СВЯТОШИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М. КИЄВА
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

ун. № 759/11063/24

пр. № 2/759/3950/24

04 вересня 2024 року суддя Святошинського районного суду м. Києва Єросова І.Ю., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін цивільну справу за позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ), ОСОБА_2 ( АДРЕСА_1 ) до ОСОБА_3 ( АДРЕСА_2 ) про відшкодування шкоди,

ВСТАНОВИВ:

28.05.2024 р. адвокат Слободянюк В.В., який представляє інтереси позивачів, звернувся до Святошинського районного суду м. Києва з вищевказаним позовом, у якому просить стягнути з відповідача на користь позивачів завдану майнову шкоду внаслідок залиття квартири у розмірі 96000,00 грн. В обґрунтування позовних вимог вказує на факт залиття 22.11.2022 р., 07.02.2023 р., 26.06.2023 р. квартири АДРЕСА_3 за наслідками якого комісією ЖЕД №3 КП «ККОЖФ Святошинського району м.Києва» складено відповідні акти, якими встановлено, що аварія трапилась в системі центрального опалення, гарячого водопостачання у зв`язку з халатним відношенням власника до сантехнічного обладнання та залишення у відкритому стані кран холодної води у квартирі АДРЕСА_4 . Вимоги про відшкодування завданої шкоди відповідачем у добровільному порядку не виконані.

Ухвалою Святошинського районного суду м. Києва від 31 травня 2024 року відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.

Відповідач не скористався правом подачі відзиву.

Верховний Суд у постанові від 18 березня 2021 року у справі N 911/3142/19 сформував правовий висновок про те, що направлення листа рекомендованою кореспонденцією на дійсну адресу є достатнім для того, щоб вважати повідомлення належним, оскільки отримання зазначеного листа адресатом перебуває поза межами контролю відправника, а, у даному випадку, суду (близька за змістом правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 25 квітня 2018 року у справі N 800/547/17 (П/9901/87/18) (провадження N 11-268заі18), постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 27 листопада 2019 року у справі N 913/879/17, від 21 травня 2020 року у справі N 10/249-10/19, від 15 червня 2020 року у справі N 24/260-23/52-б).

Суд, дослідивши письмові матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що квартира АДРЕСА_3 належить на праві спільної часткової власності ОСОБА_2 1/3 частини, та ОСОБА_1 2/3 частини.

Відповідно до Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, квартира АДРЕСА_4 належить на праві приватної власності ОСОБА_3 .

Згідно акту про залиття, аварію, що трапилась на системі центрального опалення, гарячого водопостачання (або холодного водопостачання) складеного 28.11.2022 р. членами комісії ЖЕД №3 КП «ККОЖФ Святошинського району м.Києва» 28.11.2022 р. у квартирі АДРЕСА_3 виявлено сліди залиття. Причиною залиття, що трапилось є аварійна ситуація на водонагрівачі (бойлері) в квартирі АДРЕСА_4 .

Згідно акту про залиття, аварію, що трапилась на системі центрального опалення, гарячого водопостачання (або холодного водопостачання) складеного 07.02.2023 р. членами комісії ЖЕД №3 КП «ККОЖФ Святошинського району м.Києва» 07.02.2023 р. при візуальному обстежені виявлено сліди залиття квартири АДРЕСА_3 . Причиною залиття, що трапилось є халатне відношення мешканців квартири АДРЕСА_5 до користування сантехнічним обладнанням.

Згідно акту про залиття, аварію, що трапилась на системі центрального опалення, гарячого водопостачання (або холодного водопостачання) складеного 04.07.2023 р. членами комісії ЖЕД №3 КП «ККОЖФ Святошинського району м.Києва» 26.06.2023 р. трапилось залиття квартири АДРЕСА_6 з вищерозташованої квартири АДРЕСА_5 . Причиною залиття, що трапилось є халатне відношення мешканців до сантехнічного обладнання, що виявлено на момент прибуття аварійної служби Святошинського району. Після прибуття власника квартири АДРЕСА_5 , яка відкрила двері, встановлено, що в квартирі АДРЕСА_5 було залишено відкритим кран холодної води на кухні.

Згідно висновку про вартість проведення відновлювального ремонту квартири АДРЕСА_3 після її залиття, складеного 14.08.2023 р. ТОВ «Центр незалежної експертної оцінки» встановлено, що вартість відновлювального ремонту (з ПДВ) становить 96000,00 грн.

Відповідачем не надано заперечень та не спростовано вказаного розміру завданої майнової шкоди.

Відповідно до ст. 15 ЦК України, кожна особа має права на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

За змістом ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

За положеннями ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

За приписами ч. 3 ст. 386 ЦК України, власник, права якого порушені, має право на відшкодування завданої йому майнової та моральної шкоди.

Відповідно до ст. 11 ЦК України, підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є завдання майнової (матеріальної) та моральної шкоди іншій особі.

Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди (п. 8 ч. 2 ст. 16 ЦК України).

За приписами ст. 22 ЦК України, особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування.

Збитками є: 1) втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); 2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).

Зобов`язання з відшкодування шкоди - це правовідношення, у силу якого одна сторона (потерпілий) має право вимагати відшкодування завданої шкоди, а інша сторона (боржник) зобов`язана відшкодувати завдану шкоду в повному розмірі.

Відповідно до ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

Отже, для застосування положень ст. 1166 ЦК України необхідно довести, що шкоду позивачу завдано саме неправомірними діями чи бездіяльністю особи, на яку покладається відповідальність відшкодувати шкоду, а саме необхідна наявність таких складових елементів як: а) протиправна поведінка; б) настання шкоди; в) прямий причинно-наслідковий зв`язок між першим та другим елементами; г) вина завдавача шкоди.

Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України у п. 2 Постанови від 27.03.92 року N 6 "Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди", розглядаючи позови про відшкодування шкоди, суди повинні мати на увазі, що шкода, заподіяна особі і майну громадянина або заподіяна майну юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи. Для наявності деліктної відповідальності необхідна наявність складу правопорушення: а) наявність шкоди, б) протиправна поведінка заподіювача шкоди, в) причинний зв`язок між шкодою та поведінкою заподіювача, г) вина.

Отже, цивільне законодавство в деліктних зобов`язаннях передбачає презумпцію вини, якщо у процесі розгляду справи зазначена презумпція не спростована, то вона є юридичною підставою для висновку про наявність вини заподіювача шкоди.

Такий правовий висновок міститься у постанові Верховного Суду України від 03.12.2014 року у справі N 6-183цс14, постановах Верховного Суду від 11.12.2018 року у справі N 759/4781/16-ц, від 11.09.2019 року у справі N 203/2378/14-ц та від 28.08.2019 року у справі N 638/20603/16.

З огляду на презумпцію вини завдавача шкоди (ч. 2 ст. 1166 ЦК України) відповідач звільняється від обов`язку відшкодувати шкоду, якщо доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого (п. 1 ч. 2 ст. 1167, ч. 5 ст. 1187 цього Кодексу). Потерпілий подає докази, що підтверджують факт завдання шкоди за участю відповідача, розмір завданої шкоди, а також докази того, що відповідач є завдавачем шкоди або особою, яка відповідно до закону зобов`язана відшкодувати шкоду.

Як вбачається з акту про залиття, факт, обставини, причини залиття приміщення відповідачем у справі не оспорюються.

Суд вважає, що позивачем доведено розмір завданої шкоди, протиправність дій відповідача, причинний зв`язок між ними, що призвело до залиття житлового приміщення позивача, беручи до уваги, що відповідачем зазначеного не спростовано та не доведно відсутність своєї вини, виходячи з принципів співмірності, розумності та справедливості, вбачається наявність підстав для стягнення з відповідача майнової шкоди у розмірі 96000,00 грн.

Таким чином, встановивши, що позивачем доведено розмір завданої шкоди, протиправність дій відповідача, причинний зв`язок між ними, що призвело до залиття нежитлового приміщення, а відповідачем не спростувано і не доведено відсутність своєї вини, суд доходить висновку, що завдана позивачу шкода підлягає відшкодуванню відповідачем.

Відповідно до ч. ч. 1, 10 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Так, позивачем понесені в якості судових витрат витрати зі сплати судового збору в розмірі 1211,20 грн., які підлягають стягненню з відповідача.

Щодо стягнення витрат на професійну правничу допомогу, суд роз`яснює, що згідно вимог ч.8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Керуючись ст. ст. 11, 15, 16, 22, 386, 1166 Цивільного кодексу України, ст. ст. 6-13, 18, 19, 77-79, 89, 141, 259, 263, 264, 265, 268, 274, 279, 354, 355 Цивільного процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ), ОСОБА_2 ( АДРЕСА_1 ) до ОСОБА_3 ( АДРЕСА_2 ) про відшкодування шкоди, задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ( АДРЕСА_2 ) на користь ОСОБА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 ( АДРЕСА_1 ), ОСОБА_2 , РНОКПП: НОМЕР_2 ( АДРЕСА_1 ) відшкодування матеріальної шкоди завданої залиття квартири АДРЕСА_3 у розмірі 96000,00 грн.

Стягнути з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ( АДРЕСА_2 ) на користь ОСОБА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 ( АДРЕСА_1 ), ОСОБА_2 , РНОКПП: НОМЕР_2 ( АДРЕСА_1 ) судовий збір у розмірі 1211,20 грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржене протягом тридцяти днів з дня його проголошення. У разі розгляду справи (вирішення питання ) без повідомлення сторін зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасники справи якому рішення не було вручене у день його складення має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до Київського апеляційного суду, при цьому відповідно до п. п. 15.5 п. 15 Перехідних положень ЦПК України в редакції Закону України «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» № 2147-VIII від 03.10.2017 року до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією кодексу.

Суддя І.Ю. Єросова