Дата документу 09.12.2024
Справа № 334/6143/24
Провадження № 2/334/2591/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 грудня 2024 року м. Запоріжжя

Ленінський районний суд міста Запоріжжя у складі:

головуючого судді Новікової Н.В.,

за участю секретаря судового засідання Сухової С.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Запоріжжі в загальному позовному провадженні цивільну справуза позовом ОСОБА_1 , яка також діє в інтересах неповнолітніх дітей: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , до Районної адміністрації Запорізької міської ради по Дніпровському району про визнання права на приватизацію та зобов`язання вчинити певні дії,-

встановив:

позивач ОСОБА_1 , яка також діє в інтересах неповнолітніх дітей: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , звернулася до суду позовом який уточнила, та в якому просить:

1.Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , право на приватизацію квартири АДРЕСА_1 .

2. Зобов`язати районну адміністрацію Запорізької міської ради по Дніпровському району здійснити приватизацію квартири АДРЕСА_1 відповідно до Закону України від 19 червня 1992 року №2482-XII «Про приватизацію державного житлового фонду» за відсутності ордеру про надання жилої площі, за умови надання всіх інших документів, передбачених Положенням про порядок передачі квартир (будинків), жилих приміщень у гуртожитках у власність громадян, затвердженими наказом Міністерства з питань житлово-комунального господарства України від 16 грудня 2009 року №396.

Позов обґрунтовуєтим, що ОСОБА_1 та неповнолітні діти: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , постійно проживають та зареєстровані в квартирі АДРЕСА_1 . Договір найму житлового приміщення укладений з позивачем. У червні 2024 року для реалізації їхнього права на приватизацію позивач звернулася до Відповідача із заявою про передачу в спільну часткову власність квартиру АДРЕСА_1 , та надала всі необхідні документи. Це звернення районною адміністрацією Запорізької міської ради по Дніпровському району було розглянуте, але було відмовлено у приватизації, що вбачається з листа від 21.06.2024 р. №С-660 з тих підстав, що не було додано ордеру про надання житлової площі.

Зазначена квартира була надана батьку позивача - ОСОБА_4 на підставі обмінного ордеру в 1991 році на склад сім`ї: дружина - ОСОБА_5 , донька - ОСОБА_6 . При вселенні ордер був зданий в житлову організацію. Згодом батько виписався, основним наймачем стала позивача мати - ОСОБА_5 , що вбачається з розпорядження Голови районної адміністрації Запорізької міської ради по Дніпровському району від 28.05.2024р. №569р. Мати позивача 18.04.2024 р. знялася з реєстрації за адресою: АДРЕСА_2 , у зв`язку з переїздом на інше постійне місце проживання, у зв`язку з цим був переоформлений договір найму 2-кімнатної квартири загальною площею 43,3 кв.м., житловою площею 31,5 кв.м. за адресою: АДРЕСА_2 , на підставі розпорядження Голови районної адміністрації Запорізької міської ради по Дніпровському району від 28.05.2024р. №569р, на позивача.

В вересні 2021 року позивача мати ОСОБА_5 зверталася до Департаменту з управління житлово-комунального господарства Запорізької міської ради з питання надання копії корінця обмінного за 1991 рік ордеру на квартиру АДРЕСА_1 та листом від 24.09.2021 року отримала відповідь, що відповідно до рішення Запорізької міської ради від 24.06.2009 №33 припинена діяльність державного комунального підприємства «Бюро обміну житлової площі» шляхом ліквідації. До департаменту з управління житлово-комунального господарства Запорізької міської ради передано на зберігання справи ліквідованого ДКП «Бюро обміну житлової площі» лише з 01.01.1994 року. Враховуючи зазначене, надати запитувану інформацію не уявляється можливим. Таким чином, ордер не підлягає зберіганню у наймача квартири та є документом з обмеженим строком дії (30 днів), який дає право на вселення в квартиру. Тобто, ордер не зберігся не з вини позивача.

Вважає, що має право на приватизацію квартири, тому що позивач з неповнолітніми дітьми вселилися до неї на законних підставах, незаконність їхпроживання у квартирі ніхто не оспорює, проте ордер не зберігся, а його відсутність позбавляє їх можливості реалізувати своє право на приватизацію.

Представник районної адміністрації ЗМР по Дніпровському району Пасютіна О.В. подала заперечення на позов, яке суд сприймає як відзив, в якому позов не визнала, обґрунтовуючи це тим, що позивачу відмовлено у приватизації квартири на підставі пункту 18 Положення про порядок передачі квартир (будинків), жилих приміщень у гуртожитках у власність громадян, затвердженого наказом Міністерства з питань житлово-комунального господарства України від 16.12.2009 №396. Таким чином вказана відмова є правомірною. Районна адміністрація ЗМР по Дніпровському району не заперечує того факту, що позивач разом з неповнолітніми дітьми вселилися до квартири на законних підставах, зареєстровані та фактично проживають у ній, а відсутність ордеру позбавляє їх права на приватизацію квартири. Відсутній механізм вирішення вказаного питання у позасудовому порядку. Орган приватизації був вимушений відмовити позивач у приватизації квартири в АДРЕСА_2 . Позивач має право на безоплатну передачу житлового приміщення у власність в судовому порядку.

Ухвалою про відкриття провадження у справі від 02.08.2024 відкрите провадження у справі, справа призначена до розгляду у загальному провадженню, призначено підготовче засідання.

01 жовтня 2024 року надійшла уточнена позовна заява.

Ухвалою про витребування доказів від 12.11.2024 задоволене клопотання представника відповідача та витребувано у Департаменту адміністративних послуг Запорізької міської ради інформацію щодо усіх осіб, які зареєстровані за адресою: АДРЕСА_2 станом на 29.07.2024.

Витребувані докази були подані до суду 20.11.2024.

Ухвалою про призначення судового розгляду від 28.11.2024 закрите підготовче провадження та справа призначена до судового розгляду по суті.

Позивач в судове засідання не з`явилася, подала заяву, в якій просила розглянути справу без її участі та задовольнити позов.

Представник відповідача районної адміністрації ЗМР по Дніпровському району Пасютіна О.В. в судове засідання не з`явилася. Подала заяву про розгляд справи без її участі. Не заперечує проти прийняття рішення з урахуванням поданого заперечення.

Враховуючи, що всі особи, які беруть участь у справі, в судове засідання не з`явились, відповідно до вимог частини другої статті 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши письмові докази, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд встановив наступні фактичні обставини та відповідні їм правовідносини.

Як вбачається із свідоцтва про народження позивача ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_3 , батько ОСОБА_4 , мати ОСОБА_5 , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 .

Відповідно до паспорта громадянина України ОСОБА_1 РВ УМВС України в Запорізькій області був проставлений штамп про реєстрацію, відповідно до якого з 22.08.2006 вона зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 .

Позивач 05.08.2006 року зареєструвала шлюб з ОСОБА_7 , що підтверджується копією свідоцтва про шлюб від 05.08.2006 р. серії НОМЕР_2 .

Позивач має неповнолітніх дітей ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_3 , що підтверджується копіями свідоцтв про народження серії НОМЕР_3 від 31.07.2007 р., серії НОМЕР_4 від 15.07.2022 р.

23.10.2021 р. ОСОБА_2 отримано паспорт громадянина України, що підтверджується копієюпаспорта від 23.10.2021 р.

Згідно з витягу з реєстру територіальної громади від 04.06.2024 №2024/001649861 ОСОБА_1 має зареєстроване місце проживання за адресою: АДРЕСА_2 з 04.07.2006 по теперішній час.

Згідно з витягу з реєстру територіальної громади від 04.06.2024 №2024/006499850 ОСОБА_2 маєзареєстроване місце проживання за адресою: АДРЕСА_2 з 08.08.2007 по теперішній час.

Згідно з витягу з реєстру територіальної громади від 04.06.2024 №2024/006511003 ОСОБА_3 має зареєстроване місце проживання за адресою: АДРЕСА_2 з 29.02.2024по теперішній час.

Відповідно листа Департаменту адміністративних послуг ЗМР від 31.05.2024 №06.4-12/02/183 «Про надання інформації» ОСОБА_1 , стосовно Вас, як малолітньої дитини, було внесено відомості до картки Вашої матері, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , за адресою: АДРЕСА_2 без зазначення дати внесення відповідної інформації.

Відповідно до листа Департаменту адміністративних послуг ЗМР від 31.05.2024 №06.4-12/02/184 «Про надання інформації» ОСОБА_1 , Ваше місце проживання за адресою: АДРЕСА_2 було зареєстроване з 16.03.2000 по 21.08.2001.

Відповідно до архівної довідки Українського державного Університету науки та технологій Міністерства освіти і науки України від 03.06.2024 №43-40-01 «За зверненням» ОСОБА_6 , ОСОБА_6 , була зареєстрована під час навчання з 01.10.2001 р. по 25.05.2006 р. в гуртожитку АДРЕСА_3 .

Відповідно до довідки АТ «Державного ощадного банку України» №107.357-23/597 від 12.06.2024 р. видана: ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 про те, що житлові чеки на приватизацію житла за адресою проживання: АДРЕСА_2 не використовувались. Залишок житлових чеків станом на 12 червня 2024 року складає 4,20 грн.

Відповідно до довідки АТ «Державного ощадного банку України» №107.357-23/599 від 12.06.2024 р. видана: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 про те, що житлові чеки на приватизацію житла за адресою проживання: АДРЕСА_2 не використовувались. Залишок житлових чеків станом на 12 червня 2024 року складає 4,20 грн.

Відповідно до довідки АТ «Державного ощадного банку України» №107.357-23/599 від 12.06.2024 р. видана: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 про те, що житлові чеки на приватизацію житла за адресою проживання: АДРЕСА_2 не використовувались. Залишок житлових чеків станом на 12 червня 2024 року складає 4,20 грн.

Відповідно до листа Департаменту з управління житлово-комунальним господарством Запорізької міської ради від 24.09.2021 №Л-3775 «Про розгляд звернення», наданого у відповідь на звернення ОСОБА_5 , відповідно до рішення Запорізької міської ради від 24.06.2009 №33 припинена діяльність державного комунального підприємства «Бюро обміну житлової площі» шляхом ліквідації. До департаменту з управління житлово-комунальним господарством Запорізької міської ради передано на зберігання справи ліквідованого ДКП «Бюро обміну житлової площі» лише з 01.01.19994 року. Враховуючи зазначене, надати запитувану інформацію не уявляється можливим.

Згідно з листом районної адміністрації Запорізької міської ради по Дніпровському району від 21.06.2024 №С-660 «Про приватизацію житла» районною адміністрацією було розглянуто звернення ОСОБА_1 , щодо приватизації квартири за адресою: АДРЕСА_2 . Оскільки серед наданих документів відсутня копія ордеру про надання житлової площі, орган приватизації повинен відмовити у приватизації займаної квартири.

Згідно Розпорядження голови районної адміністрації Запорізької міської ради по Дніпровському району від 28.05.2024 №569р «Про надання згоди на переоформлення договору найму квартири АДРЕСА_1 , надано згоду ОСОБА_1 на переоформлення договору найму 2-кімнатної квартири загальною площею 43,3 м2, житловою площею 31,5м2 за адресою: АДРЕСА_2 , на неї у зв`язку з переїздом основного наймача ОСОБА_5 , її матері, на інше місце постійного проживання.

24.06.2024 був укладений договір найму №135600395/447 житлового приміщення від 24.06.2024 р. з наймодавцемКП «Запоріжремсервіс» та наймачем ОСОБА_1 , що підтверджується договору найму №135600395/447 житлового приміщення від 24.06.2024 р.

Відповідно до листа Департаменту адміністративних послуг Запорізької міської ради від 19.11.2024 №06.4-06/02/1559 «Про надання інформації», повідомляє, що за відомостями департаменту адміністративних послуг Запорізької міської ради за адресою:АДРЕСА_2 , зареєстровані наступні особи: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , з 04.07.2006 по теперішній час; ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з 08.08.2007 по теперішній час; ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 з 29.02.2024 по теперішній час.

Відповідно до частини першої статті 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів.

Згідно з частиною першою статті 345 ЦК України фізична або юридична особа може набути право власності у разі приватизації державного майна та майна, що є в комунальній власності.

Приватизація житлових приміщень здійснюється відповідно до приписів Закону України від 19 червня 1992 року № 2482-XII «Про приватизацію державного житлового фонду» (далі Закон № 2482-XII) та Положення про порядок передачі квартир у власність громадян, затвердженого наказом Міністерства з питань житлово-комунального господарства України від 16.12.2009 № 396 (далі Положення № 396), яким передбачений вичерпаний обов`язковий перелік документів, які додаються до заяви на приватизацію квартири, в тому числі і копія ордеру про надання житлової площі.

Відповідно до статті 1 Закону № 2482-XII приватизація державного житлового фонду (далі - приватизація) - це відчуження квартир (будинків), житлових приміщень у гуртожитках, призначених для проживання сімей та одиноких осіб, кімнат у квартирах та одноквартирних будинках, де мешкають два і більше наймачів, та належних до них господарських споруд і приміщень (підвалів, сараїв і т. ін.) державного житлового фонду на користь громадян України. Державний житловий фонд - це житловий фонд місцевих Рад народних депутатів та житловий фонд, який знаходиться у повному господарському віданні чи оперативному управлінні державних підприємств, організацій, установ. Особливості приватизації житлових приміщень у гуртожитках визначаються законом.

Згідно зі статтею 2 Закону №2482-XII до об`єктів приватизації належать квартири багатоквартирних будинків, які використовуються громадянами на умовах найму.

Відповідно до статті 3 Закону №2482-XII приватизація здійснюється шляхом: безоплатної передачі громадянам квартир (будинків), житлових приміщень у гуртожитках з розрахунку санітарної норми 21 квадратний метр загальної площі на наймача і кожного члена його сім`ї та додатково 10 квадратних метрів на сім`ю; продажу надлишків загальної площі квартир (будинків), житлових приміщень у гуртожитках громадянам України, що мешкають в них або перебувають в черзі потребуючих поліпшення житлових умов.

Пунктом 5 статті 16 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» встановлено, що від імені та в інтересах територіальних громад права суб`єкта комунальної власності здійснюють відповідні ради.

Відповідно до частини третьої статті 8 Закону №2482-XII передача квартир (будинків) у власність громадян здійснюється на підставі рішень відповідних органів приватизації, що приймаються не пізніше місяця з дня одержання заяви громадянина.

Згідно частиною десятою статті 8 Закону № 2482-XII органи приватизації, органи місцевого самоврядування не мають права відмовити мешканцям квартир (будинків), житлових приміщень у гуртожитках у приватизації займаного ними житла, крім випадків, передбачених законом.

Відповідно до пункт 2 статті 2 Закону № 2482-XII не підлягають приватизації: квартири-музеї; квартири (будинки), житлові приміщення у гуртожитках, розташовані на територіях закритих військових поселень, підприємств, установ та організацій, природних та біосферних заповідників, національних парків, ботанічних садів, дендрологічних, зоологічних, регіональних ландшафтних парків, парків-пам`яток садово-паркового мистецтва, історико-культурних заповідників, музеїв; квартири (будинки), житлові приміщення у гуртожитках, що перебувають в аварійному стані (в яких неможливо забезпечити безпечне проживання людей); квартири (кімнати, будинки), віднесені у встановленому порядку до числа службових, а також квартири (будинки), житлові приміщення у гуртожитках, розташовані в зоні безумовного (обов`язкового) відселення, забрудненій внаслідок аварії на Чорнобильській АЕС.

Даний перелік підстав для відмови в приватизації квартири є вичерпним і розширеному тлумаченню не підлягає, і вбачається, що на спірну квартиру позивачів не розповсюджується.

Відповідно до пункту 10 частини першої статті 15 ЖК Української РСР до компетенції виконавчих комітетів районних, міських, районних у містах рад народних депутатів віднесено видача ордерів на жилі приміщення в будинку державного або громадського житлового фонду виконавчий комітет районної, міської, районної в місті, селищної, сільської Ради народних депутатів видає громадянинові ордер, який є єдиною підставою для вселення в надане жиле приміщення.

За змістом статті 58 ЖК Української РСР на підставі рішення про надання жилого приміщення в будинку державного або громадського житлового фонду виконавчий комітет районної, міської, районної в місті, селищної, сільської ради видає громадянинові ордер, який є єдиною підставою для вселення в надане жиле приміщення.

Відповідно до пунктів 69, 70, 72 розділу IV Правил обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов, і надання їм жилих приміщень в Українській РСР, затверджених постановою Ради Міністрів Української РСР від 11.12.1984 № 470, ордер на жиле приміщення видається на підставі рішення про надання жилого приміщення в будинку державного або громадського житлового фонду виконавчий комітет районної, міської, районної в місті, селищної, сільської Ради народних депутатів та є єдиною підставою для вселення в надане жиле приміщення, дійсний протягом 30 днів.

Ордер вручається громадянинові, на ім`я якого він виданий, або за його дорученням іншій особі. При одержанні ордера пред`являються паспорти (або документи, що їх замінюють) членів сім`ї, включених до ордера.

При вселенні в надане жиле приміщення громадянин здає ордер у житлово-експлуатаційну організацію, а за її відсутності відповідному підприємству, установі, організації; ордер зберігається як документ суворої звітності.

Відповідно до пункту 17 Положення № 396 громадянин, який виявив бажання приватизувати займану ним і членами його сім`ї на умовах найму квартиру (будинок), жиле приміщення в гуртожитку, кімнату в комунальній квартирі, звертається в орган приватизації, де одержує бланк заяви та необхідну консультацію.

Відтак відмова у здійсненні приватизації займаної позивачем та її неповнолітніми дітьми квартири АДРЕСА_1 , обґрунтовується тим, що пунктом 18 Положення №396, задля здійснення приватизації житла громадянином до органу приватизації подаються: оформлена заява на приватизацію, довідка про склад сім`ї, копія ордеру, документ, що підтверджує про невикористання такого права.

Враховуючи те, що у позивача оригінал ордеру на квартиру не зберігся, на сьогоднішній день у неї виникла перешкода у реалізації свого права на приватизацію житла.

Статтею 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та іншими міжнародно-правовими документами про права людини закріплено право на житло.

Відповідно до статті 47 Конституції України кожен має право на житло. Держава створює умови, за яких кожний громадянин матиме змогу побудувати житло, придбати його у власність або взяти в оренду. Ніхто не може бути примусово позбавлений житла інакше як на підставі закону за рішенням суду.

Відповідно до статті 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом.

Згідно зі статтею 8 Конституції України, в Україні визнається і діє принцип верховенства права. Конституція України має найвищу юридичну силу. Закони та інші нормативно-правові акти приймаються на основі Конституції України і повинні відповідати їй.

Відповідно до статті 6 Конституції України органи законодавчої, виконавчої та судової влади здійснюють свої повноваження у встановлених цією Конституцією межах і відповідно до законів України.

Згідно зі статтею 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 345 ЦК України закріплюється право фізичної або юридичної особи набувати право власності на майно у разі приватизації державного та комунального майна у порядку, встановленому законом. Зазначена норма є загальною, оскільки відсилає до спеціального законодавства.

Правові основи приватизації державного житлового фонду, його подальшого використання і утримання визначені Законом №2482-XII.

Відповідно до частини другої статті 8 Закону №2482-XII передача квартир (будинків), житлових приміщень у гуртожитках здійснюється в спільну сумісну або часткову власність за письмовою згодою всіх повнолітніх членів сім`ї, які постійно мешкають у цій квартирі (будинку), житловому приміщенні у гуртожитку, в тому числі тимчасово відсутніх, за якими зберігається право на житло, з обов`язковим визначенням уповноваженого власника квартири (будинку), житлового приміщення у гуртожитку.

З матеріалів справи вбачається, що квартира АДРЕСА_4 входить до квартир, які не є об`єктами приватизації на підставі статті 2 Закону № 2482-XII не відноситься.

Враховуючи, що позивач з неповнолітніми дітьми ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на законних підставах зареєстровані та постійно проживають у вказаній квартирі, відмова в приватизації займаного ними житла з причин відсутності оригіналу ордеру на заселення у квартиру є такою, що порушує їх право на приватизацію, а тому ОСОБА_1 , яка діє в інтересах та законний представник неповнолітніх дітей ОСОБА_3 та ОСОБА_2 була змушена звернутися до суду з відповідним позовом.

Крім того відповідно до статті 65-1 ЖК Української РСР наймачі жилих приміщень у будинках державного або громадського житлового фонду можуть придбати займані ними приміщення у власність.

Згідно з частиною четвертою статті 5 Закону №2482-XII право на приватизацію квартир (будинків) державного житлового фонду з використанням житлових чеків одержують громадяни України, які постійно проживають в цих квартирах (будинках) або перебували на обліку потребуючих поліпшення житлових умов до введення в дію цього Закону.

Відповідно до пункту 11 статті 8 Закону №2482-XII спори, що виникають при приватизації квартир (будинків) та житлових приміщень у гуртожитках державного житлового фонду, вирішуються судом.

Суд встановив, що позивачі вселені у квартиру на законних підставах, незаконність їх проживання ніким не спростована та не заперечувалась, а відсутність ордеру позбавляє їх можливості реалізувати своє право на приватизацію квартири.

Відповідно до статті 59 ЖК Української РСР ордер на спірну квартиру не був визнаний в судовому порядку недійсним, відповідач не спростував факту, що ордер дійсно видавався.

Суд враховує правові позиції Верховного Суду висловлені в постанові від 08 червня 2022 року у справі № 202/3820/19 (провадження № 61-836св21) Верховний Суд вважав обґрунтованими вимоги про зобов`язання державного департаменту житлового господарства міської ради як органу приватизації державного житлового фонду провести приватизацію квартири. Тобто, був обраний спосіб захисту - зобов`язати провести приватизацію квартири.

Тобто, судова практика передбачає такі способи захисту, які зводяться до визнання безпідставною відмови органу приватизації і зобов`язання органу приватизації здійснити приватизацію житла.

За таких обставин, з урахуванням вищезазначених норм права щодо можливості суду обрати спосіб захисту, який не суперечить закону відповідно до ч. 2 ст. 5 ЦПК України, з метою ефективного захисту прав позивачів, враховуючи способи захисту цивільних прав, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог у спосіб зобов`язання відповідача прийняти пакет документів та провести приватизацію квартири на ім`я позивачів.

Що стосується позовних вимог про визнання права на приватизацію квартири, то суд виходить з наступного.

З системного аналізу норм Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду», Закону України «Про забезпечення реалізації житлових прав мешканців гуртожитків», а також Положення про порядок передачі квартир (будинків), жилих приміщень у гуртожитках у власність громадян, вбачається, що вказаними нормативно-правовими актами визначена певна процедура здійснення передачі квартир державного та комунального житлового фонду у власність громадян. Вказана процедура здійснюється лише визначеними на те органами, і лише вони визначають питання чи має громадянин права на приватизацію згідно наданого пакету документів.

Суд, в даному випадку, не наділений правом приймати рішення щодо приватизації житла.

Аналогічні правові позиції викладені в постанові ВСУ від 05.08.2019 року за № 761/28893/16-ц, в постанові Великої Палати Верховного Суду від 20 червня 2018 року у справі N 200/18858/16-ц (провадження N 14-165цс18).

Позовні вимоги про визнання права на приватизацію квартири не є належним способом захисту прав позивачів, оскільки суд, в даному випадку, не наділений правом приймати рішення щодо приватизації житла за вищенаведеними в рішенні нормами права.

Відповідно до п. 3 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 01.03.2013 року «Про деякі питання юрисдикції загальних судів та визначення підсудності цивільних справ», відповідно до ст.ст. 15,16 ЦПК у порядку цивільного судочинства суди розглядають справи про захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин.

Відповідно ч.1 п.6 ст.264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує питання як розподілити між сторонами судові витрати.

Так як позивач не заявляла вимоги щодо розподілу судових витрат, то суд, враховуючи принцип диспозитивності, під час ухвалення рішення не вирішує питання як розподілити між сторонами судові витрати.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 15, 16 ЦК України, ст. 9 ЖК України, Законом України «Про приватизацію державного житлового фонду», Положення про порядок передачі квартир (будинків), жилих приміщень у гуртожитках у власність громадян, затвердженого наказом Міністерства з питань житлово комунального господарства України від 16.12.2009 № 396, зареєстрованим у МЮ України 29.01.2010 року за № 109/17404, ст. 2, 4, 7, 11, 12, 13, 76-81, 89, 133, 258-259, 263-265, 268, 273, 354, 355 ЦПК України, суд, -

ухвалив:

Позов - задовольнити частково.

Зобов`язати районну адміністрацію Запорізької міської ради по Дніпровському району прийняти пакет документів та провести дії по приватизації квартири АДРЕСА_1 на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 за відсутності ордера на житлове приміщення, на підставі Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду».

В іншій частині позовних вимог - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Запорізького апеляційного суду через Ленінський районний суд міста Запоріжжя шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного рішення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення.

Повний текст рішення виготовлений 19.12.2024

Реквізити учасників справи:

Позивач: ОСОБА_1 , рнокпп: НОМЕР_5 , адреса реєстрації: АДРЕСА_2 .

ОСОБА_1 в інтересах неповнолітніх дітей ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , рнокпп: НОМЕР_6 та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , рнокпп: НОМЕР_7 , адреса реєстрації: АДРЕСА_2 .

Відповідач: Районна адміністрація Запорізької міської ради по Дніпровському району: місцезнаходження, м. Запоріжжя, вул. Петра Сагайдачного, 1а; .

Суддя: