Справа № 303/5463/23
П О С Т А Н О В А

Іменем України

10 грудня 2024 року м. Ужгород

Закарпатський апеляційний суд в складі:

головуючого Джуги С.Д.

суддів Собослоя Г.Г., Мацунича М.В.

з участю секретаря судового засідання: Чичкало М.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Рева Дмитро Сергійович, на рішення Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 17 листопада 2023 року у складі судді Курах Л.В., у справі за позовом ОСОБА_1 до акціонерного товариства «Універсал Банк», треті особи, які не заявляють самостійних вимог на стороні відповідача ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , товариство з обмеженою відповідальністю «Інтеркеш Україна», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на стороні позивача ОСОБА_4 про визнання іпотеки припиненою,-

в с т а н о в и в :

У червні 2023 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до акціонерного товариства «Універсал Банк», треті особи, які не заявляють самостійних вимог на стороні відповідача ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , товариство з обмеженою відповідальністю «Інтеркеш Україна», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на стороні позивача ОСОБА_4 про визнання іпотеки припиненою.

Позовні вимоги мотивовано тим, що вона є власником вищезгаданої земельної ділянки площею 0,1158 га за адресою: АДРЕСА_1 . Земельна ділянка придбана нею на підставі договору купівлі-продажу від 16 червня 2016 року, укладеного між нею та ОСОБА_5 . Даний договір було зареєстровано в державному реєстрі речових прав на нерухоме майно і на момент укладення даного договору купівлі-продажу земельна ділянка у відповідності до даних реєстрів не була передана в іпотеку та щодо неї не існувало будь-яких заборон. Згодом до неї було пред`явлено позов про звернення стягнення на іпотечне майно та їй стало відомо, що земельна ділянка обтяжена іпотекою та забороною.

В подальшому АТ «Універсал Банк» відступило право вимоги ТОВ «Інтеркеш Україна».

З метою врегулювання спору, позивач за попередньою домовленістю з відповідачем, погасила частину кредитної заборгованості в сумі 280000,00 гривень про що свідчить договір між її чоловіком ОСОБА_4 та ТОВ «Інтеркеш Україна» №04/21-Ф про відступлення прав вимоги від 07 травня 2021 року, згідно якого кредитор отримав 280000,00 гривень як вартість відступлення права вимоги та 56000,00 гривень комісійної винагороди. На сьогоднішній день іпотека припинила свою дію внаслідок погашення основного зобов`язання в частині, яка забезпечувалась земельною ділянкою кадастровий номер: :12:000:0041.

За вказаних обставин позивач ОСОБА_1 просила визнати іпотеку припиненою (запис №9999934 від 21 березня2008, Іпотекодавець ОСОБА_3 , іпотекодержатль ВАТ Універсал Банк, перенесений із запису №9338597) щодо земельної ділянки розміром 0,1158 га, місце розташування земельної ділянки: АДРЕСА_1 ; цільове призначення земельної ділянки: для будівництва і обслуговування житлового будинку. Господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) ; кадастровий номер земельної ділянки :12:000:0041, яка належить на праві власності ОСОБА_1 .

Вказати, що дане рішення є підставою для виключення із реєстру:

- запису про іпотеку номер 9999934 від 21 березня 2008 року, внесеного до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно на підставі рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), індексний номер 21998871 від 11.06.2015 ОСОБА_6 , державним реєстратором Мукачівського міськрайонного управління юстиції Закарпатської області, який перенесено із запису: 9338597 стосовно земельної ділянки з кадастровим номером :12:000:0041, площею 0,1158 га, цільовим призначенням: для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) за адресою: АДРЕСА_1 ;

- запису про обтяження номер 9999911 від 21 березня 2008 року, внесений на підставі рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу) індексний номер 21998871 від 11.06.2015 року Бангрович О.В. , державним реєстратором Мукачівського міськрайонного управління юстиції Закарпатської області, який перенесено із запису: 9338582, вид обтяження: заборона на нерухоме майно стосовно земельної ділянки з кадастровим номером :12:000:0041, площею 0,1158 га, цільовим призначенням: для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) за адресою: АДРЕСА_1 .

Рішенням Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 03 жовтня 2023 року у задоволенні заявленого позову відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Рева Д.С., просить рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити у справі нове рішення про задоволення позову, посилаючись на неповне з`ясування судом обставин справи, порушення судом норм матеріального та процесуального права. Доводи апеляційної скарги зводяться до того, що суд не врахував обставини, які наведені в обґрунтуванні позову та не надав належної правової оцінки. Зокрема, суд не врахував, що ОСОБА_1 є добросовісним набувачем земельної ділянки, і на момент купівлі земельної ділянки не знала і не могла знати, що остання перебувала в іпотеці, жодних обтяжень щодо земельної ділянки не існувало. Суд також не врахував, що банку судовим рішенням було відмовлено у зверненні стягнення на земельну ділянку, яка належить ОСОБА_1 .

У відзиві на апеляційну скаргу представник АТ "Універсал Банк" адвокат Гук Є.М. просить апеляційну скаргу зашити без задоволення, а рішення суду без змін, посилаючись на його законність та обґрунтованість.

В судовому засіданні представники апелянта адвокати Рева Д.С. та Рева С.В. підтримали апеляційну скаргу, просять її задовольнити.

Відповідач, треті особи в судове засідання не з`явилися, про дату, час, місце розгляду справи належним чином повідомлені. Справа на підставі ч.2 ст. 372 ЦПК України розглянута у їх відсутності.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення представників апелянта, розглянувши і дослідивши матеріали справи та перевіривши наведені в апеляційній скарзі доводи, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступних мотивів.

Відмовляючи в задоволенні заявленого позову суд першої інстанції виходив з відсутності підстав для визнання іпотеки припиненою.

З такими висновками суду погоджується і апеляційний суд, оскільки вони відповідають нормам матеріального та процесуального права.

Матеріалами справи установлено, що 21 березня 2008 року між ОСОБА_3 та ВАТ «Універсал Банк» укладено генеральний договір про надання кредитних послуг № ВL 2592, згідно якого кредитор зобов`язався надати позичальнику кредит в рамках ліміту 100 000,00 доларів США строком користування до 01 березня 2028 року.

21 березня 2008 року між ОСОБА_3 та АТ «Універсал Банк» укладено додаткову угоду № BL2592/ BL2592-КL+ до Генерального договору № BL2592, відповідно до умов якої позичальнику в рамках кредитного ліміту, встановленого Генеральним договором, надано кошти в розмірі

80 000,00 доларів США.

17 червня 2008 року між ОСОБА_3 та АТ «Універсал Банк» укладено додаткову угоду № BL2592/ BL 5106-К до Генерального договору № BL2592, відповідно до умов якої позичальнику в рамках кредитного ліміту, встановленого Генеральним договором, надано кошти в розмірі

20 000,00 доларів США.

21 березня 2008 року між відкритим акціонерним товариством «Універсал Банк» (надалі - Іпотекодержатель) та ОСОБА_3 (надалі - Іпотекодавець) укладено договір іпотеки /нерухомого майна-житлової нерухомості/ (надалі - Іпотечний договір), згідно з яким Іпотекодавець передав в іпотеку житловий будинок загальною площею 56,20 кв.м. за адресою: АДРЕСА_1 та земельну ділянку за адресою: АДРЕСА_1 загальною площею 0,2096 га, цільове призначення: для будівництва та обслуговування жилого будинку.

Рішенням Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 25 січня 2011 року стягнуто з ОСОБА_3 на користь АТ. «Універсал Банк» заборгованість за Генеральним договором про надання кредитних послуг від 21.03.2008 року у розмірі 983 452,02 грн.

13 квітня 2016 року Мукачівським міськрайонним судом Закарпатської області ухвалено рішення, згідно з яким:

- припинено та виключено записи про заборону відносно земельних ділянок, які знаходяться в АДРЕСА_1 , а саме: за реєстраційним номером обтяження 9998822, зареєстровану державним реєстратором реєстраційної служби Мукачівського міськрайонного управління юстиції Закарпатської області 21.03.2008 року, що стосується земельної ділянки площею 0,0938 га, кадастровий номер - :12:000:0040; за реєстраційним номером обтяження 9999911, зареєстровану державним реєстратором реєстраційної служби Мукачівського міськрайонного управління юстиції Закарпатської області 21.03.2008 року, що стосується земельної ділянки площею 0,1158 га, кадастровий номер - :12:000:0041.

- припинено та виключено записи про іпотеку, відносно земельних ділянок, які знаходяться в, а саме: АДРЕСА_1 за реєстраційним номером 9998849, зареєстровану державним реєстратором реєстраційної служби Мукачівського міськрайонного управління юстиції Закарпатської області 21.03.2008 року, що стосується земельної ділянки площею 0,0938 га, кадастровий номер - :12:000:0040; за реєстраційним номером 9999880, зареєстровану державним реєстратором реєстраційної служби Мукачівського міськрайонного управління юстиції Закарпатської області 21.03.2008 року, що стосується земельної ділянки площею 0,1158 га, кадастровий номер - :12:000:0041.

16 червня 2016 року між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 укладено договір купівлі-продажу земельної ділянки, предметом якого виступила земельна ділянка з кадастровим номером :12:000:0041, площею 0,1158 га, цільовим призначенням: для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) за адресою: АДРЕСА_1 .

Рішенням Апеляційного суду Закарпатської області від 12 липня 2016 року рішення Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 13 квітня 2016 року скасовано, ухвалено нове рішення, яким у задоволенні позову ОСОБА_2 до ПАТ «Універсал Банк», треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору ОСОБА_3 , Реєстраційна служба Мукачівського МРУЮ про припинення та виключення записів з державного реєстру речових прав на нерухоме майно відмовлено.

У вказаному рішенні встановлені наступні обставини:

« - ОСОБА_2 є власником земельної ділянки, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується рішенням Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 26 січня 2015 року.

- Згідно Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно № 36139056 від 09.04.2015 року, ОСОБА_2 є власником земельної ділянки за адресою: АДРЕСА_1 , кадастровий номер: :00:002:0015, площею 0,2096 га, цільове призначення: для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка).

- Згідно Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно № 38924381 від 11.06.2015 року, свідоцтва про право власності на нерухоме майно індексний № 38923557 від 11.06.2015 року, Витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку № НВ-015 від 12.06.2015 року, ОСОБА_2 є власником земельної ділянки за адресою: АДРЕСА_1 , кадастровий номер: :12:000:0041, площею 0,1158 га, цільове призначення: для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка).

- Згідно Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно № 38920393 від 11.06.2015 року, свідоцтва про право власності на нерухоме майно індексний № 38918438 від 11.06.2015 року ОСОБА_2 є власником земельної ділянки за адресою: АДРЕСА_1 , кадастровий номер: :12:000:0040, площею 0,0938 га, цільове призначення: для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка).

- перехід права власності на іпотечне майно не позбавляє ПАТ «Універсал Банк» права на іпотечне майно;

- ПАТ «Універсал Банк» надалі є іпотекодержателем майна, яке відповідно до договору іпотеки від 21.03.2008 є предметом іпотеки».

Рішенням Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 02 березня 2020 року стягнуто з ОСОБА_3 на користь АТ. «Універсал Банк» заборгованість у вигляді інфляційних втрат за час прострочення у сумі 383 546,29 грн., 3% річних за прострочення виконання зобов`язання в розмірі 88 429,85 грн.

Відповідно договору відступлення №04/21 Ф від 07 травня 2021 року ОСОБА_4 став новим кредитором на частину суми заборгованості за тілом кредиту у розмірі 10 000 дол.США (а.с.31-34).

Рішенням Мукачівського міськрайонного суду від 12.08.2021року, справа № 303/5644/21 у задоволені позовної заяви ОСОБА_1 про скасування записів з державного реєстру речових прав на нерухоме майно відмовлено.

Постановою Закарпатського апеляційного суду від 21 листопада 2022 року рішення Мукачівського міськрайонного суду від 12.08.2021року змінено, викладено його мотивувальну частину в редакції даної постанови. Резолютивну частину рішення суду залишено без змін.

Відповідно до частини четвертої статті 82 Цивільного процесуального кодексу України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Таким чином, обставини щодо того, що відповідач є іпотекодержателем майна, яке є предметом іпотеки за договором іпотеки від 21.03.2008 не підлягають доказуванню у справі, яка розглядається, оскільки мають преюдиційне значення.

Тобто, у період відсутності в Державному реєстрі іпотек запису про обтяження права власності на спірну земельну ділянку право власності на вказаний об`єкт було зареєстровано за позивачем.

Разом з тим, з інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна №237468688 від 17.12.2020 вбачається, що:

- на підставі: повідомлення, серія та номер: б/н, виданого 21.03.2008 ВАТ «Універсал Банк» державним реєстратором Мукачівського міськрайонного управління юстиції Закарпатської області Бангрович Олександрою Василівною відповідно до рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), індексний номер:21998871 від 11.06.2015 внесено запис про іпотеку: 9999934;

- на підставі договору іпотеки від 21.03.2008 відповідно до рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), індексний номер:21998871 від 11.06.2015 встановлено заборону на нерухоме майно, номер запису про обтяження: 9999911.

В обґрунтування припинення договору іпотеки, позивач посилається на те, що нею частково виконано належним чином зобов`язання за Іпотечним договором, тому в частині належної їй земельної ділянки, а саме земельної ділянки розміром 0,1158 га, місце розташування земельної ділянки: АДРЕСА_1 ; цільове призначення земельної ділянки: для будівництва і обслуговування житлового будинку. Господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) ; кадастровий номер земельної ділянки :12:000:0041, іпотека є припиненою.

Згідно із ст.526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України).

Згідно з ч.1,ч.3 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Позика вважається повернутою в момент зарахування грошової суми, що позичалася, на його банківський рахунок або реального повернення коштів позикодавцеві.

Правила припинення зобов`язання передбачені в главі 50 «Припинення зобов`язання» розділу І книги п`ятої «Зобов`язальне право» ЦК України.

Зобов`язання припиняється: виконанням, проведеним належним чином (ст.599 ЦК України), переданням відступного (ст.600 ЦК України), зарахуванням (ст.601 ЦК України), за домовленістю сторін (ст.604 ЦК України), прощенням боргу (ст.605 ЦК України), поєднанням боржника і кредитора в одній особі (ст.606 ЦК України), неможливістю виконання (ст.607 ЦК України), смертю фізичної особи чи ліквідацією юридичної особи (ст.ст. 608,609 ЦК України).

Згідно з ч.1 ст. 598 ЦК України зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом.

Статтею 599 ЦК України встановлено, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Згідно зі ст. 1 Закону України «Про іпотеку»(Закон) іпотека - вид забезпечення виконання зобов`язання нерухомим майном, що залишається у володінні і користуванні іпотекодавця, згідно з яким іпотекодержатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов`язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника у порядку, встановленому цим Законом.

Іпотека має похідний характер від основного зобов`язання і є дійсною до припинення основного зобов`язання або до закінчення строку дії іпотечного договору (ч.5 ст.3 Закону).

Згідно з ч.1 ст. 17 Закону, іпотека припиняється у разі: припинення основного зобов`язання або закінчення строку дії іпотечного договору; реалізації предмета іпотеки відповідно до цього Закону; набуття іпотекодержателем права власності на предмет іпотеки; визнання іпотечного договору недійсним; знищення (втрати) переданої в іпотеку будівлі (споруди), якщо іпотекодавець не відновив її. Якщо предметом іпотечного договору є земельна ділянка і розташована на ній будівля (споруда), в разі знищення (втрати) будівлі (споруди) іпотека земельної ділянки не припиняється з інших підстав, передбачених цим Законом.

Аналіз вищенаведених норм права та положень Закону свідчить про те, що іпотека як забезпечувальне зобов`язання є похідним від основного зобов`язання, за загальним правилом виникає з моменту проведення її державної реєстрації у Державному реєстрі прав та є дійсною до моменту припинення основного зобов`язання у встановленому законом порядку, зокрема, виконанням, проведеним належним чином, або до закінчення строку дії іпотечного договору

Відповідно до ст. 23Закону України «Про іпотеку» у разі переходу права власності на предмет іпотеки від іпотекодавця до іншої особи, у тому числі в порядку спадкування чи правонаступництва, іпотека є дійсною для набувача відповідного нерухомого майна, навіть у тому випадку, якщо до його відома не доведена інформація про обтяження майна іпотекою. Особа, до якої перейшло право власності на предмет іпотеки, набуває статус іпотекодавця, має всі його права і несе всі його обов`язки за іпотечним договором у тому обсязі і на тих умовах, що існували до набуття ним права власності на предмет іпотеки.

Судом першої інстанції правильно встановлено, що позивач ОСОБА_1 , як особа, яка на підставі договору купівлі продажу набула право власності на предмет іпотеки, набула статус іпотекодавця, має всі його права і несе всі його обов`язки за іпотечним договором ,у тому обсязі і на тих умовах, що існували до набуття нею права власності на предмет іпотеки незалежно від її поінформованості про обтяження майна іпотекою.

З матеріалів справи не вбачається, і позивачем не доведено, що основне зобов`язання за договором про надання кредитних послуг від 21.03.2008 року в повному обсязі виконано.

Суд першої інстанції дійшов правильних висновків про відсутність підстав для визнання припиненою іпотеки та обґрунтовано відмовив у заявленому позові. Такі висновки суду не спростовані.

Доводи апеляційної скарги, що ОСОБА_1 є добросовісним набувачем земельної ділянки, і на момент купівлі земельної ділянки не знала та не могла знати, що остання перебувала в іпотеці, жодних обтяжень щодо земельної ділянки не існувало, не заслуговують на увагу.

У постанові від 23 жовтня 2019 року у справі №922/3537/17 Велика Палата Верховного Суду відступила шляхом конкретизації (п. 7.22) від її висновку, викладеного у постанові від 19 червня 2019 року у справі № 643/17966/14-ц, а також від аналогічного висновку Верховного Суду України, викладеного у постанові від 16 вересня 2015 року у справі № 6-1193цс15, і Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду, викладеного у постановах від 10 травня 2018 року у справі № 643/18839/13-ц, від 23 січня 2019 року у справі № 643/12557/16-ц та від 13 березня 2019 року у справі № 643/19761/13-ц. Означена конкретизація висновків полягає у такому: «- скасоване судове рішення не породжує жодних правових наслідків з моменту його ухвалення, але його скасування саме по собі (тобто без встановлення інших обставин, що, зокрема, можуть підтверджувати недобросовісність дій, які були вчинені на підставі цього рішення) не є підставою для перегляду всіх юридичних фактів, що виникли, змінилися чи припинилися на підставі відповідного рішення; - виключення відомостей про право іпотеки з відповідного державного реєстру на підставі судового рішення є не правовим наслідком такого рішення, а фактичною дією, вчиненою на підставі цього рішення; - виключення відомостей про право іпотеки з відповідного Державного реєстру, зокрема, на підставі судового рішення не впливає на чинність іпотеки. Скасування того судового рішення, що мало наслідком внесення до Державного реєстру іпотек запису про припинення іпотеки, не відновлює дію останньої, оскільки іпотека зберігає чинність незалежно від відсутності певний час відомостей про неї у відповідному державному реєстрі; - запис про іпотеку не може бути відновлений з моменту вчинення первинного запису, а вчиняється державним реєстратором повторно за наявності для цього підстав, передбачених законом, зокрема договору іпотеки, а також судового рішення про визнання права іпотекодержателя; - за відсутності в реєстрі відомостей про права інших осіб на нерухоме майно або їх обтяжень особа, яка добросовісно покладалася на ці відомості, тобто не знала і не ммала знати про існування таких прав чи обтяжень, набуває право на таке майно вільним від незареєстрованих прав інших осіб та обтяжень (пункт 38 постанови Великої Палати Верховного Суду від 23 жовтня 2019 року у справі № 922/3537/17 за провадженням № 12-127гс19). За таких умов право іпотеки припиняється, відомості про іпотеку поновленню не підлягають, а позов про звернення стягнення на предмет іпотеки не підлягає задоволенню;- при вирішенні таких спорів необхідно враховувати наявність чи відсутність обставин, які можуть свідчити про недобросовісність набувача майна, придбаного за відсутності в державному реєстрі відомостей про обтяження.»

Добросовісність є однією із загальних засад цивільного законодавства (пункт 6 частини першої статті 3 ЦК України). Обидві сторони правочину, починаючи зі стадії, яка передує його вчиненню, мають поводитися правомірно, зокрема добросовісно (Близькі за змістом висновки у постановах Великої Палати Верховного Суду від 29 вересня 2020 року у справі № 688/2908/16-ц (пункт 37), від 20 липня 2022 року у справі № 923/196/20 (пункт 40)).

До обставин, які можуть свідчити про добросовісність або недобросовісність учасників правочину, зокрема є момент вчинення правочину чи інших дій, пов`язаних з укладенням правочину.

Матеріалами справи доведено, що рішення Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 13 квітня 2016 року, яким припинено та виключено записи про заборону, а також припинено та виключено записи про іпотеку щодо земельної ділянки площею 0,1158 га, кадастровий номер - :12:000:0041, скасовано в подальшому рішенням Апеляційного суду Закарпатської області від 12 липня 2016 року. Договір купівлі-продажу спірної земельної ділянки укладено 16 червня 2016 року, тобто в період наявності судового спору, коли рішення суду першої інстанції не набуло законної сили. Відчуження земельної ділянки здійснено без згоди іпотекодержателя (банку) та при наявності встановленої рішенням суду, яке набрало законної сили, непогашеної заборгованості за кредитним договором, в забезпечення виконання якого було передано в іпотеку вказану земельну ділянку. Вказані дії сторін договору не можуть свідчити про добросовісність дій сторін договору, а фактично направлені для уникнення сплати заборгованості та виконання судового рішення.

Не заслуговують на увагу також доводи апеляційної скарги, що судовим рішенням було відмовлено у зверненні стягнення на земельну ділянку, яка належить ОСОБА_1 , оскільки відмова у зверненні стягнення на предмет іпотеки не є правовою підставою для припинення іпотеки.

Таким чином, вирішуючи спір суд з дотриманням вимог ст. ст. 89, 263-264 ЦПК України повно та всебічно з`ясував обставини справи, надав належну правову оцінку доводам сторін, наданим ними доказам та дійшов обґрунтованого висновку про відмову у задоволенні заявленого позову.

Доводи апеляційної скарги встановлених судом першої інстанції обставин не спростовують, не дають підстав для висновку, що оскаржене рішення постановлено без додержання норм матеріального і процесуального права.

Рішення суду першої інстанції є законним та обґрунтованим і підстав для його зміни чи скасування немає.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З врахуванням наведеного, апеляційний суд дійшов до висновку про залишення апеляційної скарги без задоволення, а судового рішення суду першої інстанції без змін.

Керуючись ст.ст.374, 375, 382-384 ЦПК України, апеляційний суд,-

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Рева Дмитро Сергійович, залишити без задоволення.

Рішення Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 17 листопада 2023 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення може бути оскаржена до Верховного Суду.

Повний текст судового рішення складено 20 грудня 2024 року

Головуючий:

Судді: