ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 грудня 2024 року м. Дніпро

Дніпровський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати в цивільних справах:

головуючого судді - Максюти Ж.І.

суддів: - Космачевської Т.В., Халаджи О.В.

розглянувши в порядку спрощеного провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 05 червня 2024 року по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 Міністерства оборони України, треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору - ОСОБА_2 , Моторне (транспортне) страхове бюро України про відшкодування матеріальної шкоди та витрат на проведення автотоварознавчої експертизи, -

В С Т А Н О В И В:

19 жовтня 2023 року ОСОБА_1 звернувся до суду з цим позовом, отриманим судом 01 листопада 2023 року.

В обґрунтування позову зазначив, що 23 травня 2023 року о 09:50 год в м. Кам`янське по пр. Свободи, 72 водій ОСОБА_2 , командир відділення Військової частини НОМЕР_1 , керуючи транспортним засобом «ТАТА» реєстраційний номер НОМЕР_1 , під час перестроювання не дав дорогу автомобілю, що рухався в попутному напрямку, по тій смузі, на яку мав намір перестроїтись, у результаті чого скоїв зіткнення з транспортним засобом «TESLA Model 3» реєстраційний номер НОМЕР_2 , під керуванням позивача. Відповідач порушив вимоги п.п. 10.3 Правил дорожнього руху, затверджених Постановою Кабінету Міністрі України від 10 жовтня 2001 року № 1306 з наступними змінами та доповненнями. Внаслідок його протиправних дій, автомобілі отримали механічні пошкодження, постраждалих немає. 16 червня 2023 року ОСОБА_2 визнаний винним у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та до нього застосовано адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 гривень, про що свідчить постанова суду від 16 червня 2023 року у справі № 207/2718/23, яка набрала законної сили 27 червня 2023 року.

На момент вчинення дорожньо-транспортної пригоди (надалі - ДТП) ОСОБА_2 проходив військову службу у Військовій частині НОМЕР_1 на посаді командира відділення.

Кам`янським місцевим центром з надання безоплатної вторинної правової допомоги здійснений запит до Головного управління Військової служби правопорядку у Збройних Силах України від 16 серпня 2023 року вих. № 2023-3007165 щодо надання відомостей з електронно-облікової системи Збройних Сил України, щодо власника транспортного засобу « ІНФОРМАЦІЯ_1 » реєстраційний номер НОМЕР_1 та його адресу. З відповіді ІНФОРМАЦІЯ_2 від 31 серпня 2023 року №306/3/вихЗПі/48 вбачається, що підрозділами військової інспекції безпеки дорожнього руху Військової служби правопорядку у Збройних Силах України внесено данні до Системи про транспортний засіб ТАТА LPN613/58 VIN НОМЕР_3 військовий номерний знак НОМЕР_4 , який зареєстрований за Військовою частиною НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 . Цивільно-правова відповідальність водія транспортного засобу «ТАТА» реєстраційний номер НОМЕР_1 , на момент ДТП, цивільно-правова відповідальність, пов`язана з експлуатацією транспортного засобу не була застрахована, оскільки винуватець на час скоєння ДТП не застрахував свій транспортний засіб в МТСБУ, а тому у страховика не виникло обов`язку відшкодувати шкоду. Володільцем джерела підвищеної небезпеки - є військова частина НОМЕР_1 в порядку ст. 1172 ЦК України. Як вбачається з листа № 9-03/31417 від 26 вересня 2023 року Моторно (транспортного) страхового бюро України (МТСБУ), згідно з єдиною централізованою базою даних (ЦБД) МТСБУ, яка формується за даними, отриманими від страховиків-членів МТСБУ станом на 23 травня 2023 року договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, укладений щодо забезпечення транспортного засобу «ТАТА LPT 613/58» з державним номерним знаком НОМЕР_4 або з реєстраційним номером НОМЕР_1 , VIN-код НОМЕР_3 , в ЦБД МТСБУ не виявлено.

Позивач зазначає, що транспортний засіб ТАТА LPN613/58 VEN НОМЕР_3 військовий номерний знак НОМЕР_4 , яким керував ОСОБА_2 зареєстрований за Військовою частиною НОМЕР_1 , а ОСОБА_2 на момент скоєння ДТП проходив військову службу в зазначеній частині, на посаді командира відділення, тому роботодавець несе відповідальність за шкоду завдану в ДТП, якщо вона була завдана працівником під час виконання своїх посадових обов`язків, а отже позивач, як власник автомобіля марки «TESLA Model 3» реєстраційний номер НОМЕР_2 , має право вимагати відшкодування шкоди, завданої його автомобілю, пов`язаної з відновленням транспортного засобу, що являє собою витрати, які він змушений зробити для відновлення свого порушеного права та витрати, які являють собою вартість відновлювального ремонту транспортного засобу. Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, яка сталася з вини ОСОБА_2 , позивачу завдано матеріальну шкоду у розмірі 30 310,35 грн, що підтверджується висновком експерта-автотоварознавця з визначення вартості матеріального збитку КТЗ № 0443 від 31 липня 2023 року. Положення ст. 13 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» розповсюджується виключно на осіб, які особисто керують належними їм транспортними засобами. У даному випадку військовослужбовець ОСОБА_2 не є власником автомобіля «ТАТА», а отже до нього положення цього Закону не може бути застосоване.

У зв`язку з тим, що у позивача, як потерпілого та власника автомобілю TESLAMODEL3 є право на відшкодування шкоди володільця джерела підвищеної небезпеки, позивач вважає за необхідне звернутись із позовом до відповідача - Військової частини НОМЕР_5 та стягнути із неї матеріальну шкоду в сумі 30 310,35 грн, витрати на проведення експертного дослідження по визначенню вартості матеріальних збитків у розмірі 4 550,00 грн, а також судовий збір в розмірі 1 073,60 грн.

Рішенням Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 05 червня 2024 року по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 Міністерства оборони України, треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору - ОСОБА_2 , Моторне (транспортне) страхове бюро України про відшкодування матеріальної шкоди та витрат на проведення автотоварознавчої експертизи відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 посилаючись на невідповідність висновків суду обставинам справи та на те, що рішення суду ухвалене з порушенням норм матеріального права рішення,тому просить рішення суду скасувати та ухвалити нове, яким задовольнити його позовні вимоги.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначає те, що вирішуючи питання про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки, суд повинен встановити, хто та на якій підставі володіє відповідним об`єктом, використання, зберігання або утримання, якого створює підвищену небезпеку, а тому вважає, що правовий висновок, викладений у постанові Верховного Суду від 14 грудня 2021 року у справі №147/66/17 не може бути застосований до даних правовідносин, бо стосується інших норм права.

У відзиві на апеляційну скаргу представник Військової частини НОМЕР_1 Говоров Г.Г. просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду залишити без змін, посилаючись на те, що рішення суду ухвалене з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Згідно з частини 1 статті 369 ЦПК України, апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Відповідно до частини 13 статті 7 ЦПК України, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Враховуючи викладене, розгляд справи здійснено в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи.

Заслухавши доповідача, обговоривши доводи апеляційної скарги та ознайомившись з матеріалами справи, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційну скаргу слід відхилити, виходячи з наступного.

Відповідно до частини першої статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Перевіривши матеріали справи, законність та обґрунтованість заочного рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених позовних вимог, колегія суддів вважає за необхідне апеляційну скаргу залишити без задоволення з наступних підстав.

Відповідно до ст.ст.12, 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідно до ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Відповідно до положень частин 1, 2, 5 ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Рішення суду першої інстанції відповідає зазначеним вимогам, оскільки ґрунтується на повному і об`єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в сукупності.

Судом встановлено, що згідно з копією свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_6 позивач ОСОБА_1 є власником автомобіля марки TESLA моделі Model 3, реєстраційний номер НОМЕР_2 /а.с.13/. Також позивач має право на пільги, встановлені законодавством України для ветеранів війни учасників бойових дій, як убачається з копії посвідчення серії НОМЕР_7 /а.с.8/.

За положеннями частин першої, п`ятої та шостої статті 82 ЦПК України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, встановлені стосовно певної особи рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, проте можуть бути у загальному порядку спростовані особою, яка не брала участі у справі, в якій такі обставини були встановлені. Постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, яка набрала законної сили, є обов`язковою для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалена постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

Постановою Баглійського районного суду м. Дніпродзержинська від 16 червня 2023 року у справі № 207/2718/23, встановлено, що 23 травня 2023 року о 09:50 год., в м. Кам`янське по пр. Свободи, 72, водій ОСОБА_2 керуючи транспортним засобом «ТАТА» реєстраційний номер НОМЕР_1 , під час перестроювання не дав дорогу автомобілю, що рухався в попутному напрямку, по тій смузі, на яку мав намір перестроїтись, у результаті чого скоїв зіткнення з транспортним засобом «TESLA Model 3» реєстраційний номер НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_1 , внаслідок чого транспортні засоби отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками. Цим самим порушив вимоги п.п.10.3 Правил дорожнього руху, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306 з наступними змінами та доповненнями. Судом встановлено, що в діях ОСОБА_2 є склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, оскільки, як вбачається із схеми місця ДТП у м. Кам`янське пр. Свободи має дві смуги для руху в одному напрямку. Водій ОСОБА_3 рухався на транспортному засобі «ТАТА» реєстраційний номер НОМЕР_1 , практично по середині дороги. Зіткнення автомобілів відбулося в лівій смузі, але майже на лінії розмежування смуг для руху. Із фотознімків транспортних засобів вбачається, що механічні пошкодження автомобіля «Тесла» знаходяться в задній правій частині, а пошкодження автомобіля «Тата» в передній частині, що підтверджує той факт, що автомобіль «Тесла» в момент зіткнення знаходився попереду автомобіля «Тата». Вказаною постановою, зокрема, ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення та піддано його адміністративному стягненню у виді штрафу на користь держави у розмірі 850 гривень 00 копійок.

В судовому засіданні представник відповідача не заперечував обставин, встановлених постановою Баглійського районного суду м. Дніпродзержинська від 16 червня 2023 року у справі № 207/2718/23 та визнав, що третя особа-1 ОСОБА_2 проходив на момент вчинення ДТП військову службу у Військовій частині НОМЕР_1 на посаді командира відділення.

Як вбачається з копії листа № 9-03/31417 від 26 вересня 2023 року МТСБУ, згідно з єдиною централізованою базою даних (ЦБД) МТСБУ, яка формується за даними, отриманими від страховиків-членів МТСБУ, станом на 23 травня 2023 року договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, укладений щодо забезпечення транспортного засобу «ТАТА LPT 613/58» з реєстраційним номером НОМЕР_4 або з реєстраційним номером НОМЕР_1 , VIN-код НОМЕР_3 , в ЦБД МТСБУ не виявлено /а.с.11/.

З копії відповіді ІНФОРМАЦІЯ_2 від 31 серпня 2023 року № 306/3/ВихЗПі/48 вбачається, що підрозділами військової інспекції безпеки дорожнього руху Військової служби правопорядку у Збройних Силах України внесено данні до Системи про транспортний засіб ТАТА LPN613/58 VIN НОМЕР_3 , військовий номерний знак НОМЕР_4 , який зареєстрований за Військовою частиною НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 /а.с.12/.

При цьому представник відповідача у судовому засіданні та у відзиві на позов визнав факт того, що транспортний засіб ТАТА LPN613/58 військовий номерний знак НОМЕР_4 зареєстрований за Військовою частиною НОМЕР_1 та перебуває в управлінні відповідача.

З копії висновку № 0443 експерта авто товарознавця по визначенню матеріального збитку КТЗ від 31 липня 2023 року ОСОБА_4 , який має вищу технічну освіту та кваліфікацію експерта, складеного на замовлення ОСОБА_1 вбачається, що вартість матеріального збитку, нанесеного власнику автомобіля TESLA моделі Model 3, реєстраційний номер НОМЕР_2 , ідентифікаційний номер (VIN) НОМЕР_8 , пошкодженого у наслідок від ДТП, становить 30 310,35 грн /а.с.14-36/. Досліджуючи поданий висновок суд виходить з того, що висновок, хоча і містить відомості про об`єкт дослідження, методологію дослідження, відомості про втрату ринкової вартості КТЗ, величини ринкової вартості, огляд об`єкту дослідження, водночас не містить величини вартості відновлювального ремонту з урахуванням ПДВ та не містить попередження (обізнаність) експерта про кримінальну відповідальність за надання завідомо неправдивого висновку за статтею 384 Кримінального кодексу України або за відмову від надання висновку за статтею 385 Кримінального кодексу України.

Згідно з наданою копією квитанції до прибуткового касового ордеру ПП ОСОБА_4 , позивачем сплачено за проведення експертного дослідження 4 550,00 грн /а.с.37/.

За таких обставин, судом установлено, що спірні правовідносини сторін виникли з приводу відшкодування матеріальної шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, яка сталася 23 травня 2023 року за участі автомобілів ТАТА LPN613/58 VIN НОМЕР_3 , військовий номерний знак НОМЕР_4 під керуванням ОСОБА_2 та TESLA моделі Model 3, реєстраційний номер НОМЕР_2 , ідентифікаційний номер (VIN) НОМЕР_8 під керуванням позивача, про що заперечення сторін під час судового розгляду відсутні, також останніми суду не подані докази щодо наявності полісу (полісів) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів щодо вказаних транспортних засобів.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції дійшов висновку про те, що позивачем не доведено обставин, які б свідчили про відсутність підстав для не пред`явлення вимог до страховика (МТСБУ), позов до військової частини задоволенню не підлягає, а пред`явлення позову до неналежного відповідача, не є підставою для задоволення позову чи відмови в його задоволенні.

Відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності.

Відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Частиною першою статті 48 ЦПК України визначено, що сторонами в цивільному процесі є позивач і відповідач.

Відповідач - це особа, яка має безпосередній зв`язок зі спірними матеріальними правовідносинами та яка, на думку позивача, порушила, не визнала або оспорила його права, свободи чи інтереси і тому притягується до участі у цивільній справі для відповіді за пред`явленими вимогами.

За результатами розгляду справи суд приймає рішення, в якому, серед іншого, робить висновок про задоволення позову чи відмову в задоволенні позову, вирішуючи питання про права та обов`язки сторін (позивача та відповідача).

Згідно зі статтю 51 ЦПК України суд має право за клопотанням позивача до закінчення підготовчого провадження, а в разі розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження - до початку першого судового засідання залучити до участі в ній співвідповідача. Якщо позов подано не до тієї особи, яка повинна відповідати за позовом, суд до закінчення підготовчого провадження, а у разі розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження - до початку першого судового засідання за клопотанням позивача замінює первісного відповідача належним відповідачем, не закриваючи провадження у справі.

Після спливу строків, зазначених у частинах першій та другій цієї статті, суд може залучити до участі у справі співвідповідача або замінює первісного відповідача належним відповідачем виключно у разі, якщо позивач доведе, що не знав та не міг знати до подання позову у справі про підставу залучення такого співвідповідача чи заміну неналежного відповідача.

Про залучення співвідповідача чи заміну неналежного відповідача постановляється ухвала. За клопотанням нового відповідача або залученого співвідповідача розгляд починається спочатку.

Статтею 175 ЦПК України встановлено, що, викладаючи зміст позовної заяви, саме позивач визначає коло відповідачів, до яких він заявляє позовні вимоги.

У постанові від 17 квітня 2018 року у справі № 523/9076/16-ц Велика Палата Верховного Суду вказала, що пред`явлення позову до неналежного відповідача не є підставою для відмови у відкритті провадження у справі, оскільки заміна неналежного відповідача здійснюється в порядку, визначеному ЦПК України. За результатами розгляду справи суд відмовляє в позові до неналежного відповідача та приймає рішення по суті заявлених вимог щодо належного відповідача.

Разом з тим, визначення відповідачів, предмета та підстав спору є правом позивача. Водночас встановлення належності відповідачів й обґрунтованості позову є обов`язком суду, який виконується під час розгляду справи, а не на стадії відкриття провадження.

Верховний Суд у постанові від 28 жовтня 2020 року у справі № 761/23904/19 також вказав, що визначення позивачем у позові складу сторін у справі (позивача та відповідача) має відповідати реальному складу учасників спору у спірних правовідносинах та має на меті ефективний захист порушених прав (свобод, інтересів) особи, яка вважає, що вони порушені, із залученням необхідного кола осіб, які мають відповідати за позовом. Не залучення до участі у справі особи як співвідповідача за умови наявності обов`язкової процесуальної співучасті є підставою для відмови у задоволенні позову через неналежний суб`єктний склад.

Однак, під час розгляду справи в суді першої інстанції позивачем, в межах строків визначених ст. 51 ЦПК України, не заявлялось клопотання про залучення у справу МТСБУ, як відповідача.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 17 квітня 2018 року у справі №523/9076/16-ц (провадження №14-61цс18) зроблено висновок, що «пред`явлення позову до неналежного відповідача не є підставою для відмови у відкритті провадження у справі, оскільки заміна неналежного відповідача здійснюється в порядку, визначеному ЦПК України. За результатами розгляду справи суд відмовляє в позові до неналежного відповідача та приймає рішення по суті заявлених вимог щодо належного відповідача. Тобто, визначення відповідачів, предмета та підстав спору є правом позивача. Натомість, встановлення належності відповідачів й обґрунтованості позову обов`язком суду, який виконується під час розгляду справи, а не на стадії відкриття провадження».

При цьому, судом не надається оцінка обґрунтованості позовних вимог, оскільки останні повинні бути оцінені при розгляді позову, пред`явленого до належного суб`єктного складу учасників справи.

Колегія суддів зауважує, що відмова в позові із вказаних підстав не позбавляє зацікавлених осіб звернутися у суд із новим позовом до належних відповідачів. Без залучення в якості співвідповідача МТСБУ неможливо правильно вирішити вказану справу по суті, визначитися хто і в якій мірі повинен нести цивільну відповідальність перед позивачем (страховик чи заподіювач, або ж вони обидва та в якій сумі кожен з них, або ж ніхто з них).

Частинами першою, третьою статті 22 ЦК України встановлено, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування.

Відповідно до п.3 ч.1 ст. 1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме за наявності вини всіх осіб, діяльністю яких було завдано шкоди, розмір відшкодування визначається у відповідній частці залежно від обставин, що мають істотне значення.

Велика Палата Верховного Суду неодноразово вказувала, що основний тягар відшкодування шкоди, спричиненої за наслідками дорожньо-транспортної пригоди, повинен нести страховик, який є належним відповідачем у справах про відшкодування шкоди в межах страхової суми (постанова Великої Палати Верховного Суду від 14.12.2021 у справі № 147/66/17).

З урахуванням встановленого, суд першої інстанції дійшов вірного висновку про те, що основний тягар відшкодування шкоди, спричиненої за наслідками ДТП, повинен нести страховик, а у випадку його відсутності МТСБУ.

Позивачем не надано доказів, чи він звертався до МТСБУ, чи була здійснена останнім виплата за майнову шкоду, чи отримував він відмову у виплаті страхового відшкодування.

Доводи апеляційної скарги щодо доведеності позовних вимог, наявність підстав для їх задоволення є безпідставними та належними доказами у справі не підтверджуються.

Приведені в апеляційній скарзі інші доводи зводяться до тлумачення діючого законодавства, незгоди із рішенням суду та не спростовують правильність рішення суду першої інстанції.

Будь-яких інших доказів, що спростовують правильність рішення суду в апеляційній скарзі не наведено, тому апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, рішення суду слід залишити без змін.

Керуючись ст. ст. 368, 369, 374, 375, 382, 383 ЦПК України, апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Рішення Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 05 червня 2024 року - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає крім випадків, передбачених пунктом 2 частини 3 ст. 389 ЦПК України.

Судді: