КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 грудня 2024 року м. Київ

Київський апеляційний суд в складі колегії суддів:

судді-доповідача Шебуєвої В.А.,

суддів Кафідової О.В., Оніщука М.І.,

секретар Ткаченко В.В.,

розглянувши апеляційну скаргу адвоката Числовської Ірени Вітольдівни, яка діє від імені та в інтересах ОСОБА_1 , на заочне рішення Печерського районного суду міста Києва від 04 червня 2024 року у справі за позовом Акціонерного товариства «Банк Кредит Дніпро» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,-

в с т а н о в и в:

В березні 2024 року Акціонерне товариство «Банк Кредит Дніпро» (далі - АТ «Банк Кредит Дніпро») звернулося з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості. Зазначило, що 03 січня 2018 року між АТ «Банк Кредит Дніпро» та ОСОБА_1 укладено комплексний договір про надання банківських послуг № 9902-КР, відповідно до умов якого банк відкрив на ім`я ОСОБА_1 поточний рахунок в гривні та випустив платіжну картку для здійснення розрахунків по цьому рахунку, а також здійснив кредитне обслуговування поточного рахунку клієнта шляхом встановлення ліміту кредитної лінії у вигляді відкличної відновлювальної кредитної лінії. За умовами договору банк встановив умови кредитного обслуговування: максимальний ліміт кредитної лінії - не більше 1 000 000, 00 грн; строк дії кредитного ліміту - 12 місяців з дати встановлення кредитного ліміту; у випадку відсутності повідомлення від банку про закінчення строку кредиту, відбувається його автопролонгація на кожні наступні 12 місяців; базова процентна ставка - 48 % річних; процентна ставка на прострочену заборгованість - 56 % річних; процентна ставка на час дії пільгового періоду - 0,01 % річних. Посилаючись на те, що ОСОБА_1 неналежним чином виконувала свої зобов`язання за договором, АТ «Банк Кредит Дніпро» просило стягнути з неї заборгованість за комплексним договором про надання банківських послуг № 9902-КР від 03 січня 2018 року у сумі 211 042, 94 грн., з яких: 119 711,24 грн. - сума залишку простроченого кредиту, 91 331,70 грн. - сума прострочених відсотків.

Заочним рішенням Печерського районного суду міста Києва від 04 червня 2024 року позов АТ «Банк Кредит Дніпро» задоволено. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь АТ «Банк Кредит Дніпро» заборгованість за комплексним договором про надання банківських послуг № 9902-КР від 03 січня 2018 року у сумі 211 042,94 грн., яка складається із: суми залишку простроченого кредиту 119 711, 24 грн.; суми прострочених відсотків 91 331, 70 грн., судовий збір у сумі 2 532, 52 грн.

В серпні 2024 року ОСОБА_1 подала до суду заяву про перегляд заочного рішення. Ухвалою Печерського районного суду міста Києва від 17 вересня 2024 року заяву ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення залишено без задоволення.

В апеляційній скарзі представник ОСОБА_1 просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове про часткове задоволення позовних вимог АТ «Банк Кредит Дніпро», стягнути з ОСОБА_1 на користь банку заборгованість за комплексним кредитним договором про надання банківських послуг №9902-КР від 03 січня 2018 року у сумі 73 502,78 грн., у задоволенні решти позовних вимог відмовити. Посилається на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи. Зазначає, що 03 січня 2018 року між АТ «Банк Кредит Дніпро», та ОСОБА_1 було укладено Комплексний договір про надання банківських послуг №9902-КР (опитувальник) про надання бажаної суми кредиту. В той же час, вказаний Комплексний договір про надання банківських послуг містить лише її анкетні дані та інформацію про дохід, проте не містить жодної інформації щодо погодження строку кредитування та відсоткової ставки за користування кредитними коштами. Доданий до позовної заяви Універсальний договір банківського обслуговування клієнтів не містить підпису ОСОБА_1 . Матеріали справи не містять підтверджень, що саме з цим Універсальним договором банківського обслуговування клієнтів відповідачка ознайомилася, а також те, що вказаний документ станом на 03 січня 2018 року містив умови, зокрема, й щодо нарахування відсотків за користування кредитними коштами в розмірі, зазначеному в розрахунку заборгованості. Долучений до позовної заяви паспорт споживчого кредиту містить лише інформацію, необхідну для порівняння різних пропозицій кредитодавця з метою прийняття обґрунтованого рішення про укладення відповідного договору, узагальнену інформацію про умови кредитування та орієнтовану загальну вартість кредиту та передує укладенню основного кредитного договору з позичальником і не може вважатися складовою частиною кредитного договору до укладення основного договору про споживчий кредит, а отже, також не є договором про споживчий кредит у розумінні Закону України «Про споживче кредитування». У АТ «Банк Кредит Дніпро» були відсутні підстави для стягнення із ОСОБА_1 заборгованості по відсоткам в розмірі 91 331,70 грн. При розрахунку заборгованості АТ «Банк Кредит Дніпро» врахував списані самостійно в рахунок погашення заборгованості по відсоткам суми. Згідно наданої суду виписки по рахунку сума зарахованих відсотків становить 46 190,46 грн. З врахуванням направлених банком на погашення відсотків платежів з ОСОБА_1 на користь АТ «Банк Кредит Дніпро» підлягала стягнута заборгованість по тілу кредиту в сумі 73 502,78 грн. (119 711,24 грн. - 46190,46 грн.).

Представник АТ «Банк Кредит Дніпро» подав відзив на апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 . Просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.

В апеляційній інстанції представник ОСОБА_1 підтримав апеляційну скаргу та просить її задовольнити.

Представник АТ «Банк Кредит Дніпро» просить відхилити подану апеляційну скаргу, а рішення суду залишити без змін, посилаючись на його законність та обґрунтованість.

Вислухавши пояснення осіб, які з`явилися в судове засідання, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції , колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом, 03 січня 2018 року між ПАТ «Банк Кредит Дніпро», яке 15 серпня 2018 року змінило назву на АТ «Банк Кредит Дніпро», та ОСОБА_1 був укладений Комплексний договір про надання банківських послуг № 9902-КР. Відповідно до умов договору банк відкрив на ім`я ОСОБА_1 поточний рахунок в гривні та випустив платіжну картку для здійснення розрахунків по цьому рахунку, а також здійснив кредитне обслуговування поточного рахунку клієнта шляхом встановлення ліміту кредитної лінії у вигляді відкличної відновлювальної кредитної лінії без забезпечення з метою проведення платежів за товари та послуги понад суми власних коштів клієнта на рахунку. В розділі 9 Комплексного договору ОСОБА_1 бажаною для неї сумою кредиту вказала 100 000,00 грн. з можливістю застосування пільгового періоду.

Звертаючись до суду з даним позовом, АТ «Банк Кредит Дніпро» зазначало, що відповідно до укладеного із ОСОБА_1 договору банк встановив наступні умови кредитного обслуговування: максимальний ліміт кредитної лінії - не більше 1 000 000, 00 грн.; строк дії кредитного ліміту - 12 місяців з дати встановлення кредитного ліміту; у випадку відсутності повідомлення від банку про закінчення строку кредиту, відбувається його автопролонгація на кожні наступні 12 місяців; базова процентна ставка - 48 % річних; процентна ставка на прострочену заборгованість - 56 % річних; процентна ставка на час дії пільгового періоду - 0,01 % річних, орієнтована загальна вартість кредиту - 291 296,51 грн., реальна річна процентна ставка - 58,89 % річних.

АТ «Банк Кредит Дніпро» порушило питання про стягнення з ОСОБА_1 заборгованість за комплексним договором про надання банківських послуг № 9902-КР від 03 січня 2018 року у сумі 211 042, 94 грн., з яких: 119 711,24 грн. - сума залишку простроченого кредиту, 91 331,70 грн. - сума прострочених відсотків.

Суд першої інстанції дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог АТ «Банк Кредит Дніпро». Колегія суддів не може погодитися із такими висновками суду першої інстанції в повному обсязі.

Згідно зі ст. 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Відповідно до ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору.

Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Частиною 1 ст. 1055 ЦК України визначено, що кредитний договір укладається у письмовій формі.

Згідно із частинами першою, другою статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

Відповідно до положень п. 1 ч. 1 Закону України «Про споживче кредитування» договір про споживчий кредит - вид кредитного договору, за яким кредитодавець зобов`язується надати споживчий кредит у розмірі та на умовах, встановлених договором, а споживач (позичальник) зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом на умовах, встановлених договором.

Цей Закон регулює відносини між кредитодавцями, кредитними посередниками та споживачами під час надання послуг споживчого кредитування.

Статтею 9 Закону України «Про споживче кредитування» визначено інформацію, яка надається споживачу до укладення договору про споживчий кредит.

До укладення договору про споживчий кредит кредитодавець надає споживачу інформацію, необхідну для порівняння різних пропозицій кредитодавця з метою прийняття ним обґрунтованого рішення про укладення відповідного договору, в тому числі з урахуванням обрання певного типу кредиту.

Зазначена інформація безоплатно надається кредитодавцем споживачу за спеціальною формою (паспорт споживчого кредиту), встановленою у Додатку 1 до цього Закону, у письмовій формі (у паперовому вигляді або в електронному вигляді з накладенням електронних підписів, електронних цифрових підписів, інших аналогів власноручних підписів (печаток) сторін у порядку, визначеному законодавством) із зазначенням дати надання такої інформації та терміну її актуальності. У такому разі кредитодавець визнається таким, що виконав вимоги щодо надання споживачу інформації до укладення договору про споживчий кредит згідно з частиною третьою цієї статті (ч. 2 ст. 9 Закону).

Відповідно до ст. 13 Закону України «Про споживче кредитування» договір про споживчий кредит, договори про надання додаткових та супутніх послуг кредитодавцем і третіми особами та зміни до них укладаються у письмовій формі (у паперовому або електронному вигляді з накладенням електронних підписів, електронних цифрових підписів, інших аналогів власноручних підписів (печаток) сторін у порядку, визначеному законодавством). Кожна сторона договору отримує по одному примірнику договору з додатками до нього. Примірник договору, що належить споживачу, має бути переданий йому невідкладно після підписання договору сторонами.

Примірник укладеного в електронному вигляді договору про споживчий кредит та додатки до нього надаються споживачу у спосіб, що дозволяє встановити особу, яка отримала примірник договору та додатків до нього, зокрема шляхом направлення на електронну адресу або іншим шляхом з використанням контактних даних, зазначених споживачем під час укладення договору про споживчий кредит.

Обов`язок доведення того, що один з оригіналів договору (змін до договору) був переданий споживачу, покладається на кредитодавця.

Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

За правилами ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Частиною 1 ст. 77 ЦПК України визначено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Згідно з ч. 6 ст. 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Обґрунтовуючи позовні вимоги про стягнення із ОСОБА_1 заборгованості, АТ «Банк Кредит Дніпро» посилалося на умови укладеного з відповідачкою договору про споживчий кредит: максимальний ліміт кредитної лінії - не більше 1 000 000, 00 грн; строк дії кредитного ліміту - 12 місяців з дати встановлення кредитного ліміту; у випадку відсутності повідомлення від банку про закінчення строку кредиту, відбувається його автопролонгація на кожні наступні 12 місяців; базова процентна ставка - 48 % річних; процентна ставка на прострочену заборгованість - 56 % річних; процентна ставка на час дії пільгового періоду - 0,01 % річних, орієнтована загальна вартість кредиту - 291 296,51 грн., реальна річна процентна ставка - 58,89 % річних.

АТ «Банк Кредит Дніпро» надало копію Комплексного договору про надання банківських послуг №9902-КР (опитувальник) від 03 січня 2018 року, Універсального договору банківського обслуговування клієнтів-фізичних осіб у ПАТ «Банк Кредит Дніпро», та Паспорта споживчого кредиту «Кредитна картка з пільговим періодом» Інформація, яка надається споживачу до укладення договору про споживчий кредит. Разом з тим, Комплексний договір про надання банківських послуг №9902-КР (опитувальник) від 03 січня 2018 року, містить лише анкетні дані про ОСОБА_1 , її доходи та бажаний ліміт. У ньому відсутні умови щодо розміру та порядку сплати відсотків за користування кредитом та інших платежів (а.с. 1-2 т. 3).

Універсальний договір банківського обслуговування клієнтів-фізичних осіб у ПАТ «Банк Кредит Дніпро», не містить підпису ОСОБА_1 . У матеріалах справи відсутні докази ознайомлення відповідачки з умовами, викладеними у вказаному Універсальному договорі банківського обслуговування клієнтів-фізичних осіб у ПАТ «Банк Кредит Дніпро» (а.с. 197-250 т. 2). Відтак, його не можна розцінювати як частину кредитного договору.

Не можна вважати складовою договору про споживчий кредит і Паспорт споживчого кредиту «Кредитна картка з пільговим періодом», оскільки у ньому наведена узагальнена репрезентативна інформація, яка надається споживачу до укладення договору про споживчий кредит. При цьому у самому паспорті споживчого кредиту «Кредитна картка з пільговим періодом» зазначено, що умови договору можуть відрізнятися від інформації, наведеної у даному паспорті (а.с. 196 т. 2).

У постанові Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 23 травня 2022 року у справі №393/126/20 викладена правова позиція, відповідно до якої ознайомлення з паспортом споживчого кредиту, його підписання споживачем не означає укладення договору про споживчий кредит та дотримання його форми, оскільки в паспорті кредиту не відбувається фіксація волі сторін договору та його змісту.

Виписки з відкритого на ім`я ОСОБА_1 рахунку не доводять погодження сторонами умов щодо розміру та сплати відсотків.

Заперечуючи проти доводів апеляційної скарги, представник АТ «Банк Кредит Дніпро» зазначав, що ОСОБА_1 і не мала підписувати Універсальний договір банківського обслуговування клієнтів-фізичних осіб у ПАТ «Банк Кредит Дніпро». Зазначає, що ОСОБА_1 частково виконувала умови договору, що свідчить про прийняття нею відповідних умов. Але такі доводи представник АТ «Банк Кредит Дніпро» про відсутності необхідності відповідачці підписувати Універсальний договір банківського обслуговування клієнтів-фізичних осіб у ПАТ «Банк Кредит Дніпро» не відповідають вимогам ст. 207 ЦК України та ст. 13 Закону України «Про споживче кредитування». Списання коштів в рахунок погашення відсотків здійснювалося самим АТ «Банк Кредит Дніпро», тому зарахування відповідних сум у рахунок погашення заборгованості за відсотками не можна розцінювати як визнання та погодження ОСОБА_1 певних умов щодо розміру та порядку сплати відсотків.

Оскільки АТ «Банк Кредит Дніпро» не доведено погодження з ОСОБА_1 умов кредитного договору щодо розміру та порядку сплати відсотків, у суду першої інстанції були відсутні підстави для стягнення із ОСОБА_1 на користь АТ «Банк Кредит Дніпро» заборгованості по відсоткам в розмірі 91 331,70 грн.

Як вбачається з наданих АТ «Банк Кредит Дніпро» виписок по рахункам ОСОБА_1 , АТ «Банк Кредит Дніпро» самостійно направлялися внесені відповідачкою кошти в рахунок сплати нарахувань по відсоткам. Загальний розмір заборгованості був сформований банком з урахуванням списаних ним в рахунок погашення заборгованості по відсоткам коштів, що згідно наданої суду виписки становить 46 190,46 грн. АТ «Банк Кредит Дніпро» не спростовувало вказаних обставин та розміру коштів, направлених ним у рахунок погашення заборгованості по відсоткам.

Відповідно, з ОСОБА_1 на користь АТ «Банк Кредит Дніпро» підлягала стягненню заборгованість за кредитом в розмірі 73 502,78 грн. (119 711,24 грн. - 46190,46 грн.).

Враховуючи викладене, заочне рішення Печерського районного суду міста Києва від 04 червня 2024 року підлягає скасуванню з ухваленням нового про часткове задоволення позовних вимог АТ«Банк Кредит Дніпро» - про стягнення з ОСОБА_1 на користь АТ «Банк Кредит Дніпро» суми боргу за комплексним договором про надання банківських послуг № 9902-КР від 03 січня 2018 року в розмірі 73 502,78 грн.

Відповідно до положень ст. 141 ЦПК України пропорційно до задоволених вимог (35%) з ОСОБА_1 на користь АТ «Банк Кредит Дніпро» підлягає стягненню 886,38 грн. судового збору за подання позовної заяви.

Пропорційно до вимог, в задоволенні яких було відмовлено (65%) з АТ «Банк Кредит Дніпро» на користь ОСОБА_1 підлягає стягненню 393,64 грн. судового збору за подання заяви про перегляд заочного рішення та 1341,02 грн. судового збору за подання апеляційної скарги.

Керуючись ст. ст. 367, 374, 376, 382 ЦПК України, суд, -

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу адвоката Числовської Ірени Вітольдівни, яка діє від імені та в інтересах ОСОБА_1 , задовольнити.

Заочне рішення Печерського районного суду міста Києва від 04 червня 2024 року скасувати та ухвалити нове судове рішення.

Позов Акціонерного товариства «Банк Кредит Дніпро» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «Банк Кредит Дніпро» суму боргу за комплексним договором про надання банківських послуг № 9902-КР від 03 січня 2018 року в розмірі 73 502,78 грн.

В іншій частині позовних вимог Акціонерного товариства «Банк Кредит Дніпро» відмовити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «Банк Кредит Дніпро» 886,38 грн. судового збору за подання позовної заяви.

Стягнути з Акціонерного товариства «Банк Кредит Дніпро» на користь ОСОБА_1 393,64 грн. судового збору за подання заяви про перегляд заочного рішення та 1341,02 грн. судового збору за подання апеляційної скарги.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню не підлягає.

Повне судове рішення складено 19 грудня 2024 року.

Суддя-доповідач Шебуєва В.А.

Судді Кафідова О.В.

Оніщук М.І.