УХВАЛА

20 грудня 2024 року

м. Київ

справа № 754/7038/23

провадження № 61-16780ск24

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Гулейкова І. Ю., вирішуючи питання про відкриття касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Київського апеляційного суду від 26 листопада 2024 року у справі за позовом ОСОБА_2 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Діджи Фінанс», третя особа - ОСОБА_1 , про визнання зобов`язання вчинити дії, за зустрічним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Діджи Фінанс» до ОСОБА_2 , ОСОБА_1 про стягнення заборгованості та позовом третьої особи ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Діджи Фінанс», третя особа - ОСОБА_2 про визнання зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

У грудні 2024 року ОСОБА_1 звернулася до Верховного Суду з касаційною скаргою на рішення Деснянського районного суду міста Києва від 13 червня 2024 року та постанову Київського апеляційного суду від 26 листопада 2024 року.

Касаційна скарга не може бути прийнята касаційним судом до розгляду та вирішено питання про відкриття касаційного провадження, з огляду на наступне.

Відповідно до частини першої статті 409 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) суд касаційної інстанції за результатами розгляду касаційної скарги має право: 1) залишити судові рішення судів першої інстанції та апеляційної інстанції без змін, а скаргу без задоволення; 2) скасувати судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій повністю або частково і передати справу повністю або частково на новий розгляд, зокрема за встановленою підсудністю або для продовження розгляду; 3) скасувати судові рішення повністю або частково і ухвалити нове рішення у відповідній частині або змінити рішення, не передаючи справи на новий розгляд; 4) скасувати постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково і залишити в силі рішення суду першої інстанції у відповідній частині; 5) скасувати судові рішення суду першої та апеляційної інстанцій у відповідній частині і закрити провадження у справі чи залишити позов без розгляду у відповідній частині; 6) у передбачених цим Кодексом випадках визнати нечинними судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій повністю або частково і закрити провадження у справі у відповідній частині; 7) у передбачених цим Кодексом випадках скасувати свою постанову (повністю або частково) і прийняти одне з рішень, зазначених в пунктах 1-6 частини першої цієї статті.

Згідно з даними Єдиного державного реєстру судових рішень рішенням Деснянського районного суду міста Києва від 13 червня 2024 року в задоволені позовних вимог ОСОБА_2 відмовлено.

Позовні вимоги ТОВ «Діджи Фінанс» до ОСОБА_2 , ОСОБА_1 про стягнення заборгованості задоволено. Стягнуто солідарно з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь ТОВ «Діджи Фінанс» заборгованість в сумі 752 321,78 грн. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Діджи Фінанс» судовий збір в розмірі 5 642,42 грн. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ТОВ «Діджи Фінанс» судовий збір в розмірі 5 642,42 грн.

В задоволенні вимог третьої особи за зустрічним позовом, що заявляє самостійні вимоги ОСОБА_1 до ТОВ «Діджи Фінанс», третя особа - ОСОБА_2 про визнання зобов`язання вчинити дії відмовлено.

Постановою Київського апеляційного суду від 26 листопада 2024 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишено без задоволення. Рішення Деснянського районного суду міста Києва від 13 червня 2024 року залишено без змін.

Натомість, за результатами розгляду касаційної скарги ОСОБА_1 просить скасувати постанову апеляційного суду, при цьому не зазначивши вимогу щодо рішення суду першої інстанції; водночас просить ухвалити нове судове рішення, яким її позовні вимоги задовольнити, при цьому не зазначає про оскарження задоволених позовних вимог ТОВ «Діджи Фінанс».

Отже, заявниці необхідно уточнити прохальну частину касаційної скарги і викласти вимоги касаційної скарги відповідно до повноважень суду касаційної інстанції з урахуванням положень статті 409 ЦПК України.

Водночас, у разі якщо ОСОБА_1 оскаржує постанову апеляційного суду як за наслідками розгляду первісного позову, так і зустрічного, у частині оскарження рішення суду в частині вирішення позову ТОВ «Діджи Фінанс» судовий збір підлягає сплаті заявницею на загальних підставах.

ОСОБА_1 у касаційній скарзі посилається на те, що звільнена від сплати судового збору відповідно до статті 22 Закону України «Про захист прав споживачів», згідно з якою споживачі звільняються від сплати судового збору за позовами, що пов`язані з порушенням їх прав.

Аналіз положень зазначеної статті свідчить, що, будучи звільненою від сплати судового збору за позовом про захист прав споживачів, заявниця не звільнена від його сплати за зустрічним позовом ТОВ «Діджи Фінанс» про стягнення заборгованості у розмірі 752 321,78 грн.

Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Згідно з частиною першою статті 4 Закону України «Про судовий збір» (в редакції, чинній на час подання позовної заяви) судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 01 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2023 рік» встановлено, що з 01 січня 2023 року прожитковий мінімум для працездатних осіб складає 2 684,00 грн.

Згідно з підпунктом 1 пункту 1 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» у редакції Закону, чинній на час подання зустрічної позовної заяви, за подання юридичною особою до суду позовної заяви майнового характеру ставка судового збору становила 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб і не більше 350 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Відповідно до підпункту 7 пункту 1 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» у редакції Закону, чинній на час подання касаційної скарги, за подання до суду касаційної скарги на рішення суду справляється судовий збір у розмірі 200 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви в розмірі оспорюваної суми.

При поданні до суду процесуальних документів, передбачених частиною другою цієї статті, в електронній формі - застосовується коефіцієнт 0,8 для пониження відповідного розміру ставки судового збору (частина третя статті 4 Закону України «Про судовий збір»).

За наведених обставин заявниці потрібно сплатити судовий збір за подання цієї касаційної скарги у розмірі 18 055,73 грн (752 321,78 х 1,5 % х 200 % х 0,8).

Судовий збір має бути перераховано або внесено за такими реквізитами: отримувач коштів - УК у Печер. р-ні/Печерс. р-н; код отримувача (за ЄДРПОУ) - 37993783; банк отримувача - Казначейство України (ЕАП); код банку отримувача (МФО) - 899998; рахунок отримувача - UA0026007; код класифікації доходів бюджету - 22030102 «Судовий збір (Верховний Суд, 055)»; символ звітності банку - 207.

Порядок сплати судового збору визначено статтею 6 Закону України «Про судовий збір». На підтвердження сплати судового збору необхідно суду надати документ, що підтверджує його сплату.

Відповідно до вимог частини другої статті 393 ЦПК України у разі, якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 392 цього Кодексу, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу, про що суддею постановляється відповідна ухвала. Ураховуючи наведене, касаційна скарга підлягає залишенню без руху з наданням заявнику строку для усунення недоліків.

Керуючись статтями 185, 392, 393 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Київського апеляційного суду від 26 листопада 2024 року залишити без руху.

Надати для усунення зазначених недоліків строк тривалістю в десять днів від моменту отримання копії цієї ухвали суду.

У разі невиконання у встановлений строк вимог цієї ухвали касаційна скарга вважатиметься неподаною та буде повернута заявникові.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя І. Ю. Гулейков