№ провадження 2/646/3658/2024
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
20 грудня 2024 року м.Харків
Червонозаводський районний суд м. Харкова
у складі: головуючого судді - Клімової С.В.,
за участю секретаря - Попадченко Є.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в місті Харкові цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 , представник: ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів на неповнолітню дитину,
Позивач ОСОБА_1 , представник: ОСОБА_2 звернулися до Червонозаводського районного суду м. Харкова з позовом до відповідача ОСОБА_3 про стягнення аліментів на неповнолітню дитину. З відповідачем ОСОБА_3 позивач перебувала в зареєстрованому ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який на теперішній час проживає разом з позивачем та знаходиться на її утриманні. Відповідач у добровільному порядку відмовляється надавати матеріальну допомогу на дитину, чим ставить позивача в скрутне матеріальне становище, у зв`язку з чим вона змушена була звернутися до суду з цим позовом, де просить стягувати з відповідача аліменти на її користь на утримання неповнолітньої дитини у розмірі 1/3 частини всіх видів його прибутків. На користь третіх осіб з відповідача стягнення не проводяться.
Ухвалою Червонозаводського районного суду м. Харкова від 25 вересня 2024 року провадження по справі було відкрито.
Ухвалою Червонозаводського районного суду м. Харкова від 20 грудня 2024 року було вирішено питання про заочний розгляд справи.
Позивач та представник позивача в судове засідання не з`явились, надали до суду заяву про розгляд справи у їх відсутність, позов підтримують та просять суд його задовольнити, у разі неявки відповідача просить суд ухвалити заочне рішення
Відповідач в судове засідання не з`явився. Направлені на його адресу судові повідомлення повернулися до суду з відмітками « адресат відсутній за вказаним місцем проживання».
У відповідності до п. 4 ч. 8 ст. 128 ЦПК України днем вручення судової повістки є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження.
Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України.
Згідно вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу технічними засобами не здійснюється.
З`ясувавши думку позивача, дослідивши письмові матеріали справи, судом встановлено наступне.
Справа розглядається за правилами спрощеного позовного провадження.
Так, судом встановлено, що сторони перебували в зареєстрованому шлюбі з 02.10.2015 року, який за рішенням Харківського районного суду Харківської області від 13.07.2021 року було розірвано.
Від шлюбу мають малолітню дитину, сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 від 02 листопада 2018 року виданого повторно.
Закон який регулює спірні правовідносини є Сімейний Кодекс України.
Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Відповідно до ч. 3 ст.12, ч. ч. 1, 6 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Відповідно до ч. 8 ст. 7 СК України регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини.
Відповідно до вимог ст. 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.
Відповідно до ст. 182 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище дитини, стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення.
Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.
Відповідно до ст. 7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2023 рік" у 2024 році установлено з 1 січня 2024 року прожитковий мінімум на одну особу в розрахунку на місяць у розмірі 2920 гривень, а для основних соціальних і демографічних груп населення: дітей віком до 6 років - 2563 гривні; дітей віком від 6 до 18 років - 3196 гривень; працездатних осіб - 3028 гривень.
Обов`язок утримувати дитину є рівною мірою обов`язком як матері, так і батька дитини. Виконання передбачених статтею 150 СК обов`язків батьків щодо виховання та розвитку дитини пов`язане з належним утриманням дитини, від якого залежить забезпечення умов для розвитку дитини здоровою як фізично так і духовно. Тому, визначений на законодавчому рівні прожитковий мінімум для дитини певного віку має забезпечуватись насамперед батьками дитини.
Суд виходить також із захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності, збереження того рівня життя, який вони б мали тоді, коли утримувалася обома батьками, оскільки стягнення аліментів якраз і забезпечить надійний захист інтересів дитини та отримання нею надійного стабільного матеріального утримання з боку батька.
Положення ч. ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини, ст.ст.181,182 СК України дають підстави для висновку про те, що суд при визначенні розміру коштів, що стягуються як аліменти, прагне не до зрівняння матеріального становища платника й одержувача аліментів, а до того, щоб одержувач аліментів у разі їх сплати перестав бути таким, що потребує матеріальної допомоги. Окрім того, розмір призначених аліментів має бути виправданий дійсними потребами та з урахуванням матеріального становища сторін, має виходити з фактичних обставин справи та мети зобов`язання щодо утримання.
Частиною 3 статті 181 Сімейного Кодексу визначено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.
Виходячи з системного тлумачення зазначених норм права, вибір способу стягнення аліментів належить тому з батьків, разом з яким проживає дитина, і який є позивачем у справі про стягнення аліментів. Тобто, саме позивачу належить право вибору способу стягнення аліментів (у твердій грошовій сумі чи у частці від заробітку платника аліментів).
При визначенні способу стягнення аліментів, суд погоджується з обраним позивачем способом стягнення аліментів та вважає, що він повинен бути визначений у частці від заробітку за вибором позивача, з яким проживає неповнолітня дитина, в силу вимог ч.3 ст.181 СК України.
При визначенні розміру аліментів суд враховує те, що відповідач має обов`язок брати участь в утриманні своєї неповнолітньої дитини, заперечень проти позову не подав, а також те, що батьки мають рівні обов`язки щодо утримання дитини. Однак позивачкою не доведено, що ОСОБА_3 як платник аліментів має можливість сплачувати аліменти на утримання дитини у визначеному нею розмірі в 1/3 частині всіх видів його прибутків, виходячи із розміру його доходів, оскільки суду не надано відомостей про місце роботи відповідача та його дохід.
З огляду на зазначене, стягнення на користь позивачки аліментів на утримання неповнолітньої дитини у розмірі 1/3 частини всіх видів його прибутків може призвести до надмірного фінансового навантаження на відповідача.
Таким чином враховуючи спірні цивільно-правові відносини між учасниками справи, які вирішуються тільки в судовому порядку, суд оцінивши достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, вимоги норм матеріального та процесуального права, вважає, що позов є обґрунтованим та таким, що підлягає до часткового задоволення, оскільки шляхом дослідження письмових доказів, судом встановлено, що сторони мають спільну неповнолітню дитину, яка проживає з позивачем та знаходиться на її утриманні, в добровільному порядку відповідач не надає матеріальну допомогу на утримання дитини, у зв`язку з чим слід стягувати з відповідача аліменти на утримання малолітньої дитини, сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 в розмірі 1/4 частини всіх видів його прибутків, але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку та до її повноліття, насамперед як спосіб захисту прав, інтересів та свобод малолітньої дитини, а також позивача.
Крім того часткове задоволення позову не порушує права та інтереси відповідача.
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України рішення суду в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць підлягає до негайного виконання.
Згідно з ст.. 141 ЦПК України, ст. 4 ЗУ «Про судовий збір», з відповідача на користь держави необхідно стягнути судовий збір у сумі 1 211,20 грн.
Керуючись ст. ст. 12, 13, 89, 128,141, 259, 264-265, 274, 279,280 ЦПК України, ст. ст. 180, 182 СК України, суд
УХВАЛИВ :
Позов ОСОБА_1 , представник: ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів на неповнолітню дитину- задовольнити частково.
Стягувати з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 , інших відомостей не має на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3 , інших відомостей не має, аліменти у розмірі 1/4 частини всіх видів доходу ОСОБА_3 , на утримання малолітньої дитини, сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 до досягнення ним повнолітнього віку, але не менш ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 24 вересня 2024 року, з дня надходження позовної заяви до суду.
В іншій частині у задоволенні позову відмовити.
Рішення в частині стягнення аліментів підлягає негайному виконанню у межах суми платежу за один місяць.

Стягнути з ОСОБА_3 в дохід держави судовий збір у розмірі 1 211,20 грн.

Рішення може бути оскаржено повністю або частково учасниками справи, а також особами, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їх права, свободи, інтереси та (або) обов`язки протягом 30 днів з дня його проголошення шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Харківського апеляційного суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не буде подано.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом 30 днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом 20 днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Учасники справи можуть отримати інформацію щодо справи, що розглядається на офіційному порталі судової влади України в мережі Інтернет за веб-адресою сторінки http://cz.hr.court.gov.ua

Суддя: С.В. Клімова