18.11.2024 Єдиний унікальний номер 205/6264/24
Єдиний унікальний номер судової справи 205/6264/24
Номер провадження 2/205/2997/24
18 листопада 2024 року
Ленінський районний суд м. Дніпропетровська в складі головуючого судді Остапенко Н.Г., за участю секретаря судового засідання Вороніної М.С., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпрі цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія «НІКО-ТАЙС» до ОСОБА_1 про стягнення трьох відсотків річних, та інфляційних втрат за прострочення виконання грошового зобов`язання, -
20.05.2024 року до Ленінського районного суду м. Дніпропетровська надійшов позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія «НІКО-ТАЙС» до ОСОБА_1 про стягнення трьох відсотків річних, та інфляційних втрат за прострочення виконання грошового зобов`язання.
Ухвалою судді Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 07.06.2024 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у цивільній справі в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін, визначено строк відповідачу для подання відзиву на позов.
Від представника позивача Мілованової О.М. надійшло клопотання, у якому просила здійснити розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги задовольнити. Заперечень щодо заочного розгляду справи не надала.
Відповідач ОСОБА_1 у судове засідання повторно не з`явився. Про час, дату, місце розгляду справи повідомлений належним чином. Про причини неявки не повідомив.
На підставі ч. 4 ст. 223, ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд постановив провести заочний розгляд справи.
Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Суд, вивчивши матеріали справи, оцінивши наявні в матеріалах справи докази, доходить висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з огляду на таке.
Відповідно до касового ордеру від 30.03.2006 року ОСОБА_1 видано 176 737 грн.
Додатковою угодою № 1 від 31.10.2008 року до Договору змінено термін повернення коштів до 20 років та 6 місяців у зв`язку з призупиненням виплати позики на період з листопада 2008 року по квітень 2009 року.
Додатковою угодою № 2 до Договору з 05.01.2011 року змінено строк повернення позики, а саме: у разі припинення трудових відносин з ВАТ «Азовзагальмаш» позичальник зобов`язаний повернути позику протягом 60 календарних днів з моменту розірвання трудового договору.
З доданої до позову копії обхідного листа звільненого ОСОБА_1 вбачається, що відповідача звільнено 31.01.2017 року у зв`язку зі скороченням штату на підставі п. 1 ст. 40 КЗпП України.
Отже, ОСОБА_1 був зобов`язаний сплатити заборгованість за Договором у повному обсязі до 01.04.2017 року включно.
На підставі акту про придбання майна на аукціоні від 13.05.2021 року ТОВ «Компанія «НІКО-ТАЙС» набуло право вимоги до ОСОБА_1 в сумі 50 684,76 грн. (а.с.43).
Згідно з долученою до позову копією довідки ліквідатора ПрАТ «Маріупольський завод важкого машинобудування» залишок заборгованості Кривого Ю.А. за Договором станом на 20.04.2021 року становить 50 684,76 грн.
Згідно з ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
У позові правонаступник позикодавця розрахував 3 відсотки річних за період з 28.03.2017 року по 24.06.2021 року в розмірі 6 443,84 грн. та інфляційні втрати за період з квітня 2017 року по червень 2021 року в розмірі 20 009,10 грн. Однак у прохальній частині позову просив стягнути 3 відсотки річних в розмірі 19 386,76 грн., а інфляційні втрати в розмірі 178 422,07 грн., жодним чином не обґрунтовуючи зазначені суми.
Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Враховуючи, що позивачем не обґрунтовано розмір 3 відсотків річних та інфляційних втрат, що перевищує суми, вказані в розрахунку, суд дійшов висновку про відмову в задоволенні позову в частині стягнення 3 відсотків річних у розмірі 12 942,92 грн. та інфляційних втрат у розмірі 158 412,97 грн. через їх необґрунтованість.
Оскільки договором позики не було визначено розмір відсотків за прострочення виконання зобов`язання, позивач має право на стягнення 3 відсотків річних та суми інфляційних втрат за період з 02.04.2017 року по 24.06.2021 року у розмірі 6 427.20 грн. та 20 009,10 грн. відповідно.
При цьому правові підстави для стягнення з відповідача 3 відсотків річних, нарахованих з 28.03.2017 року по 01.04.2017 року в розмірі 16,64 грн., відсутні, так як відповідно до Додаткової угоди № 2 до Договору з 05.01.2011 року строк повернення позики протягом 60 календарних днів з моменту розірвання трудового договору, тобто до 01.04.2017 року включно.
На підставі викладеного суд дійшов висновку про наявність правових підстав для часткового задоволення позову та стягнення з відповідача на користь позивача 3 відсотків річних за період з 02.04.2017 року по 24.06.2021 року у розмірі 6 427.20 грн. та інфляційних втрат у розмірі 20 009,10 грн..
Відповідно до ст. 141 ЦПК України Судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки позивач просив стягнути з відповідача 197 828,83 грн., а судом позов задоволено частково в сумі 26 436,30 грн., з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 323,71 грн.
Враховуючи викладене, керуючись ст. 625 ЦК України, ст.ст. 2, 4, 10, 12, 13, 79-81 141, 223, 247, 265, 280-282, 354 ЦПК України, суд
Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія «НІКО-ТАЙС» до ОСОБА_1 про стягнення трьох відсотків річних, та інфляційних втрат за прострочення виконання грошового зобов`язання задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія «НІКО-ТАЙС» судовий збір у розмірі 323,71 грн.
У задоволенні позову в іншій частині відмовити.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Позивач має право оскаржити заочне рішення до Дніпровського апеляційного суду, шляхом подачі апеляційної скарги в тридцятиденний строк з дня проголошення рішення.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Суддя Н.Г. Остапенко