 ст. 6 даної Конвенції і вироблених прецедентною практикою Європейського суду з прав людини.

Згідно з судочинством Європейського суду з прав людини термін "встановлений законом" у статті 6 Конвенції спрямований на гарантування того, "що судова гілка влади у демократичному суспільстві не залежить від органів виконавчої влади, але керується законом, що приймається парламентом" (рішення у справі "Занд проти Австрії" (Zand vs Austria), заява № 7360/76, доповідь Комісії від 12 жовтня 1978 року).

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 31 ЦПК України, суд передає справу на розгляд іншому суду, якщо справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду.

Положеннями статті 32 ЦПК України закріплено, що спори між судами про підсудність не допускаються. Справа, передана з одного суду до іншого в порядку, встановленому статтею 31 цього Кодексу, повинна бути прийнята до провадження судом, якому вона надіслана.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що дану цивільну справу слід передати на розгляд до Києво-Святошинського районного суду Київської області.

Керуючись статтями 27, 28, 31, 32, 260, 261, 353 ЦПК України, суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Передати за підсудністю цивільну справу №289/2462/24 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу на розгляд до Києво-Святошинського районного суду Київської області (вул. Мельниченка, 1, м. Київ, 03170).

Ухвала набирає законної сили негайно після її підписання суддею в порядку передбаченому ч. 2 ст. 261 ЦПК України та може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом 15 днів з дня її проголошення шляхом подачі апеляційної скарги до Житомирського апеляційного суду.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження.

Справа підлягає передачі на розгляд іншого суду не пізніше п`яти днів після закінчення строку на оскарження ухвали, а в разі подання апеляційної скарги - не пізніше п`яти днів після залишення її без задоволення.

Суддя Олег КИРИЛЕНКО