Провадження № 2/522/8427/24
УХВАЛА

про повернення судового збору

18 грудня 2024 року м. Одеса

Суддя Приморського районного суду міста Одеси Павлик І.А., розглянувши клопотання ОСОБА_1 про повернення судового збору у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

ВСТАНОВИВ:

27.11.2024 до суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу.

02.12.2024 до суду від позивача надійшла заява про відкликання позовної заяви.

04.12.2024 ухвалою суду повернуто позовну заяву позивачу на підставі п. 3 ч. 4 ст. 185 ЦПК України.

02.12.2024 та 03.12.2024 до суду від позивача надійшло два аналогічних за змістом клопотання про повернення сплаченого судового збору у сумі 1 211,20 грн та 21,80 грн сервісного збору.

Відповідно до ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

У матеріалах справи міститься копія квитанції від 26.11.2024 № 0882-4292-4437-1292, яка підтверджує сплату ОСОБА_1 судового збору у сумі 1 211,20 грн за звернення до суду з позовом про розірвання шлюбу, 21,80 грн сервісного збору.

У відповідності до п. 2 ч. 1 ст. 7 Закону України «Про судовий збір» сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі повернення заяви або скарги.

Встановлення законом вичерпного переліку судових витрат означає, що на присудження судом саме цих витрат у разі настання відповідних обставин (повернення позову, задоволення позову, залишення його без розгляду, чи закриття провадження у справі), а не будь-яких інших може розраховувати особа, що звернулася до суду з позовом.

Разом з цим, комісія банку за сплату судового збору не відноситься до судових витрат, передбачених зазначеним вище переліком, а тому такі витрати не можуть бути предметом відшкодування за наслідками розгляду судової справи, оскільки ЦПК України не передбачає їх відшкодування.

Подібні висновки наведені в ухвалі Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 07.03.2019 у справі № 200/10765/18-а.

Враховуючи викладене, клопотання ОСОБА_1 про повернення судового збору підлягають частковому задоволенню.

Керуючись ст.ст. 185, 260, 261 ЦПК України та ст. 7 Закону України «Про судовий збір», суд

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання ОСОБА_1 про повернення судового збору задовольнити частково.

Зобов`язати Головне управління державної казначейської служби України в Одеській області (код ) повернути ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) сплачений судовий збір у сумі 1 211,20 грн згідно квитанції від 26.11.2024 № 0882-4292-4437-1292.

У задоволенні решти вимог клопотань відмовити.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту її підписання суддею та оскарженню не підлягає.

Суддя І.А. Павлик