РІВНЕНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 грудня 2024 року

м. Рівне

Справа № 569/3662/24

Провадження № 22-ц/4815/1252/24

Рівненський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого Ковальчук Н. М.,

суддів: Боймиструка С.В., Гордійчук С. О.

учасники справи:

позивач Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Коновальця-9»

відповідач ОСОБА_1

розглянув в порядку спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Коновальця-9» на заочне рішення Рівненського міського суду Рівненської області від 17 липня 2024 року у складі судді Кучиної Н.Г., ухвалене в м. Рівне, повний текст рішення складено 17 липня 2024 року,

в с т а н о в и в :

Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Коновальця-9» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.Свої позовні вимоги обґрунтовувало тим, що ОСОБА_1 є власником квартири за адресою: АДРЕСА_1 . У багатоквартирному будинку по АДРЕСА_2 створено Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Коновальця-9». Рішенням загальних зборів ОСББ «Коновальця-9» викладеного в протоколі № 4 від 24 березня 2018 року затверджено одноразовий внесок в розмірі 165 грн. з квадратного метру загальної площі квартир для проведення капітального ремонту будинку утеплення фасадів. Згідно з довідкою про заборгованість по внесках на утримання будинку та прибудинкової території та утеплення будинку від 01.04.2024 року станом на 01 квітня 2024 року заборгованість відповідача становить по внесках на утримання будинку та прибудинкової території в розмірі 49 318, 22 грн., з яких заборгованість по внескам на утримання будинку та прибудинкової території в розмірі 13 369,92 грн.; 12 973,47 грн. 18% річних; інфляційні втрати 18 448,15 грн.; 3% річних 4 526,68 грн.. Вказану суму просило стягнути на свою користь із відповідача, а також судові витрати.

Заочним рішенням Рівненського міського суду Рівненської області від 17 липня 2024 рокувказаний позов задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Коновальця-9» заборгованість по внесках на утримання будинку та прибудинкової території в розмірі 13 369,92 грн. В задоволенні решти позовних вимог відмовлено. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Коновальця-9» витрати по сплаті судового збору в розмірі 714,00 грн. та витрати на правничу допомогу у розмірі 948 грн. 83 коп.

Рішення суду першої інстанції вмотивоване передбаченим законом обов`язком співвласника багатоквартирного будинку своєчасно і в повному обсязі сплачувати належні внески і платежі та обґрунтовано достатніми й належними доказами на підтвердження того, що такий обов`язок не був дотриманий відповідачем.

Вважаючи рішення суду в частині відмови у задоволенні позовних вимог про стягнення 18% річних, 3% річних та інфляційних страт, незаконним, ухваленим з порушенням норм матеріального та процесуального права, за невідповідності висновків суду фактичним обставинам справи, Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Коновальця-9» оскаржило його в апеляційному порядку. В поданій апеляційній скарзі пояснює, що рішенням Рівненського міського суду Рівненської області від 11 грудня 2019 року у справі №569/7894/19 позовну заяву ОСББ «Коновальця-9» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості в сумі 10 501,62 грн. та судових витрат 1921,00 грн. задоволено.Додає, що цим рішенням встановлено, що близько 70% вартості капітального ремонту по утепленню фасаду будинку АДРЕСА_2 фактично оплачена, у тому числі оплачена і вартість фасаду квартири відповідачки. Після отримання всіх відшкодувань залишився кредит, який необхідно оплатити. Залишкову суму поділили на квадратний метр що становило 165 грн. Вказані обставини не підлягають повторному доказуванню на підставі ч. 4 ст. 82 ЦПК України. Зазначає, що станом на день звернення до суду з позовом 21.02.2024р. відповідачка заборгованість по внеску на капітальний ремонт сплатила частково. Зазначає, що відповідачем сплачено 2053,42 грн., борг становить 5982,08 грн.. Звертає увагу, що на підставі кредитного договору № 564/2018/РівнОД-МСБ від 11 червня 2018р. укладеного між ОСББ «Коновальця-9» та ПАТ АБ «Укргазбанк» ОСББ «Коновальця-9» нараховується 18 % річних на залишок суми заборгованості, в свою чергу цих 18% річних розподіляється між боржниками по внеску на капітальний ремонт (утеплення фасаду) пропорційна до залишку боргу. Стверджує, що внаслідок порушення власником квартири (відповідачем) зобов`язання по сплаті внеску на капітальний ремонт та внеску на утримання

багатоквартирного будинку йому нараховано інфляційні втрати та 3% річних. Вважає, що суд першої інстанції безпідставно відмовив у стягненні 18 % річних по кредитному договору, інфляційних втрат та 3% річних посилаючись на Постанову Кабінету Міністрів від 05 березня 2022р. №206 «Деякі питання оплати житлово-комунальних послуг в період воєнного стану», адже відповідачка порушила зобов`язання по сплаті внесків на утримання багатоквартирного будинку та капітальний ремонт ще 01.08.2019 року, тобто до повномаштабного вторгнення російської федерації на територію України і порушує вказані зобов`язання і на даний час. Додає, що виключно за цей період суд мав би відмовити в стягненні інфляційних втрат та 3 % річних. Доводить, що вищевказана постанова не поширюється на кредитні взаємовідносини, а саме сплату 18% річних за кредитним договором укладеним між ОСББ «Коновальця-9» та ПАТ АБ «Укргазбанк», оскільки це є кредитні зобов`язання Об`єднання, а не штрафні санкції, пеня чи інфляційні втрати. З наведених міркувань просить скасувати рішення суду першої інстанції в частині відмови у задоволенні позовних вимог про стягнення інфляційний втрат, 3% рівчних та 18 відсотків річних та в цій частині ухвалити нове рішення про задоволення вказаних вимог, а також стягнути витрати на правничу допомогу в розмірі 5 000,00 грн.

Відзиву на апеляційну скаргу не подано.

Дослідивши матеріали та обставини справи на предмет повноти їх встановлення, надання їм судом першої інстанції належної юридичної оцінки, вивчивши доводи апеляційної скарги стосовно дотримання норм матеріального і процесуального права судом першої інстанції, апеляційний суд прийшов до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно ч. 1 ст. 367 ЦПК України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Судом встановлено, що згідно з інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно відповідачу на праві приватної власності квартира за адресою: АДРЕСА_1 .

Обслуговування будинку, в якому знаходиться квартира відповідача, здійснюється Об`єднанням співвласників багатоквартирного будинку «Коновальця-9».

Спірні відносини між сторонами виникли у зв`язку з несплатою ОСОБА_1 платежів за надані послуги з утримання будинку та прибудинкової території.

Звертаючись до суду з цим позовом, ОСББ «Коновальця-9» визначило розмір заборгованості в сумі 49 318, 22 грн., з яких заборгованість по внесках на утримання будинку та прибудинкової території в розмірі 13 369,92 грн.; 12 973,47 грн. 18% річних; інфляційні втрати 18 448,15 грн.; 3% річних 4 526,68 грн..

Відповідно до ст.322 Цивільного Кодексу України власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом.

За положеннями ст.525, 526, ст.530 ЦК України зобов`язання повинно виконуватися належним чином у встановлені строки, а одностороння відмова від виконання зобов`язання не допускається. Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Відповідно до ч.2 ст.625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Правові та організаційні засади створення, функціонування, реорганізації та ліквідації об`єднань власників жилих та нежилих приміщень багатоквартирного будинку, захисту їхніх прав та виконання обов`язків щодо спільного утримання багатоквартирного будинку визначає Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку».

За положеннями ст.1 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку» об`єднання співвласників багатоквартирного будинку це юридична особа, створена власниками квартир та/або нежитлових приміщень багатоквартирного будинку для сприяння використанню їхнього власного майна та управління, утримання і використання спільного майна. Співвласниками багатоквартирного будинку є власники квартир та нежитлових приміщень у багатоквартирному будинку.

Статтею 15 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку» передбачено обов`язки співвласника, зокрема виконувати обов`язки, передбачені статутом об`єднання; виконувати рішення статутних органів, прийняті у межах їхніх повноважень; своєчасно і в повному обсязі сплачувати належні внески і платежі.

Відповідно до ч.5 ст.10 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку» рішення загальних зборів, прийняте відповідно до статуту, є обов`язковим для всіх співвласників.

Згідно з ч.1 ст.17 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку» для забезпечення виконання власниками приміщень своїх обов`язків об`єднання має право, зокрема вимагати від співвласників своєчасної та у повному обсязі сплати всіх встановлених цим законом та статутом об`єднання внесків і платежів, у тому числі відрахувань до резервного та ремонтного фондів; звертатися до суду вразі відмови співвласника відшкодовувати заподіяні збитки,своєчасно тау повному обсязі сплачувати всі встановлені цим законом та статутом об`єднання внески і платежі, у тому числі відрахування до резервного та ремонтного фондів.

Згідно ст.ст.525, 526 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання не допускається. Зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Судом безспірно встановлено, що заборгованість відповідача перед позивачем виникла саме внаслідок несплати визначених зборами ОСББ внесків на утримання будинку і прибудинкової території.

Відповідно до ст.13, 17 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку» об`єднання має право вимагати від співвласників своєчасної та у повному обсязі сплати всіх встановлених цим Законом та статутом об`єднання внесків і платежів і в разі необхідності звертатися до суду.

Отже, особа, яка є власником приміщення і, в свою чергу, співвласником будинку, в якому створено об`єднання співвласників багатоквартирного будинку, однак не є членом цього об`єднання, зобов`язана брати участь у витратах на управління, утримання та збереження будинку, а об`єднання наділено правом у разі нездійснення цією особою таких дій звернутися до суду з позовом про стягнення нарахованих платежів по цим витратам.

Аналогічний висновок викладено в постанові Верховного Суду від 01 квітня 2015 року в справі №916/2197/13.

З огляду на викладене, стягнення місцевим судом з відповідача на користь позивача суми заборгованості зі сплати внесків на утримання будинку та прибудинкової території в розмірі 13 369,92 грн. є законним, обґрунтованим, відповідає вищевказаними правовим нормам та встановленим обставинам справи.

У апеляційній скарзі Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Коновальця-9» заперечує правомірність відмови суду у стягненні з відповідачки 12 973,47 грн. 18% річних, інфляційних втрат 18 448,15 грн. та 3% річних 4 526,68 грн..

Як передбачено ч.1 ст. 14 ЦК України особа може бути звільнена від цивільного обов`язку або його виконання у випадках, встановлених договором або актами цивільного законодавства.

Відповідно до п. 18. Прикінцевих та перехідних положень Цивільного кодексу України, у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем).

Воєнний стан в України запроваджено 24 лютого 2022 року і триває він на даний час.

При цьому, законодавець в пункті 18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України не передбачив особливостей у регулюванні наслідків прострочення виконання (невиконання, часткового виконання) грошового зобов`язань щодо сплати товарного кредиту.

Постановою Кабінету Міністрів України від 05 березня 2022 № 206 «Деякі питання оплати житлово-комунальних послуг в період воєнного стану» установлено, що до припинення чи скасування воєнного стану в Україні забороняється: нараховувати та стягувати неустойку (штрафи, пеню), інфляційні нарахування, проценти річних, нараховані на заборгованість, утворену за несвоєчасне та/або неповне внесення населенням плати за житлово-комунальні послуги; припиняти/зупиняти надання житлово-комунальних послуг населенню у разі їх не оплати або оплати не в повному обсязі.

З огляду на викладене вище, відсутні правові підстави для стягненні 18% річних; інфляційних втрат та 3% річних, які нараховані в період воєнного стану в Україні.

Процесуальне законодавство передбачає, що обставини цивільних справ з`ясовуються судом на засадах змагальності, в межах заявлених вимог і на підставі наданих сторонами доказів. Щодо обов`язку доказування і подання доказів, то кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень. Однак, будь-яких доказів, які б спростовували висновки суду першої інстанції, особою, яка подала апеляційну скаргу, не надано. Доводи апеляційної скарги апеляційним судом оцінюються критично, оскільки зводяться до незгоди з висновками суду першої інстанції стосовно установлення обставин справи, містять посилання на факти, що були предметом дослідження й оцінки судом, який їх обґрунтовано спростував.

Таким чином, апеляційний суд приходить до висновку, що судом першої інстанції були правильно, всебічно і повно встановлені обставини справи, характер правовідносин, які виникли між сторонами та застосовано правові норми, які підлягали застосуванню при вирішенні даного спору, в зв`язку із чим рішення підлягає залишенню без змін, як ухвалене з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Відповідно до ч. 1. ст. 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Заявлені у апеляційній скарзі вимоги про стягнення судових витрат, пов`язаних із поданням апеляційної скарги: судовий збір та витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 5 000,00 грн. не підлягають до задоволення з огляду на принцип пропорційності розподілу судових витрат. Так, відповідно до частини 1 статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відповідно до частини 2 статті 141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Відповідно до ч. 2 та ч. 3 ст. 137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Виходячи з наведеного, та у зв`язку із тим, що в результаті апеляційного перегляду рішення суду першої інстанції залишене без зміни, а апеляційна скарга без задоволення, апеляційний суд відмовляє у задоволенні вимог про стягнення на корись апелянта судових витрат у вигляді судового збору за подання апеляційної скарги та витрат на професійну правничу допомогу.

Керуючись ст. ст. 367, 375, 381-384, 389-391 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Коновальця-9» залишити без задоволення.

Заочне рішення Рівненського міського суду Рівненської області від 17 липня 2024 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня її проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 19 грудня 2024 року.

Головуючий Ковальчук Н. М.

Судді: Боймиструк С. В.

Гордійчук С. О.