Справа № 939/2071/24
РІШЕННЯ

Іменем України

19 грудня 2024 рокуБородянський районний суд

Київської області в складі: головуючої судді - Міланіч А.М.,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами цивільну справу за позовом Товариства з додатковою відповідальністю "Страхова група "Оберіг" до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди в поряку регресу,

ВСТАНОВИВ:

У серпні 2024 року позивач звернувся до суду з вказаним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що 09 лютого 2022 року на автодорозі М-07 Київ-Ковель, 23 км+800 м сталася ДТП за участю транспортного засобу марки «Hyundai» НОМЕР_1 , транспортного засобу «Smart», реєстраційний номер НОМЕР_2 та транспортного засобу марки «Renault» реєстраційний номер НОМЕР_3 . За постановою Ірпінського міського суду м.Києва від 22 червня 2022 року відповідача ОСОБА_1 визнано винним у спричиненні зазначеної ДТП та притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 124 та ч.1 ст. 130 КУпАП, встановлено факт, що відповідач під час настання ДТП керував транспортним засобом з ознаками алкогольного сп`яніння, від проходження медичного огляду у встновленому порядку на стан сп`яніння відмовився. Цивільно-правова відповідальність водія транспортного засобу «Hyundai», реєстраційний номер НОМЕР_3 , на момент ДТП була забезпечена в ТДВ «Страхова група «Оберіг» за полісом обов`язково страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів АР-002126673. Відповідно до ремонтної калькуляції вартість відновлювального ремонту транспортного засобу становить, завданого власнику транспортного засобу «Smart», реєстраційний номер НОМЕР_2 , складає 22 755,99 грн. На підставі заяви на виплату страхового відшкодування від 30 серпня 2022 року, а також враховуючи інші матеріали страхової справи, ТДВ СГ «Оберіг» здійснив виплату страхового відшкодування в розмірі 17 255 грн. Транспортний засіб «Renault», реєстраційний номер НОМЕР_3 , був застрахований відповідно до договору добровільного страхування, укладеного ПрАТ «СК «ВУСО». Виконюючи взяті на себе зобов`язання згідно договору добровільного страхування наземного транспорту, ПрАТ «СК «ВУСО» відповідно до платіжного доручення 15 лютого 2022 року здійснило виплату страхового відшкодування за пошкодження транспортного засобу «Renault», реєстраційний номер НОМЕР_3 , в розмірі 16 604,69 грн. Відповідно до платіжної інструкції від 04 серпня 2022 року ТДВ «СГ «Оберіг» здійснило виплату страхового відшкодування ПрАТ «СК «ВУСО» в розмірі 14 104,69 грн.

Враховуючи винність відповідача у настанні ДТП, порушення ним обов`язків, встановлених Законом № 1961-IV, а також здійснення виплат страхового відшкодування, ТДВ «СГ «Оберіг» отримало право звернутися до відповідача за компенсацією виплаченого страхового відшкодування за пошкодження транспортного засобу «Smart», реєстраційний номер НОМЕР_2 , в розмірі 17 255 грн. та пошкодження транспортного засобу «Renault» реєстраційний номер НОМЕР_3 в розмірі 14 104,69 грн.

06 лютого 2024 року та 15 грудня 2023 року відповідачу було направлено досудові вимоги про виплату грошових коштів, але станом на дату подання позовної заяви, відповідач кошти не сплатив.

Просив стягнути з відповідача на користь ТДВ «Страхова група «Оберіг» грошові кошти в розмірі 36 376,08 грн., з яких: сума виплаченого страхового відшкодування в порядку регресу в розмірі 31 359,69 грн., інфляційні втрати в розмірі 509,50 грн., пеня в розмірі 4074,04 грн., 3 % річних в розмірі 432,85 грн.

Ухвалою суду від 19 серпня 2024 року було відкрито провадження в даній справі та ухвалено провести розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, відповідачу роз`яснено його право на подання у п`ятнадцятиденний термін із дня отримання копії даної ухвали відзиву на позов. Однак до цього часу відповідач відзив на позов суду не надав.

Дослідивши письмові докази по справі, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню.

Судом встановлено, що 09 лютого 2022 року, о 13 год. 40 хв., на А/Д М-07, Київ-Ковель, 23 км +800 м, водій ОСОБА_1 керував автомобілем HYUNDAI SONATA НОМЕР_1 , не врахував дорожньої обстановки, не вибрав безпечної швидкості руху, а також безпечної дистанції та допустив зіткнення з атомобілем SMART CABRIO, реєстраційний номер НОМЕР_4 , де вищевказаний автомобіль від зіткнення по інерції допустив зіткнення з автомобілем RENAULT MASTER, реєстраційний номер НОМЕР_3 . Внаслідок ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження, потерпілих немає, тим самим водій порушив вимоги п. 12.1, 13.1 ПДР України, за що відповідальність передбачена ст. 124 КУпАП. При цьому водій ОСОБА_1 керував атомобілем HYUNDAI SONATA НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного сп`яніння: запах алкоголю з порожнини рота, виражене тремтіння пальців рук, порушення мови. Від проходження медичного огляду у встановленому законом порядку відмовився в присутності двох свідків, чим порушив вимоги п. 2.5 ПДР України, за що відповідальність передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП.

За постановою Ірпінського міського суду м.Києва від 22 червня 2022 року ОСОБА_1 було визнано винним у скоєнні адміністративних правопорушень за ст. 124 та ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення в межах санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП у вигляді штрафу у розмірі 17 000 грн., з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік /а.с. 13-14/.

Згідно полісу АР 002126973 між ОСОБА_1 та ТДВ «СГ «Оберіг» укладено договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власних наземних транспортних засобів /а.с.12/.

Власником автомобіля SMART CABRIO, реєстраційний номер НОМЕР_2 , є ОСОБА_2 , що підтверджується копією свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу /а.с.16/.

Як вбачається з матеріалів справи, ТДВ «СГ «Оберіг» на підставі заяви потерпілої особи, ремонтної калькуляції вартості відновлювального ремонту автомобіля SMART CABRIO, реєстраційний номер НОМЕР_2 , складеної 16 лютого 2022 року, перерахувало 12 вересня 2022 року ОСОБА_2 за шкоду, заподіяну в результаті зазначеної ДТП, 17255 грн., що підтверджується платіжною інструкцією № 3697 від 12 вересня 2022 року /а.с.17,18/.

Власником автомобіля RENAULT MASTER, реєстраційний номер НОМЕР_3 , є ТОВ «КПП Центр», що підтверджується копією свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу /а.с.23/.

Як вбачається з матеріалів справи, на підставі договору добровільного страхування, заяви ПрАТ СК «ВУСО», рахунку від 11 лютого 2022 року, ПрАТ СК «ВУСО», здійснило виплату страхового відшкодування за пошкодження транспортного засобу RENAULT MASTER, реєстраційний номер НОМЕР_3 , перерахувало 15 лютого 2022 року «КПП Центр, 16 604,69 грн., що підтведжується платіжною інструкцією № 6725 від 15 лютого 2022 року /а.с.18,19-22,24/.

Згідно платіжної інструкції № 15032 від 04 серпня 2022 року ТДВ «СГ «Оберіг» сплатило ПрАТ СК «ВУСО» страхове відшкодування у сумі 14 104,69 грн. /а.с.25/.

До цього часу відповідач завдану ним майнову шкоду позивачу не відшкодував.

Відповідно до ст.22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.

Відповідно до ст.29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки.

За правилом ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Згідно з ч.1, 5 ст. 1187 ЦК України джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого.

Згідно з п. 1 ст. 1191 ЦК України, особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом.

Відповідно до «в» підпункту п. 38.1.1 пункту 38.1 ст.38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, якщо він після дорожньо-транспортної пригоди за його участю самовільно залишив місце пригоди чи відмовився від проходження відповідно до встановлено порядку огляду щодо стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, або вжив алкоголь, наркотики чи лікарські препарати, виготовлені на їх основі (крім тих, що входять до офіційно затвердженого складу аптечки або призначені медичним працівником).

Оскільки відповідач після ДТП відмовився від проходження огляду щодо стану алкогольного сп`яніння, позивач сплатив страхове відшкодування потерпілій особі, то доводи позову є обґрунтованими, а тому з ОСОБА_1 слід стягнути сплачене страхове відшкодування в розмірі 31 359,69 грн.

Щодо стягнення інфляційних втрат, пені та 3% річних.

Згідно зі ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

За приписами ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

За змістом статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Згідно з ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Велика Палата Верховного Суду в постанові від 10.04.2018 року у справі № 910/10156/17 вказала, що: наслідки прострочення грошового зобов`язання, коли боржник повинен сплатити грошові кошти, але неправомірно не сплачує їх, також врегульовані законодавством. У цьому разі відповідно до частини другої статті 625 ЦК боржник зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом(ч.37); стаття 625 ЦК поширює свою дію на всі види грошових зобов`язань. Тобто, у разі прострочення виконання зобов`язання, зокрема щодо повернення безпідставно одержаних чи збережених грошей, на винну сторону нараховуються 3 % річних та інфляційні втрати від простроченої суми відповідно до частини 2 статті 625 ЦК України (ч.41).

Стаття 625 ЦК України визначає загальні правила відповідальності за порушення будь-якого грошового зобов`язання. Тобто дія цієї статті поширюється на всі види грошових зобов`язань, якщо інше не передбачено договором або спеціальними нормами закону, що регулює окремі види зобов`язань (див. постанову Великої Палати Верховного Суду від 28.03.2018 у справі № 758/1303/15-ц (пункт 26)).

За ст.536 ЦК України за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства.

У постанові від 23.05.2018 у справі № 910/1238/17 Велика Палата Верховного Суду роз`яснила, що термін "користування чужими грошовими коштами" може використовуватися у двох значеннях. Перше - це одержання боржником (як правило, за плату) можливості правомірно не сплачувати кредитору борг протягом певного часу. Друге значення - прострочення виконання грошового зобов`язання, коли боржник повинен сплатити гроші, але неправомірно не сплачує їх (пункт 6.20).

У постановах Верховного Суду від 08.08.2019 р. у справі №450/1686/17 та від 15.07.2019 р. у справі №235/499/17 зазначено, що кожна сторона сама визначає стратегію свого захисту, зміст своїх вимог і заперечень, тягар доказування лежить на сторонах спору, а суд розглядає справу виключно у межах заявлених ними вимог та наданих доказів. Суд не може вийти за межі позовних вимог та в порушення принципу диспозитивності самостійно обирати правову підставу та предмет позову.

Позивач вказує, що 16 січня 2024 року та 13 грудня 2023 року ОСОБА_1 направлено вимогу про виплату грошових коштів у розмірі 31 359,69 грн., однак станом на дату подання позовної заяви на банківський рахунок позивача кошти не надходили. У вимозі був наданий строк 5 днів з моменту її отримання для подачі відповіді. Між тим, матеріали справи не містять доказів отримання відповідачем вказаної вимоги.

Вказані обставини впливають на момент, з якого починається строк нарахування трьох відсотків річних, інфляційних збитків, пені, а за відсутності вказаної інформації відсутні підстави вважати, що відповідач порушив грошове зобов`язання.

При цьому, позивачем не доведено наявності між сторонами договірних відносин в частині встановлення відповідальності у вигляді неустойки (пені) за порушення зобов`язання. Вимоги про стягнення пені взагалі не обґрунтовані.

Крім того, згідно з п. 36.5 ст. 36 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", за кожен день прострочення виплати страхового відшкодування (регламентної виплати) з вини страховика особі, яка має право на отримання такого відшкодування, сплачується пеня з розрахунку подвійної облікової ставки Національного банку України, яка діє протягом періоду, за який нараховується пеня.

За таких обставин, обов`язок щодо несвоєчасної сплати страхового відшкодування законодавець покладає саме на страховика.

Крім цього, відповідно до п.4 Постанови Пленуму ВССУ з розгляду цивільних і кримінальних справ "Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки" від 01.03.2013 № 4, розглядаючи позови про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки, суди повинні мати на увазі, що відповідно до статей 1166, 1187 ЦК шкода, завдана особі чи майну фізичної або юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її завдала. Обов`язок відшкодувати завдану шкоду виникає у її завдавача за умови, що дії останнього були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, - незалежно від наявності вини. Положення статті 625 ЦК не застосовуються до відносин з відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки, оскільки відшкодування шкоди є відповідальністю, а не грошовим зобов`язанням, яке виникає з договірних зобов`язань. Винятком є відповідальність страховика (стаття 992 ЦК).

Тобто, на момент подачі позовної заяви у відповідача не існувало боргового зобов`язання, тому дані вимоги по суті є передчасні. Відтак, відсутні підстави для нарахування та стягнення з відповідача пені, 3 % річних, інфляційних.

Враховуючи вищевикладене, оскільки ТДВ "Страхова група "Оберіг" здійснило виплату страхового відшкодування за пошкоджені транспортні засоби, відповідач у добровільному порядку завдані ним збитки не відшкодував і жодних заперечень щодо позову суду не надав, то суд вважає за необхідне, частково задовольняючи позовні вимоги, стягнути з відповідача на користь ТДВ "Страхова група "Оберіг" на відшкодування шкоди в поряку регресу 31 359,69 грн.

Згідно із ч. 1, 2 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Так як позов ТОВ "Страхова група "Оберіг" задоволено частково, то суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача на відшкодування витрат по сплаті судового збору 2088,34 грн., виходячи з розрахунку: 31 359,69 грн. (розмір задоволених позовних вимог) х 2422,40 грн. (сума сплаченого судового збору) / 36 376,08 грн. (розмір заявлених позовних вимог), а також на відшкодування витрат по наданню правничої допомоги 2586,29 грн., виходячи з загального розмірі 3000 грн. (31 359,69 грн. х 3000 грн. / 36 376,08 грн.), що, на думку суду, відповідає ступеню складності справи, загального часу, витраченого адвокатом на підготовку та участь у розгляді даної справи (справа спрощеного провадження, крім позовної заяви жодних заяв з процесуальних питань позивачем не подано), співмірно розміру стягнутих сум.

Керуючись ст.536,549,610,612,625,1166,1187,1191 ЦК України, ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», ст. 10-13, 141, 259, 263-265, 268,279 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов Товариства з додатковою відповідальністю "Страхова група "Оберіг" до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди в поряку регресу задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_5 , на користь Товариства з додатковою відповідальністю "Страхова група "Оберіг" на відшкодування шкоди в порядку регресу 31 359 (тридцять одна тисяча триста п`ятдесят дев`ять) гривень 69 копійок.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з додатковою відповідальністю "Страхова група "Оберіг" на відшкодування витрат по сплаті судового збору 2088 (дві тисячі вісімдесят вісім) гривень 34 копійки та на відшкодування витрат на правничу допомогу 2586 (дві тисячі п`ятсот вісімдесят шість) гривень 29 копійок.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення до Київського апеляційного суду.

Головуючий-суддяА.Міланіч