Справа № 308/3575/24
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 травня 2024 року місто Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області у складі:

головуючого судді Іванова А.П.,

при секретарі Боті О.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Ужгород у порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів,

встановив:

Позивачка ОСОБА_1 звернулася до Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області з вищевказаним позовом до відповідача ОСОБА_2 , в якому просить розірвати шлюб, укладений між подружжям, а також стягнути аліменти на утримання сина.

Ухвалою від 20.05.2024 провадження позовну заяву в частині заявленої вимоги про стягнення аліментів залишено без розгляду.

Позов обґрунтовано тим, що подружнє життя між подружжям фактично припинено, шлюб існує формально, збереження сім`ї неможливе.

В судове засідання сторони не з`явилися, від сторін надійшли заяви про розгляд справи без їх участі, позовні вимоги підтримують, відповідач проти розірвання шлюбу не заперечує.

Дослідивши матеріали справи, врахувавши позицію сторін, оцінивши докази, які є у справі в їх сукупності, суд приходить до наступного висновку.

19.05.2018 виконавчим комітетом Холмківської сільської ради Ужгородського району Закарпатської області між ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 зареєстровано шлюб, про що зроблено відповідний актовий запис №21. Прізвища після одруження: чоловіка ОСОБА_4 , дружини ОСОБА_4 . Зазначене підтверджується свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_1 , виданим 19.05.2018.

У подружжя в шлюбі ІНФОРМАЦІЯ_3 народився син ОСОБА_5 , батьками якого вказані сторони, що стверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_2 , виданим реєстратором актів цивільного стану міста Фегердярмат, Угорщина.

Відповідно до положень ст. ст. 24, 56 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка, примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 110, ст. 112 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Відповідно до п. 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» від 21.12.2007 року №11, проголошена Конституцією України охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей.

Відповідно до ч.ч. 1, 4 ЦПК України позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

З урахуванням тієї обставини, що визнання позовних вимог стороною відповідача не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, а також з`ясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини даного позову, суд вважає, що примирення та подальше подружнє життя сторін є неможливим, сім`я розпалась, шлюб існує формально, збереження шлюбу може суперечити інтересам сторін, а відтак суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог та ухвалення відповідного судового рішення.

Згідно з ч. 3 ст. 115 СК України документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили.

Згідно зі ст. 113 СК особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу (або під час реєстрації шлюбу або у порядку передбаченому ст. 53 СК), має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище.

З огляду на заявлену позивачкою вимогу щодо повернення дошлюбного прізвища, суд вважає за можливе повернути останній дошлюбне прізвище « ОСОБА_6 ».

Керуючись ст. ст. 4, 13, 89, 200, 206, 247, 258, 259, 263-265, 268, 273, 354, 355 ЦПК України, ст. ст. 56, 105, 110, 112, 115 СК України, суд

ухвалив:

Розірвати шлюб між ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрований 19.05.2018 виконавчим комітетом Холмківської сільської ради Ужгородського району Закарпатської області, про що зроблено актовий запис №21, відповідно до свідоцтва про шлюб НОМЕР_1 , виданим 19.05.2018.

Після розірвання шлюбу відновити ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 дошлюбне прізвище « ОСОБА_6 ».

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Закарпатського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Суддя Ужгородського

міськрайонного суду А.П. Іванов