Справа № 167/1293/24
Номер провадження 2/167/520/24
У Х В А Л А

24 грудня 2024 року м. Рожище

Суддя Рожищенського районного суду Волинської області Гармай І. Т., розглянувши заяву про самовідвід головуючого судді у справі № 167/1293/24, провадження № 2/167/520/24 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя

в с т а н о в и в:

23 грудня 2024 року ОСОБА_1 звернулася в суд з позовом до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя.

Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 23 грудня 2024 року справу передано на розгляд судді Гармай І. Т.

До відкриття провадження у справі головуюча у справі суддя Гармай І. Т. заявила по даній справі самовідвід, мотивуючи його тим, що позивач ОСОБА_1 є рідною сестрою помічника судді Рожищенського районного суду Волинської області Гармай І. Т. Чорнокозинської Н. Г., що може викликати у стороннього спостерігача сумнів в неупередженості або об`єктивності головуючого судді Гармай І. Т. при розгляді вказаної справи.

Вивчивши заяву про самовідвід, доходжу такого висновку.

Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 36 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України) суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо є інші обставини, що викликають сумнів у неупередженості або об`єктивності судді.

В частині 1 ст. 39 ЦПК України зазначено, що з підстав, зазначених у статтях 36, 37 і 38 ЦПК України, суддя, секретар судового засідання, експерт, спеціаліст, перекладач зобов`язані заявити самовідвід.

Тобто, суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо будуть встановлені обставини, передбачені ст. 36, 37 ЦПК України, що виключають можливість його участі у розгляді справи.

За правилами ч. 1, 2, 7 ст. 40 ЦПК України питання про відвід (самовідвід) може бути вирішено як до, так і після відкриття провадження у справі. Питання про відвід судді вирішує суд, який розглядає справу. Суд задовольняє відвід, якщо доходить висновку про його обґрунтованість. Питання про відвід вирішується невідкладно.

Згідно з ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23 лютого 2006 року № 3477-IV суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського Суду як джерело права.

Відповідно до п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий розгляд його справи незалежним і безстороннім судом, а наявність безсторонності повинна визначатися за суб`єктивними та об`єктивними критеріями. Відповідно до суб`єктивного критерію беруться до уваги особисті переконання та поведінка окремого судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у даній справі. Відповідно до об`єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд як такий та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності. У кожній окремій справі слід враховувати, чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу та ступінь, що свідчать про безсторонність суду.

Підхід Конвенції до цього принципу правосуддя ґрунтується на двох аспектах: 1) чи є суд безстороннім у суб`єктивному плані, тобто чи відсутня особиста упередженість суддів; 2) чи наявні в об`єктивному плані достатні зовнішні ознаки безсторонності та чи дотримані в конкретній ситуації гарантії безсторонності, які виключали б будь-які обґрунтовані сумніви з цього питання.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини (рішення від 09 листопада 2006 року у справі «Білуга проти України», від 28 жовтня 1998 року у справі «Ветштан проти Швейцарії» тощо) важливим питанням є довіра, яку суди повинні вселяти у громадськість у демократичному суспільстві. Судді зобов`язані викликати довіру в учасників судового розгляду, а тому будь-який суддя, стосовно якого є підстави для підозри у недостатній неупередженості, повинен брати самовідвід або бути відведений.

Відповідно до ст. 15 Кодексу суддівської етики, затвердженого ХІ черговим з`їздом суддів України 22 лютого 2013 року, неупереджений розгляд справ є основним обов`язком судді. Суддя має право заявити самовідвід у випадках, передбачених процесуальним законодавством у разі наявності упередженості щодо одного з учасників процесу, а також у випадку, якщо судді з його власних джерел стали відомі докази чи факти, які можуть вплинути на результат розгляду справи.

Бангалорськими принципами поведінки судді визначено зокрема, що суддя підлягає відводу від участі в розгляді справи в тому випадку, коли у стороннього спостерігача могли б виникнути сумніви у неупередженості судді.

З огляду на вищенаведене, з метою виключення будь-якого сумніву в учасників судового провадження стосовно безсторонності судді та недопущення наявності сумнівів у стороннього спостерігача з приводу об`єктивності і неупередженості судді при ухваленні будь-якого рішення судом під головуванням судді Гармай І. Т. по даній справі, для забезпечення достатніх гарантій на справедливий розгляд даної справи незалежним і безстороннім судом, виходячи із положень п. 5 ч. 1 ст. 36 ЦПК України, заяву про самовідвід необхідно задовольнити, а справу передати в канцелярію Рожищенського районного суду Волинської області для визначення іншого судді у порядку, встановленому ст. 33 ЦПК України.

Керуючись ст. 36, 39, 41, 260 ЦПК України, суддя

п о с т а н о в и в :

Заяву про самовідвід судді Гармай Інни Тарасівни у справі № 167/1293/24, провадження № 2/167/520/24 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя - задовольнити.

Матеріали справи за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя - передати в канцелярію суду, для визначення іншого судді у порядку, встановленому ст. 33 ЦПК України.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя І. Т. Гармай