Провадження № 2/175/1237/24
УХВАЛА

"22" травня 2024 р. смт. Слобожанське

Суддя Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області Журавель Т.С., розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання дій щодо переміщення та утримання дитини незаконними,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 через систему «Електронний суд» звернувся до Печерського районного суду м. Києва з позовною заявою до ОСОБА_2 про визнання дій щодо переміщення та утримання дитини незаконними. В якості третіх осіб зазначив: Печерську районну в м. Києві державну адміністрацію, Секретаріат уповноваженого Верховної Ради України з прав людини, Національну соціальну сервісну службу України, Міністерство закордонних справ України, Службу Безпеки України.

Ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 15.04.2024 року справу передано на розгляд за підсудністю Дніпропетровському районному суду Дніпропетровської області.

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 20.05.2024 року, головуючим суддею по даній справі обрано ОСОБА_3 .

Дослідивши матеріали позовної заяви, суддя вважає, що позовну заяву необхідно залишити без руху, а позивачу надати строк для усунення недоліків з наступних підстав.

Згідно ч. 4 ст. 177 ЦПК України до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Позивачем заявлено клопотання про звільнення від сплати судового збору або відстрочення спати судового збору до завершення розгляду справи. Клопотання обґрунтоване тим, що відповідно до п. 2 ст. 26 «Конвенції про цивільно-правові аспекти міжнародного викрадення дітей», Центральні органи та інші публічні служби Договірних держав не вимагають сплати будь-яких зборів за заявами. Зокрема, вони не можуть вимагати будь-які платежі з боку заявника (позивача) на відшкодування виграт на процедури, що є підставою для звільнення від сплати судового збору за подання заяви. У разі, якщо суд вважатиме наведену причину незастосовною і неповажною, позивач просить відстрочити сплату судового збору до завершення розгляду справи по суті та розподілити оплату відповідно до прийнятого рішення, з урахуванням значної величини суми через кількість вимушених вимог, що виникли виключно через дії відповідачки.

Положеннями ст. 5 Закону України «Про судовий збір» визначені підстави для звільнення від сплати судового збору у всіх інстанціях.

При цьому суддя звертає увагу на те, що позивачем не доведено жодними доказами наявність пільг, визначених положеннями ст. 5 Закону України «Про судовий збір», у зв`язку з чим відсутні підстави для задоволення клопотання про звільнення позивача від сплати судового збору.

Щодо клопотання про відстрочення сплати судового збору, суддя виходить з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 136 ЦПК України, суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на визначений строк у порядку, передбаченому законом, але не більше як до ухвалення судового рішення у справі.

Статтею 8 Закону України «Про судовий збір» визначені умови, за яких суд може своєю ухвалою за клопотанням позивача відстрочити або розстрочити сплату судового збору, а саме: якщо розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або позивачами є: а) військовослужбовці; б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів; в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю; г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сім`ї; ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю.

Таким чином, підставою для відстрочення сплати судового збору є врахування судом майнового стану сторони.

Позивач як на підставу відстрочення сплати судового збору посилається на те, що через дії відповідачки та умисне заподіяння шкоди дитині та позивачу, він не має можливості сплатити судовий збір, що підтверджується суттю позовної заяви та матеріалами справи.

При цьому вказані обставини не можуть вважатися достатньою підставою для відстрочення сплати судового збору. Жодних доказів на підтвердження наявності підстав, передбачених ст. 8 Закону України «Про судовий збір» та відсутності коштів для сплати судового збору на момент подання позовної заяви, позивачем не надано.

На підставі викладеного, суддя доходить висновку, що клопотання є необґрунтованим та таким, що не підлягає задоволенню.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» за подання до суду позовної заяви немайнового характеру, яка подана фізичною особою, сплачується судовий збір у розмірі 0,4 розміру прожиткового мінімуму на одну працездатну особу

Статтею 7 Закону України «Про державний бюджет України на 2024 рік» встановлено прожитковий мінімум для працездатних осіб у розмірі 3028 грн.

Таким чином, позивачу необхідно сплатити судовий збір у розмірі 1211 грн 20 коп. та надати суду документ, що підтверджує його сплату.

Крім того, суддя звертає увагу на те, що позивачем зазначено в якості третіх осіб Печерську районну в м. Києві державну адміністрацію, Секретаріат уповноваженого Верховної Ради України з прав людини, Національну соціальну сервісну службу України, Міністерство закордонних справ України, Службу Безпеки України, проте жодним чином не обґрунтовано, яким чином рішення у цій справі може вплинути на права, свободи, інтереси або обов`язки вказаних третіх осіб.

У відповідності до ст. 185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху. В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

З урахуванням наведеного вище, суддя доходить висновку, що позовну заяву слід залишити без руху та встановити позивачу п`ятиденний строк, з дня отримання копії цієї ухвали для усунення вищевказаних недоліків.

Керуючись ст.ст. 175, 185, 258-261 ЦПК України,-

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні клопотання ОСОБА_1 про звільнення від сплати судового збору - відмовити.

У задоволенні клопотання ОСОБА_1 про відстрочення сплати судового збору - відмовити.

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання дій щодо переміщення та утримання дитини незаконними - залишити без руху.

Надати позивачу для усунення зазначених недоліків п`ятиденний строк з дня отримання ухвали про залишення заяви без руху.

Роз`яснити позивачу, що у випадку не усунення зазначених недоліків у встановлений строк, заява вважатиметься неподаною і буде йому повернута.

Ухвала оскарженню не підлягає та набирає законної сили з моменту її підписання.

Суддя Т. С. Журавель