Справа №705/2190/23
2/705/476/24 РІШЕННЯ
21 листопада 2024 року м.Умань
Уманський міськрайонний суд Черкаської області у складі:
головуючого судді Єщенко О.І.,
секретаря судового засідання Щербакової Л.А.,
розглянувши в порядку загального позовного провадження в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про припинення права на частку у спільній частковій власності із стягненням грошової компенсації,
Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про припинення права на частку у спільній частковій власності із стягненням грошової компенсації, в якому просив:
-припинити його, ОСОБА_1 право власності на: 1/6 частку квартири АДРЕСА_1 ; 1/4 частку транспортного засобу марки Volkswagen модель Polo 2014 року випуску, тип загальний легковий, седан В, номер шасі НОМЕР_1 , сірого кольору, д.н.з. НОМЕР_2 ;
-стягнути з ОСОБА_2 , яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 на його користь належні йому грошові кошти в сумі 9000 гривень, отриманих за оренду землі;
-стягнути з ОСОБА_2 , яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 на його користь судові витрати.
Позивач ОСОБА_1 та його представник ОСОБА_4 у судове засідання не з`явилися, попередньо 25.09.2024 представником до суду подана заява, в якій вона просила розгляд справи проводити без участі позивача та його представника. Вказала, що позовні вимоги підтримує, окрім вимоги щодо стягнення з ОСОБА_2 на користь позивача грошових коштів у сумі 9000 гривень, отриманих за оренду земельної ділянки, тому вказану позовну вимогу просила залишити без розгляду. В іншій частині позовні вимоги просила задовольнити в повному обсязі.
Відповідач ОСОБА_2 у судове засідання не з`явилася, про дату та час розгляду справи повідомлена належним чином.
Дослідивши матеріали справи, суд встановив такі факти, відповідні їм правовідносини та дійшов таких висновків.
Відповідно до ч. 3 ст. 13 ЦПК України учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.
За змістом п. 5 ч. 1 ст. 257 ЦПК України суд постановляє ухвалу про залишення позову без розгляду, якщо позивач до початку розгляду справи по суті подав заяву про залишення позову без розгляду.
Відповідно до ч. 1 ст. 64 ЦПК України представник, який має повноваження на ведення справи в суді, здійснює від імені особи, яку він представляє, її процесуальні права та обов`язки.
Враховуючи, що представник позивача у заяві від 25.09.2024 відмовилась від позовних вимог у частині стягнення грошових коштів в сумі 9000 гривень, отриманих за оренду земельної ділянки, суд розцінює таку заяву як залишення без розгляду позовних вимог у цій частині, тому позовні вимоги в частині стягнення грошових коштів в сумі 9000 гривень, отриманих за оренду земельної ділянки з відповідача підлягають залишенню без розгляду.
Щодо заявлених позовних вимог про припинення права власності та стягнення грошової компенсації суд зазначає таке.
Судом встановлено, що ОСОБА_1 на праві власності належить 1/6 частки у праві власності квартири АДРЕСА_1 . Квартира трикімнатна, упорядкована, загальною площею 63,1 кв.м, в т.ч. житловою 34,8 кв.м, розташована на другому поверсі дев`ятиповерхового будинку. Зазначене підтверджується Свідоцтвом про право на спадщину за законом, виданим 27.07.2021 державним нотаріусом Уманської міської нотаріальної контори Кравець Г.В., та Витягом про реєстрацію в Спадковому реєстрі № 65753647 від 27.07.2021.
Крім того, ОСОБА_1 на праві власності належить 1/4 частка автомобіля марки Volkswagen модель Polo 2014 року випуску, тип загальний легковий, седан В, номер шасі НОМЕР_1 , сірого кольору, д.н.з. НОМЕР_2 . Зазначене підтверджується Свідоцтвом про право на спадщину за законом, виданим 27.07.2021 державним нотаріусом Уманської міської нотаріальної контори Кравець Г.В., та Витягом про реєстрацію в Спадковому реєстрі № 65753444 від 27.07.2021.
Відповідно до вищезазначених свідоцтв про право на спадщину за законом інша частина спадкового майна, а саме квартири АДРЕСА_1 , та автомобіля Volkswagen модель Polo, належить відповідачу ОСОБА_2
04.11.2022 представником позивача адвокатом Боровською Ю.Ю. направлено на адресу відповідача ОСОБА_2 пропозицію, в якій вона, з метою досудового врегулювання спору до подання позовної заяви до суду, запропонувала вирішити даний спір в добровільному порядку із врахуванням інтересів сторін та встановити порядок користування майном, що перебуває у їх з ОСОБА_1 спільній власності. Відповідь на пропозицію стороною позивача не отримана.
Відповідно до висновку щодо технічної можливості поділу (виділу) об`єкта нерухомого майна № 332 від 20.04.2023, складеного ТОВ «Експерт Робота», згідно технічних характеристик, матеріалів інвентарної справи та документів частка в праві власності, що належить ОСОБА_1 , складає 1/6 частин в праві власності на 3 кімнатку квартиру та становить 10,51 кв.м. Відповідно до діючих нормативних документів та технічних характеристик квартири не є можливим виділити в натурі частку в праві власності, яка належить ОСОБА_1 .
У звіті про оцінку майна, житлової трьохкімнатної квартири на другому поверсі загальною площею 63,1 кв.м, розташованої в дев`ятиповерховому житловому будинку за адресою: АДРЕСА_2 , складеному ТОВ «Бюро експертиз та оцінка майна» від 15.03.2023, зазначено, що вартість квартири становить 1036465 грн.
Згідно зі звітом про оцінку ринкової вартості автомобіля марки Volkswagen модель Polo, легковий седан В, 2014 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_2 , складеним ТОВ «Бюро експертиз та оцінка майна» від 16.03.2023, вартість автомобіля становить 271970 грн.
Відповідно до ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Право приватної власності є непорушним.
Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 3 ЦК України загальними засадами цивільного законодавства є неприпустимість позбавлення права власності, крім випадків, встановлених Конституцією України та законом.
Згідно із частиною першою статті 316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.
Власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна (стаття 317 Цивільного кодексу України).
Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону.
Право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні (ч. 1 ст. 321 ЦК України).
Згідно із частиною другою статті 321 ЦК України особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом.
Відповідно до ч. 1 ст. 355 ЦК України майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно).
Статтею 356 ЦК України передбачено, що власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю.
Відповідно до ч. 1ст. 364 ЦК України, співвласник має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності.
Частинами 1-2статті 367 ЦК України визначено, що майно, що є у спільній частковій власності, може бути поділене в натурі між співвласниками за домовленістю між ними. У разі поділу спільного майна між співвласниками право спільної часткової власності на нього припиняється.
Відповідно до ч. 3 ст. 364 ЦК України у разі виділу співвласником в натурі частки із спільного майна для співвласника, який здійснив такий виділ, право спільної часткової на це майно припиняється. Така особа набуває право власності на виділене майно, і у випадку, встановленому законом, таке право підлягає державній реєстрації.
За змістом цієї норми виділ частки зі спільного майна - це перехід частини цього майна у власність учасника спільної власності пропорційно його частки в праві спільної власності й припинення для цієї особи права на частку у спільному майні.
Відповідно до ч. 2 ст. 364 ЦК України, якщо виділ у натурі частки зі спільного майна не допускається згідно із законом або є неможливим (частина друга статті 183 цього Кодексу), співвласник, який бажає виділу, має право на одержання від інших співвласників грошової або іншої матеріальної компенсації вартості його частки.
Компенсація співвласникові може бути надана лише за його згодою. Право на частку у праві спільної власності у співвласника, який отримав таку компенсацію, припиняється з дня її отримання.
Таким чином, у випадку, коли один зі співвласників погодився отримати грошову компенсацію замість своєї частки в спільному майні, а інша сторона не погодилася її добровільно виплачувати з будь-якої причини, зацікавлений в одержанні замість своєї частки у майні грошової компенсації співвласник звертається до суду із позовом на підставі статті 364 ЦК України.
Позивач просив суд на підставі статті 364 ЦК України припинити його право спільної часткової власності на: 1/6 частку у праві спільної часткової власності на квартиру АДРЕСА_1 ; 1/4 частку транспортного засобу марки Volkswagen модель Polo 2014 року випуску, д.н.з. НОМЕР_2 , та присудження йому грошової компенсації за належні йому частки у майні.
Як роз`яснив Касаційний цивільний суд, що діє у складі Верховного Суду, у постанові у справі № 210/2236/15-ц від 18.07.2019, припинення права особи на частку у спільному майні можливе за наявності хоча б однієї з чотирьох передбачених ч. 1 ст. 365 ЦК України підстав.
Відповідач не надала суду жодного доказу належного, допустимого та достовірного відповідно до ст. 77-79 ЦПК України щодо заперечень проти позову. Таким чином, нею не надано до суду, в тому числі, заперечень щодо вартості спірного майна.
Також при вирішенні спору суд не досліджує наявність можливості у відповідача сплатити компенсацію вартості часток позивача у спірному майні, оскільки нею не надано доказів неможливості такої сплати, та сам факт відсутності у відповідача коштів для одноразової виплати компенсації позивачеві сам по собі не може бути ознакою надмірності тягаря з такої виплати. Якщо у відповідача будуть відсутні кошти, зокрема регулярні доходи, для реального виконання рішення суду, за яким на користь позивача треба виплатити компенсацію, то під час виконавчого провадження виконавець може звернути стягнення на майно відповідача, у тому числі на присуджену йому річ (стаття 56 Закону України «Про виконавче провадження»). Виручені від реалізації кошти спрямовуються на задоволення вимог стягувача, сплату виконавчого збору, відшкодування витрат виконавчого провадження тощо.
Аналогічний висновок міститься у постанові Верховного Суду від 08.02.2022 у справі № 209/3085/20.
Враховуючи обставини справи, а саме те, що частки позивача є незначними у праві спільної часткової власності на квартиру та автомобіль, не можуть бути виділені в натурі; нерухоме та рухоме майно є неподільним, спільне володіння і користування майном є неможливим; бажання позивача ОСОБА_1 одержати грошову компенсацію за належні йому частки у майні та припинити своє право власності; ці частки перебувають у користуванні відповідача, позивачем не використовуються, суд вважає за необхідне припинити право спільної часткової власності ОСОБА_1 на 1/6 частку у праві спільної часткової власності квартири АДРЕСА_1 та на 1/4 частку транспортного засобу марки Volkswagen модель Polo 2014 року випуску, тип загальний легковий, седан В, номер шасі НОМЕР_1 , сірого кольору, д.н.з. НОМЕР_2 , і стягнути з відповідача ОСОБА_2 на користь позивача ОСОБА_1 грошову компенсацію вартості зазначеного нерухомого та рухомого майна.
Такий підхід є гарантією справедливої сатисфакції особі у зв`язку з припиненням її права на спільне майно. Оскільки в протилежному випадку позивач позбавляється як можливості користуватися спірним нерухомим та рухомим майном, хоча воно перебуває у спільній власності, так і грошової компенсації.
Таким чином, на підставі досліджених доказів суд доходить висновку, що зазначені вище обставини дають підстави для задоволення позовних вимог у повному обсязі.
Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача. З урахуванням наведеного, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати в загальному розмірі 7081 гривень, які складаються з: 1073 грн 60 коп. судовий збір за позовну вимогу немайнового характеру; 2407 грн 40 коп. судовий збір за позовні вимоги майнового характеру (за виключенням 920 грн за позовну вимогу майнового характеру про стягнення грошових коштів за орендну плату, залишену без розгляду); 3000 грн витрати за виготовлення звітів про оцінку нерухомого та рухомого майна; 600 грн за виготовлення висновку.
Керуючись ст. ст. 12, 13, 76-81, 89, 141, 258, 259, 263-265, 268, 272 ЦПК України, суд
Припинити право власності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на:
- 1/6 частку квартири АДРЕСА_1 ;
- 1/4 частку транспортного засобу марки Volkswagen модель Polo 2014 року випуску, тип загальний легковий, седан В, номер шасі НОМЕР_1 , сірого кольору, д.н.з. НОМЕР_2 .
Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , грошову компенсацію за 1/6 частку квартири АДРЕСА_1 в сумі 172744 гривні 16 копійок.
Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , судові витрати у загальному розмір 7081 (сім тисяч вісімдесят одна) гривня 00 копійок.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Рішення суду може бути оскаржене до Черкаського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення рішення.
Учасник справи, якому рішення суду не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому копії рішення суду.
Позивач: ОСОБА_1 ; АДРЕСА_3 ; реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3 .
Відповідач: ОСОБА_2 ; АДРЕСА_2 ; реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_4 .
Суддя О.І.Єщенко