Справа № 950/541/24
Провадження № 2/950/301/24
ЛЕБЕДИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД СУМСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 грудня 2024 року м. Лебедин

Лебединський районний суд Сумської області у складі:

головуючого судді Косолапа В.М.,

за участі секретаря судового засідання Ткаченко Я.О.,

представника позивача ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, за правилами загального позовного провадження, в залі судових засідань в м. Лебедин цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про виділ в натурі нерухомого майна, яке перебуває у спільній частковій власності,

в с т а н о в и в:

Адвокат Стегній А.М., в інтересах ОСОБА_2 звернувся до суду з позовною заявою до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 у якій, з урахуванням уточнених вимог, просить:

1. виділити ОСОБА_2 в натурі 1/2 частину житлового будинку з відповідною частиною господарських будівель та споруд, які знаходяться по АДРЕСА_1 , а саме: загальною площею по кв. № 1 93,4 кв. м: прим. 1 (коридор) площею 11,4 кв. м (літ. А), прим. 2 (житлова кімната) площею 25,1 кв. м (літ. А), прим. 3 (житлова кімната) площею 11,2 кв. м (літ. А), прим. 4 (житлова кімната) площею 12,0 кв. м (літ. А), прим. 5 (ванна) площею 3,8 кв. м (літ. а2), прим. 6 (кухня) площею 15,0 кв. м (літ. а3), прим. І (сіни) площею 7,6 кв. м (літ. а), прим. ІІ (веранда) площею 7,3 кв. м (літ. а); надвірні будівлі та споруди: погріб п/г площею 22,0 кв. м, сарай-прибудова літ. б1 площею 9,7 кв. м, сарай літ. 3 площею 32,0 кв. м, вбиральня літ. Г площею 2,0 кв. м, погріб п/г площею 22,0 кв. м, 1/2 частина сараю літ. Б, 1/2 огорожі №1-4.

2. припинити право спільної часткової власності на 1/2 частину житлового будинку з відповідною частиною господарських будівель та споруд, які розташовані за вказаною вище адресою.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що ОСОБА_2 є власником 1/2 частини житлового будинку шлакоблочного під. літ. «А» жилою площею 72,2 кв. м в тому числі корисною площею 117,1 кв. м та надвірних споруд, які знаходяться по АДРЕСА_1 та які позивач придбав на підставі договору купівлі-продажу від 27.12.1996. Загальна площа житлового будинку становить 168,1 кв. м, житлова 84,2 кв. м.

Згідно з інформацією із Державного реєстру речових прав на нерухоме майно за позивачем зареєстровано право власності на 1/2 частину домоволодіння з відповідною частиною господарських будівель та споруд. Іншими співвласниками житлового будинку є відповідачі ОСОБА_3 2/3 частки та ОСОБА_4 1/3 частки.

Нерухоме майно по АДРЕСА_1 на земельній ділянці площею 0,06 га належить сторонам на праві спільної часткової власності.

Між співвласниками не досягнуто згоди щодо поділу домоволодіння, оскільки правовстановлюючі документи на частку відповідачів не оформлені належним чином та вони не мають наміру їх оформлювати та нести відповідні витрати.

Представник позивача зазначає, що ОСОБА_2 не може реалізувати своє право на вільне розпорядження належним йому майном без згоди іншого співвласника, а тому виникла необхідність у зверненні до суду за захистом його прав.

Ухвалою від 28.02.2024 судом відкрито провадження, розгляд справи призначено за правилами загального позовного провадження. Ухвалою від 29.04.2024 у справі призначено судову будівельно-технічну експертизу, провадження у справі зупинено.

Ухвалою від 24.06.2024 провадження у справі поновлено для вирішення клопотання експерта. Ухвалою від 04.07.2024 судом витребувано докази. Ухвалою від 17.07.2024 задоволено клопотання експерта, надано додаткові матеріали, провадження у справі зупинено.

Ухвалою від 21.10.2024 провадження у справі поновлено після надходження висновку експерта. Ухвалою від 29.11.2024 закрито підготовче провадження, призначено судовий розгляд справи.

ОСОБА_3 та ОСОБА_4 відзивну на позов не подали.

У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав, просив їх задовольнити. Відповідачі у судове засідання не з`явились, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином.

Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, оцінивши надані докази в їх сукупності, суд зазначає наступне.

На підставі договору купівлі-продажу від 27.12.1996, який посвідчено приватним нотаріусом Лебединської державної нотаріальної контори Лисенко В.Ф., ОСОБА_2 придбав у АТ «Колос» 1/2 частину будинку шлакоблочного обкладеного цеглою під літ. «А» жилою площею 72,2 кв. м, в тому числі корисною 117,1 кв. м та надвірні споруди, що знаходиться в АДРЕСА_1 на земельній ділянці, яка належить Рябушківській сільській раді, на цій земельній ділянці знаходяться надвірні споруди: сарай цегляний «Б», прибудова цегляна «б», прибудова цегляна «б1», вбиральня дощата «В», вбиральня дощата «Г», льох цегляний «п/г», льох цегляний «пг1», сіни цегляні «а», сіни цегляні «а1», паркан дощатий 1-4.

Також договором передбачено, що у порядку користування набувача переходить: коридор 1-1 пл. 11,4 кв. м, кімната 1-2 пл. 25,1 кв. м, кімната 1-3 пл. 11,2 кв. м, кухня 1-4 пл. 10,7 кв. м, сіни «а», 1/2 частина сараю «Б», прибудова «б», льох «п/г», вбиральня «Г», 1/2 частина паркану 1-4, що становить 1/2 частину будинку та відповідну частину надвірних споруд жилою площею 36,3 кв. м. Договір зареєстровано у реєстрі за № 1-5133 (а.с. 5).

Як свідчить інформація із Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 06.02.2024, на підставі договору від 27.12.1996 № 1-5133, дублікату договору від 18.09.2018 № 2-642 17.11.2023 за ОСОБА_2 зареєстровано право спільної часткової власності на житловий будинок садибного типу по АДРЕСА_1 , розмір частки 1/2 (а.с. 6).

При цьому як свідчить вищевказаний витяг, загальна площа будинку складає 153,2 кв. м., а житлова 84,2 кв. м.

Згідно з копією технічного паспорта від 26.10.2018 на житловий будинок АДРЕСА_1 , на присадибній ділянці за вищевказаною адресою розташовані: житловий будинок А; веранди а, а1, а2, а3; сараї Б, б, б1; вбиральні В, Г; сараї Д, Ж, З, огорожа 1-3 (а.с. 8-9).

Згідно з довідкою КП «Бюро технічної інвентаризації» виконавчого комітету Лебединської міської ради від 26.10.2018 № 856, за даними технічної інвентаризації станом на 26.10.2018 розташовані будівлі та споруди: житловий будинок А, в тому числі веранди а, а1, а2, а3 загальною площею 168,1 кв. м., житловою 84,2 кв. м; сараї Б, б, б1; вбиральні В, Г; погріб п/г та п/г1; сараї Д, Ж, З, огорожа 1-2 (а.с. 10).

Згідно з висновком експерта від 30.09.2024 № 491 за результатами судової будівельно-технічної експертизи, встановлено технічну можливість виділу 1/2 частини житлового будинку з відповідною частиною господарських будівель та споруд по АДРЕСА_1 . Експертом запропоновано один варіант виділу відповідно до якого пропонується виділити житлову площу квартири АДРЕСА_2 загальною площею 93,4 кв. м, а саме прим. 1 (коридор) площею 11,4 кв. м (літ. А), прим. 2 (житлова кімната) площею 25,1 кв. м (літ. А), прим. 3 (житлова кімната) площею 11,2 кв. м (літ. А), прим. 4 (житлова кімната) площею 12,0 кв. м (літ. А), прим. 5 (ванна) площею 3,8 кв. м (літ. а2), прим. 6 (кухня) площею 15,0 кв. м (літ. а3), прим. І (сіни) площею 7,6 кв. м (літ. а), прим. ІІ (веранда) площею 7,3 кв. м (літ. а); надвірні будівлі та споруди: погріб п/г площею 22,0 кв. м, сарай-прибудова літ. б1 площею 9,7 кв. м, сарай літ. З площею 32,0 кв. м, вбиральня літ. Г площею 2,0 кв. м, 1/2 частина сараю літ. Б, 1/2 огорожі №1-4 (а.с. 87-95).

Також судом досліджено оригінал інвентарної справи № 12937 на будинок по АДРЕСА_1 .

Зокрема в інвентарній справі міститься схематичний план садиби АДРЕСА_3 , складений 11.06.1987. Зазначений план містить відомості щодо об`єктів нерухомого майна житлового будинку та його складових станом на указану дату. Також план містить відомості про внесення змін 06.05.2015 та 29.10.2018, додано веранди а2 та а3 (а.с. 118).

Також інвентарна справа містить план будинку АДРЕСА_3 , складений 11.06.1987. Зазначений план містить відомості щодо складових житлового будинку. Крім того план містить відомості про внесення змін, а саме за 06.05.2015 та 29.10.2018, додано приміщення 1-5 та 1-6, змінено площу приміщення 1-4 (а.с. 119).

Крім того, в інвентарній справі містяться відомості про внесення змін в експлікацію внутрішніх площ будинку «А», однак дати внесення таких змін не відображені, як не відображені і відомості про особу, яка їх внесла (а.с. 120).

У вищевказаній інвентарній справі також наявні: свідоцтво від 18.12.2001 № 3603, видане відділом комунального майна та приватизації міськвиконкому, який посвідчує, що квартира АДРЕСА_4 належить ОСОБА_4 та ОСОБА_5 ; рішення Лебединського районного суду Сумської області від 10.08.2015 у справі № 580/1426/15-ц. Указаним рішенням встановлено факт належності на праві приватної власності приватизованої двохкімнатної квартири АДРЕСА_4 , загальною площею 74,7 кв. м, житловою 35,9 кв. м, померлому ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 та визнати право власності на неї за спадкоємцями за законом: ОСОБА_3 на 2/3 частини та за ОСОБА_4 на 1/3 частину. Рішення суду набрало законної сили 25.08.2015 (а.с. 121, 122-123).

Відповідно до ч. 1 ст. 316, ст. 317 Цивільного кодексу України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна.

Згідно з ч. 3 ст. 358 ЦК України кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. У разі неможливості цього він має право вимагати від інших співвласників, які володіють і користуються спільним майном, відповідної матеріальної компенсації.

Відповідно до ч. 1, 2, 3 ст. 364 ЦК України співвласник має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності. Якщо виділ у натурі частки із спільного майна не допускається згідно із законом або є неможливим (частина друга статті 183 цього Кодексу), співвласник, який бажає виділу, має право на одержання від інших співвласників грошової або іншої матеріальної компенсації вартості його частки.

У разі виділу співвласником у натурі частки із спільного майна для співвласника, який здійснив такий виділ, право спільної часткової власності на це майно припиняється. Така особа набуває право власності на виділене майно, і у випадку, встановленому законом, таке право підлягає державній реєстрації.

У постанові від 31.01.2024 у справі № 607/4891/15-ц Велика Палата Верховного Суду зазначила: тлумачення положень статей 183, 358, 364, 379, 380, 382 ЦК України дає підстави для висновку про те, що поділ будинку, що перебуває в спільній частковій власності, є можливим, якщо кожній зі сторін може бути виділено відокремлену частину будинку із самостійним виходом (квартиру) або в разі, коли є технічна можливість переобладнання будинку в ізольовані квартири, які за розміром відповідають розміру часток співвласників у праві власності. Якщо виділ (поділ) технічно можливий, але з відхиленням від розміру ідеальних часток співвласників з урахуванням конкретних обставин поділ (виділ) може бути проведений зі зміною ідеальних часток і присудженням грошової компенсації співвласнику, частка якого зменшилася.

Згідно з ч. 1, 2 ст. 376 Цивільного кодексу України житловий будинок, будівля, споруда, інше нерухоме майно вважаються самочинним будівництвом, якщо вони збудовані або будуються на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без відповідного документа, який дає право виконувати будівельні роботи чи належно затвердженого проекту, або з істотними порушеннями будівельних норм і правил.

Особа, яка здійснила або здійснює самочинне будівництво нерухомого майна, не набуває права власності на нього.

У постанові від 30.09.2015 у справі № 6-286цс15 Верховний Суд України зазначив, що відсутність дозволу на будівництво, проекту або порушення умов, передбачених у цих документах, спричиняє визнання такого будівництва самочинним відповідно до ч. 1 ст. 376 ЦК України. Головним наслідком самочинного будівництва є те, що в особи, яка його здійснила, не виникає права власності на нього як на об`єкт нерухомості.

У розумінні ч. 1 ст. 376 Цивільного кодексу України самочинним будівництвом є не тільки новостворений об`єкт, а й об`єкт нерухомості, який виник у результаті реконструкції, капітального ремонту, перебудови, надбудови вже існуючого об`єкта, здійснених без одержаного дозволу місцевих органів виконавчої влади чи органів місцевого самоврядування, розробленої та затвердженої в установленому порядку проектної документації, дозволу на виконання будівельних робіт, наданого органами архітектурно-будівельного контролю, оскільки внаслідок таких дій об`єкт втрачає тотожність із тим, на який власником (власниками) отримано право власності.

Правила про самочинне будівництво і його наслідки поширюються на всі випадки будівництва (реконструкції) всіх типів будівель, споруд та іншого нерухомого майна. Не підлягають поділу (виділу) об`єкти нерухомого майна, до складу яких входять самочинно збудовані (реконструйовані, переплановані) об`єкти нерухомого майна.

Як встановлено судом, ОСОБА_2 придбав 1/2 частину будинку «А» жилою площею 72,2 кв. м, в тому числі корисною 117,1 кв. м, а також надвірні споруди: сарай цегляний «Б», прибудова цегляна «б», прибудова цегляна «б1», вбиральня дощата «В», вбиральня дощата «Г», льох цегляний «п/г», льох цегляний «пг1», сіни цегляні «а», сіни цегляні «а1», паркан дощатий 1-4.

Однак, як свідчить довідка КП «Бюро технічної інвентаризації» виконавчого комітету Лебединської міської ради від 26.10.2018 № 856, площа будинку «А» з урахуванням веранд «а», «а1», «а2» та «а3» складає 168,1 кв. м, в тому числі житлової площі 84,2 кв. м.

У своєму висновку експерт зазначив, що згідно даних технічного паспорту загальна площа житлового будинку становить 168,1 кв. м, в тому числі площа квартири АДРЕСА_2 (співвласник ОСОБА_2 ) становить 93,4 кв. м; площа квартири АДРЕСА_5 (співвласники ОСОБА_4 , ОСОБА_3 ) становить 74,7 кв. м.

Також експерт вказав, що у фактичному користуванні співвласника ОСОБА_2 знаходяться надвірні споруди: погріб літ. ПГ, сарай-прибудова літ. б, сарай літ. З, вбиральня Г. Станом на дату проведення інвентаризації та складання договору купівлі-продажу від 27.12.1996 інвентаризаційна вартість об`єктів, що зазначенні в інвентаризаційній справі на домоволодіння станом на 09.01.1997, не враховує частину споруд, що були зведені пізніше (а.с. 90-91). Однак при вирішенні питань, поставлених перед експертом, останній не звернув увагу на такі обставини.

Тобто площа квартири ОСОБА_2 фактично збільшилась за рахунок зведених споруд на що також указує експерт. Зокрема площа збільшилась з 72,2 кв. м придбаної до 93,4 кв. м станом на момент розгляду справи.

Як свідчить, в тому числі аналіз інвентарної справи № 12937, частка ОСОБА_2 збільшилась за рахунок веранд «а2» (3,8 кв. м) та «а3» (15 кв. м) які були прибудовані до основного будинку.

Однак дозвільних документів, які б надавали право виконувати будівельні роботи, або затвердженого проекту на реконструкцію житлового будинку матеріали інвентарної справи не містять. Тобто веранди «а2» та «а3», прибудовані до основного будинку «А», є самочинно побудованими.

Однак у своєму висновку експерт не звернув увагу на указані обставини.

Представник позивача також посилався на ту обставину, що у примітці до довідки КП «Бюро технічної інвентаризації» виконавчого комітету Лебединської міської ради від 26.10.2018 № 856 указано, що житлова площа змінилася з 72,2 на 84,2 кв. м, а загальна з 117,1 на 168,1 кв. м за рахунок добудови веранди «а2» та «а3», які побудовані до 05.08.1992. Сарай «З» також був побудований до 05.08.1992.

Однак, як свідчать матеріали інвентарної справи, основна інвентаризація була проведена 10.06.1987. Схематичний план господарства та етажний план будинку, станом на 11.06.1987, не відображають наявності веранд «а2» та «а3».

Крім того, договір купівлі-продажу за яким ОСОБА_2 набув у власність частину спірного житлового будинку було укладено 27.12.1996, тобто на момент його укладення мали би бути наявні відомості про веранди «а2» та «а3», однак такі відсутні.

Технічний паспорт на спірний житловий будинок, складений 26.10.2018, взагалі не містить відомостей про дату будівництва веранд «а2» та «а3» (а.с. 7 зворот. стор.).

Указане вище свідчить про те, що позивачем було здійснено самочинну реконструкцію об`єкта нерухомості, у результаті якої він набув нових характеристик: здійснено добудови веранд «а2» та «а3», які не зареєстровані в установленому законом порядку.

Таким чином, оскільки об`єкти нерухомого майна, до складу яких входять самочинно збудовані (реконструйовані, переплановані) об`єкти, не підлягають виділу, позовні вимоги ОСОБА_2 про виділ в натурі 1/2 частини житлового будинку з відповідною частиною господарських будівель та споруд, які знаходяться по АДРЕСА_1 , суд вважає необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню.

Керуючись ст. ст. 12, 13, 81, 89, 263-265 ЦПК України, суд

в и р і ш и в:

У задоволенні позову ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про виділ в натурі нерухомого майна, яке перебуває у спільній частковій власності відмовити.

Рішення може бути оскаржено безпосередньо до Сумського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено 23.12.2024.

Суддя Вадим КОСОЛАП