Справа № 156/1097/24
Провадження № 2/156/335/24
Рядок статзвіту № 38
Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м У к р а ї н и

19 грудня 2024 року сел.Іваничі

Іваничівський районний суд Волинської області у складі:

головуючого судді - Комзюк Н.Н.

за участю:

секретаря судового засідання - Мороко Д.С.,

представника відповідача Ракущинця А.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у порядку спрощеного позовного провадження у режимі відеоконференції цивільну справу за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Еліт Фінанс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,-

в с т а н о в и в:

ТОВ «ФК «Еліт Фінанс», в особі директора Наваренка В.Г., звернулось до Іваничівського районного суду Волинської області із позовом, у якому просить стягнути з ОСОБА_1 на свою користь заборгованість за кредитним договором у розмірі 55363,17 грн., а також понесені судові витрати у виді судового збору в розмірі 3028,00 грн., та витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 9200, 00 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що до ТОВ «ФК «Еліт Фінанс» перейшло право вимоги за кредитним договором від 15.01.2019, укладеним між АТ «Альфа-Банк» та ОСОБА_1 . Відповідач умови вказаного договору не виконала, у зв`язку з чим утворилась зазначена заборгованість.

Ухвалою Іваничівського районного суду Волинської області від 12 вересня 2024 року відкрито провадження по справі та призначено розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.

Представник відповідача адвокат Ракущинець А.А. 30.09.2024 подав через систему «Електронний суд» відзив на позовну заяву, у якому просив відмовити у задоволенні позову у повному обсязі.

В обґрунтування заперечень проти позову зазначив, що матеріали справи не містять жодних належних доказів на підтвердження укладення між АТ «Альфа-Банк» та ОСОБА_1 угоди про обслуговування кредитної картки та відкриття відновлювальної кредитної лінії від 15.01.2019. При цьому, саме договором може застосовуватись нарахування відсотків та штрафних санкцій. Таким чином, банк списував з банківського рахунку відповідача кошти для зарахування незаконно нарахованих відсотків, що підтверджується наданим розрахунком. Більше того, долучені до справи матеріали не є первинними бухгалтерськими документами у силу відсутності усіх обов`язкових реквізитів, а також в силу невідповідності часу їх створення часу здійснення господарської операції. Позивачем не надано жодного документу, який би свідчив про факт видачі кредиту та факт отримання кредитних документів. Таким чином, відсутність вказаних документів виключає підстави для задоволення позову. Наголошував, що на вказані правовідносини не поширюються положення ст. 634 Цивільного кодексу України, якою надано визначення договору приєднання, а також положення ст. 207 Цивільного кодексу України, якою встановлено вимоги до письмової форми правочину.

Від представника позивача Наваренка В.Г. 11.10.2024 надійшла відповідь на відзив, у якій представник позовні вимоги підтримав у повному обсязі. Зазначив, що матеріали справи містять належні докази на підтвердження укладення між АТ «Альфа-Банк» та ОСОБА_1 угоди про обслуговування кредитної картки та відкриття відновлювальної кредитної лінії від 15.01.2019, отримання та користування ОСОБА_1 кредитними коштами. У матеріалах справи міститься оферта відповідача про отримання кредиту, виписка по рахунку та розрахунок заборгованості ОСОБА_1 за укладеним договором.

Представник відповідача адвокат Ракущинець А.А. 18.11.2024 через систему «Електронний суд» подав заперечення, у яких просив відмовити у задоволенні позову у повному обсязі. Окрім обставин, викладених у відзиві, зазначав, що договір щодо якого подано позов є нікчемним у силу ч.5 ст.12 Закону України «Про споживче кредитування», оскільки позивачем не доведено, що примірник кредитного договору був вручений позичальнику. При цьому, паспорт споживчого кредиту не є частиною кредитного договору, а підстави розцінювати укладену між сторонами оферту, як частину кредитного договору, також відсутні. Долучені матеріали не є первинними бухгалтерськими документами у силу відсутності усіх обов`язкових реквізитів, а також в силу невідповідності часу їх створення часу здійснення господарської операції. Таким, чином, позивачем не надано жодного документу, який би свідчив про факт видачі кредиту та факт отримання кредитних документів. Відсутність вказаних документів виключає підстави для задоволення позову.

Представник позивача у судове засідання не з`явився, подав клопотання про розгляд справи без участі представника позивача.

Відповідач у судове засідання не з`явилась, будучи повідомленою про розгляд справи належним чином.

Представник відповідача адвокат Ракущинець А.А. у судовому засіданні проти задоволення позовних вимог ТОВ «ФК «Еліт Фінанс» заперечував, посилаючись на обставини, викладені у відзиві на позовну заяву та запереченнях.

Вислухавши думку представника відповідача, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, суд дійшов наступних висновків.

Згідно зі ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного судочинства.

Статтею 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Суд розглядає цивільні справи в межах заявлених вимог і на підставі представлених сторонами доказів.

Відповідно до ч. 3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно з ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування (ст.77, 79, 80 ЦПК України).

Відповідно до ч. 2 ст. 638 ЦК України договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною.

Згідно ч. 1 ст. 641 ЦК України пропозицію укласти договір (оферту) може зробити кожна із сторін майбутнього договору. Пропозиція укласти договір має містити істотні умови договору і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі її прийняття.

Відповідно до положень ч.ч. 1, 2 ст. 640 ЦК України договір є укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції. Якщо відповідно до акта цивільного законодавства для укладення договору необхідні також передання майна або вчинення іншої дії, договір є укладеним з моменту передання відповідного майна або вчинення певної дії.

Договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому, є договором приєднання, що визначено ст. 634 ЦК України.

При цьому, стаття 204 ЦК України закріплює презумпцію правомірності правочину. Ця презумпція означає, що правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.

Судом встановлено, що 15.01.2019 між АТ «Альфа Банк» та ОСОБА_1 шляхом акцептування банком пропозиції клієнта (оферти) укладено угоду про обслуговування кредитної картки та відкриття відновлювальної кредитної лінії №631086187. Найменування продукту: «Максимум». Мета кредиту для особистих потреб. Ліміт кредитної лінії у розмірі 200 000 грн. Процентну ставку за користування коштами відновлювальної кредитної лінії при вчиненні торгових операцій та/або операцій зняття коштів готівкою пропоновано встановити у розмірі 39,99 % річних. Тип процентної ставки фіксований. Обов`язковий мінімальний платіж запропоновано встановити у розмірі 5% від суми загальної заборгованості за кредитною лінією, але не менше 50 грн. Платежі з повернення кредиту запропоновано здійснювати відповідно до договору.

У розділі V «Інші умови» оферти зазначено, зокрема, наступне: «Всі відносини між мною та Банком та істотні умови надання та користування Кредитом, які не врегульовані Угодою, пропоную врегулювати Договором. Діюча редакція договору розміщена за електронною адресою www.alfabank.com.ua.»

У розділі VI «Гарантії Клієнта» зазначено наступне: Підписанням Оферти я надаю згоду Банку на передачу до Кредитного реєстру Національного банку України інформації у випадках, обсязі, строки та у порядку, передбачених чинним законодавством України, а також беззаперечно підтверджую, що попередньо ознайомлений (на) у письмовій формі: із всією інформацією, необхідною для прийняття усвідомленого рішення щодо отримання Кредиту; із інформацією, надання якої передбачене нормами Закону України «Про споживче кредитування» та нормативними актами НБУ.

Оферта підписана особисто ОСОБА_1 , яка також своїм підписом підтвердила про отримання 15.01.2019 акцепту пропозиції на укладення угоди про обслуговування кредитної картки та відкриття відновлювальної кредитної лінії.

Тобто, АТ «Альфа банк» прийняло пропозицію ОСОБА_1 на укладення угоди про обслуговування кредитної картки та відкриття відновлювальної кредитної лінії, яка є невід`ємною частиною договору про банківське обслуговування фізичних осіб в АТ «Альфа-Банк».

У свою чергу, відповідач погодилась на приєднання до публічної пропозиції, підтвердила акцептування публічної пропозиції на укладення зазначеного договору і приєднання до умов договору, погодилась з усіма умовами обраної програми кредитування у редакції, що діяла на час його підписання.

Матеріали справи містять підписаний відповідачем паспорт споживчого кредиту, який також містить всі істотні умови кредиту, зокрема щодо сплати процентів.

Копією виписки по рахунку ОСОБА_1 підтверджується, що вона фактично почала користуватись кредитними коштами з 19.01.2019.

Слід зауважити, що у силу ст.9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність» виписка є первинним документом, який підтверджує розмір та наявність заборгованості про що наголосив Верховний Суд у постанові від 25.05.2021 у справі №554/4300/16-ц.

Таким чином, копія оферти на укладення угоди у якій зазначені всі істотні умови договору, з підтвердження про її акцепт, копія підписаного відповідачем паспорту споживчого кредиту, у якому також зафіксовані істотні умови надання кредиту, виписка по рахунку, яка є підтвердженням виконання АТ «Альфа-Банк» домовленості щодо надання кредиту, дає підстави суду дійти висновку про укладення між АТ «Альфа-Банк» та ОСОБА_1 угоди про обслуговування кредитної картки та відкриття відновлювальної кредитної лінії №631086187.

Відомостей про те, що вказаний договір було визнано недійсним, матеріали справи не містять.

З огляду на встановлені судом обставини, суд вважає твердження сторони відповідача про недоведеність позивачем факту укладання вказаного договору, безпідставними.

Згідно із ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Згідно із ч. 1 ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Згідно із ч. 1 ст. 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором.

Відповідно до ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Таким чином, у відповідача виник обов`язок повернути надані кошти, на умовах та в строки, передбачені кредитним договором.

Між АТ «Альфа-Банк» та ТОВ «ФК «Еліт Фінанс» 20.12.2021 укладено договір факторингу №4, у відповідності до умов якого АТ «Альфа-Банк» передає (відступає) ТОВ «ФК «Еліт Фінанс» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «ФК «Еліт Фінанс» приймає належні АТ «Альфа-Банк» права вимоги до боржників.

З акту приймання-передачі реєстру боржників від 20.12.2021 вбачається, що згідно з договором факторингу №4 від 20.12.2021 клієнт (АТ Альфа-банк) передав, а фактор (ТОВ «ФК «Еліт Фінанс») отримав право вимоги, детальний опис складових якого наведений у додатку №1-1 до договору.

Відповідно до додатку №1-1 до договору факторингу №4 від 20 грудня 2021, ТОВ «ФК «Еліт Фінанс» набуло права грошової вимоги до ОСОБА_1 за кредитним договором №631086187 від 15.01.2019.

Частинами 1 та 2 ст. 512 ЦК України передбачено, що кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок: 1) передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги); 2) правонаступництва; 3) виконання обов`язку боржника поручителем або заставодавцем (майновим поручителем); 4) виконання обов`язку боржника третьою особою. Кредитор у зобов`язанні може бути замінений також в інших випадках, встановлених законом.

Відповідно до ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно із ч. 1 ст. 516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом.

Таким чином, до ТОВ «ФК «Еліт Фінанс» перейшло право вимоги до ОСОБА_1 за кредитним договором №631086187 від 15.01.2019.

Взяті на себе зобов`язання ОСОБА_1 не виконувала належним чином, і як вбачається із розрахунку заборгованості її борг станом на 20.12.2021, тобто на момент переходу права вимоги до позивача, становить 55363,77 гривні.

Відповідачем даний розрахунок заборгованості не спростований, доказів помилковості чи неправильності наданих позивачем розрахунків, а також належного виконання зобов`язань за кредитним договором не надано. Розрахунок зроблений в межах строку дії договору. Крім того, суду не надано беззаперечних, належних та допустимих доказів, які свідчать про наявність підстав звільнення відповідача від відповідальності за порушення зобов`язання відповідно до ст. 617 ЦК України.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов до висновку, що заявлені позовні вимоги у межах стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за кредитним договором №631086187 від 15.01.2019. є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Вирішуючи питання щодо стягнення з відповідача на користь позивача понесених судових витрат, суд виходить з наступного.

Частиною 1 ст.133 ЦПК України встановлено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

У зв`язку з тим, що позовні вимоги підлягають задоволенню, сплачений судовий збір у розмірі 3028,00 грн., підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

Згідно п.1 ч.3 ст.133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Відповідно до положень п.1 ч.2 ст.141 ЦПК України, судові витрати, пов`язані з розглядом справи покладаються у разі задоволення позову на відповідача.

Позивачем заявлено до стягнення 9200,00 грн. витрат на професійну правничу допомогу.

Так, з матеріалів справи вбачається, що між ТОВ «ФК «Еліт Фінанс» та адвокатом Литвиненко Оксаною Ігорівною 03 липня 2024 року укладено договір про надання правничої допомоги №03-07/24, відповідно до умов якого у порядку та на умовах, визначених цим договором адвокат надає клієнту послуги захисту прав та інтересів клієнта під час розгляду судом будь-якої інстанції справ у якій клієнт є учасником.

Згідно із актом №1 приймання передачі наданих послуг від 15.07.2024 за договором про надання правничої допомоги №03-07/24, вартість послуг за надання правничої допомоги у справі за позовом ТОВ «ФК «Еліт Фінанс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, становить 9200,00 грн., яка складається з: надання первинної консультації замовнику у справі (витрачено 0,5 години, вартість 1000 грн.); правового аналізу наявних документів у замовника, правової ситуації із застосуванням відповідного законодавства, правових висновків Верховного Суду та Європейського суду з прав людини (витрачено 2 години, вартість 4000 грн.); підготовка та подання позовної заяви (витрачено 2,1 години, вартість 4200 грн.).

Згідно з ч.1 ст.26 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги. Документами, що посвідчують повноваження адвоката на надання правової допомоги, можуть бути: договір про надання правової допомоги; довіреність; ордер; доручення органу (установи), уповноваженого законом на надання безоплатної правової допомоги.

Відповідно до ст.30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Частиною 3 ст.141 ЦПК України встановлено, що при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися.

Згідно з ч.ч.4-5 ст.137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (ч.6 ст.137 ЦПК України).

Вказана правова позиція щодо права суду зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами, лише за клопотанням іншої сторони узгоджується із правовою позицією, викладеною:

- у постанові Об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 03 жовтня 2019 року у справі № 922/445/19;

- у постановах Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду: від 03 червня 2020 року у справі № 211/1674/19 (провадження №61-2679св20), від 19 серпня 2020 року у справі № 195/31/16-ц (провадження № 61-15811св19);

- у постановах Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду: від 18 листопада 2020 року у справі № 922/3706/19, від 17 грудня 2020 року у справі №922/3708/19.

Від сторони відповідача не надходило жодних заяв та клопотань про зменшення розміру витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Таким чином, оскільки позовні вимоги ТОВ «ФК «Еліт Фінанс» підлягають задоволенню, з відповідача на користь позивача слід стягнути 9200 грн. витрат на правничу допомогу.

Відповідно до пункту 30 рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Hirvisaari v. Finland» від 27 вересня 2001 року, рішення судів повинні достатнім чином містити мотиви, на яких вони базуються для того, щоб засвідчити, що сторони були заслухані, та для того, щоб забезпечити нагляд громадськості за здійсненням правосуддя.

Згідно з пунктом 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення.

Європейський Суд з прав людини повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» (Ruiz Torija v. Spain) від 09 грудня 1994 року, серія A, N 303-A, п. 29)

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 264, 265, 280, 354, 355 ЦПК України, суд, -

у х в а л и в:

Позов товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Еліт Фінанс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Еліт Фінанс» заборгованість за договором про обслуговування кредитної картки та відкриття відновлювальної кредитної лінії №631086187 від 15.01.2019 у розмірі 55363 (п`ятдесят п`ять тисяч триста шістдесят три) гривні 17 копійок.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Еліт Фінанс» витрати по сплаті судового збору у розмірі 3028,00 гривень, також витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 9200,00 гривень.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Волинського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Згідно з вимогами п.4 ч.5 ст. 265 ЦПК України:

позивач - товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Еліт Фінанс», місцезнаходження: 03035, м. Київ, пл. Солом`янська, буд.2, ;

відповідач - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 .

Повний текст рішення складено 20.12.2024.

Суддя Н.Н. Комзюк