СВЯТОШИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М. КИЄВА
пр. № 2/759/4466/24
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 жовтня 2024 року суддя Святошинського районного суду м. Києва Єросова І.Ю., розглянувши заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Кредитсервіс» про закриття провадження у цивільній справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Кредитсервіс» (02094, м.Київ, просп.Л.Каденюка, 23) до ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) про стягнення заборгованості,

ВСТАНОВИВ:

27.06.2024 р. адвокат Павленко С.В., який представляє інтереси позивача, звернувся до Святошинського районного суду м. Києва з вищезазначеним позовом, у якому просить стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за кредитним договором №211109-003 від 09.11.2021 р. за період з 09.11.2021 р. по 26.02.2024 р. у розмірі 80022,61 грн., а також понесені судові витрати.

Ухвалою Святошинського районного суду м. Києва від 01 липня 2024 року відкрито провадження у справі, вирішено розглянути справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

29.10.2024 р. від представника позивача адвоката Павленка С.В. надійшла до суду заяву про закриття провадження у справі на підставі п.2 ч. 1 ст. 255 ЦПК України, оскільки на дату подання вказаної заяви спірні відносини між сторонами врегульовано.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, суддя доходить наступного висновку.

Згідно з пунктом 2 частини першої статті 255 ЦПК України, суд може закрити провадження у справі у зв`язку з відсутністю предмета спору, якщо встановить, що предмет спору був відсутній на час пред`явлення позову.

Проте поняття «юридичного спору» має тлумачитися широко, виходячи з підходу Європейського суду з прав людини до тлумачення поняття «спір про право» (пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод). Зокрема, Європейський суд з прав людини зазначає, що відповідно до духу Конвенції поняття «спору про право» має розглядатися не суто технічно, йому слід надавати сутнісного, а не формального значення.

Логічно-граматичне тлумачення словосполучення «відсутність предмета спору» в контексті наведеної правової норми дає підстави для висновку про те, що предмет спору має бути відсутній, тобто не існувати на час пред`явлення позову. Якщо предмет спору мав місце, але припинив своє існування (зник) після відкриття провадження у справі внаслідок тих чи інших обставин, зокрема у зв`язку з добровільним врегулюванням спору сторонами, виконанням відповідачем заявлених до нього вимог, фізичним знищенням предмета спору тощо, то провадження у справі не може бути закрите з наведеної правової підстави, оскільки вона полягає саме у відсутності предмета спору, а не у припиненні його існування (зникненні).

Якщо предмет спору став відсутній після відкриття провадження у справі, то залежно від обставин, що призвели до зникнення такого предмета, та стадії цивільного процесу, на якій він припинив своє існування, сторони мають цілий ряд передбачених законом процесуальних можливостей припинити подальший розгляд справи, зокрема шляхом залишення позову без розгляду, відмови від позову або від поданих апеляційних чи касаційних скарг, визнання позову відповідачем, укладення мирової угоди тощо.

Подібного правового висновку Верховний Суд дійшов у постановах: від 10 квітня 2019 року у справі № 456/647/18 (провадження № 61-2018св19), від 13 травня 2020 року у справі № 686/20582/19-ц (провадження № 61-1807св20), від 09 вересня 2020 року у справі № 750/1658/20 (провадження № 61-9658св20).

Таким чином, сама по собі сплата відповідачем заборгованості за кредитним договором не може свідчити про те, що між сторонами був відсутній спір на час пред`явлення позову, а тому закриття провадження у справі на підставі пункту 2 частини першої статті 255 ЦПК України є неможливим.

Згідно з ч. 1ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненнями особи, поданими відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Враховуючи подану представником позивача заяву про закриття провадження у справі, беручи до уваги неможливість у даному випадку закриття провадження у справі за відсутністю предмета спору, аналізуючи обставини, що склалались, вважає за можливе закрити провадження у справі на підставі п.4 ст. 255 ЦПК України у зв`язку із відмовою позивача від позову.

Керуючись ст. ст. 13, 133, п. 4 ч. 1 ст. 255, ст. ст. 258, 260, 261, 353 ЦПК України, ст. 7 Закону України "Про судовий збір", суд,

ПОСТАНОВИВ:

Закрити провадження у цивільній справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Кредитсервіс» (02094, м.Київ, просп.Л.Каденюка, 23) до ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) про стягнення заборгованості.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Ухвала суду може бути оскаржена протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. У разі розгляду справи (вирішення питання ) без повідомлення сторін зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи якому ухвала суду не була вручена у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому ухвали суду.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до Київського апеляційного суду, при цьому відповідно до п. п. 15.5 п. 15Перехідних положень ЦПК України в редакції Закону України «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» № 2147-VIII від 03.10.2017 року до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Суддя: І.Ю. Єросова