Справа №: 343/1591/24
Провадження №: 2-з/343/16/24
У Х В А Л А

про забезпечення позову

24 грудня 2024 року м. Долина

Суддя Долинського районного суду Івано-Франківської області Керніцький І.І., розглянувши заяву представника позивача ОСОБА_1 адвоката Комарницького Едуарда Григоровича про забезпечення позову -

В С Т А Н О В И В :

У провадженні Долинського районного суду Івано-Франківської області перебуває справа №343/1591/24 за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства комерційного банку "Приват Банк" про відновлення порушеного права в наслідок неправомірних дій надавача банківських послуг.

23 грудня 2024 року представник позивача ОСОБА_1 адвокат Комарницький Е.Г. звернувся до суду із заявою про забезпечення позову, в якій просив заборонити Акціонерному товариству комерційний банк «Приватбанк» нараховувати відсотки та списувати грошові кошти з будь-яких розрахункових рахунків, у тому числі карткових, зарплатних карткових рахунків, відкритих на ім`я ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у рахунок погашення тіла кредиту та відсотків за користування кредитом на рахунку НОМЕР_1 і додатковому рахунку до договору SAMDNWFС4, до завершення розгляду Долинським районним судом Івано- Франківської області розгляду справи за позовом ОСОБА_1 до АТ КБ «ПРИВАТБАНК» про відновлення порушеного права внаслідок неправомірних дій надавача банківських послуг та набрання рішенням суду у цій справі законної сили.

В обгрунтування заяви про забезпечення позову зазначив, що у Долинському районному суді Івано-Франківської області з липня 2024 року на розгляді перебуває справа № 343/1591/24 за позовом ОСОБА_1 до АТ КБ "ПРИВАТБАНК" про відновлення порушеного права внаслідок неправомірних дій надавала банківських послуг.

ОСОБА_1 став жертвою протиправних дій з боку невідомої йому особи. За рахунок його кредитного ліміту, зловмисники в обхід електронної системи захисту банку зняли з його кредитного рахунку суму в розмірі 58432,6 грн, до цього сума кредиту складала 946,38 грн. При цьому жодних повідомлень від банку про зняття таких коштів чи повідомлень про надання дозволу на збільшення кредитного ліміту він не отримував.

ОСОБА_1 неодноразово звертався до АТ КБ "ПРИВАТБАНК" з приводу вище зазначеної ситуації, прохав припинити нарахування відсотків і їх списання з його картки, просив відновити залишок кредитних коштів на рахунку НОМЕР_1 і додатковим рахунком договору SAMDNWFС4 до стану здійснення несанкціонованих операцій.

Частково АТ КБ "ПРИВАТБАНК" було повернуто кошти. З лютого по березень 2024 року банк провів декілька зарахувань коштів на його кредитний рахунок НОМЕР_1 в загальному розмірі 28700,05 грн (16597,75+12102,30=25700,05). Однак згодом відповідач припинив працювати у напрямку повернення йому коштів, відновлення залишку кредитних коштів на рахунку до стану здійснення несанкціонованих операцій чи припинення нарахування відсотків за кредитом та списання заборгованості.

Банком не було встановлено його вини у передачі ним його персональних даних третім особам, доказом цього слугує повернення частини коштів самим відповідачем. Проте, не зважаючи на цю обставину, банк стверджує, що ОСОБА_1 допустив порушення і між ними було укладено кредитний договір, тому він зобов`язаний повернути кошти.

Отже, враховуючи обставини справи, слід дійти висновку, що у такий спосіб відповідач вирішив за рахунок ОСОБА_1 відшкодувати свої збитки та отримати при цьому прибуток з відсотків, які він змушений буде йому оплатити. Крім цього відповідач нарахував відсотки і на суму повернутих 28700,05 грн.

Як вказував ОСОБА_1 у позовній заяві, на сьогоднішній день залишок коштів, які не санкціоновано були списані з його кредитного рахунку та не повернуті чи списані банком до кредитного ліміту, який існував до моменту вчинення третіми особами неправомірних дій становить (58432,6- 28700,05 =29732,55) 29 732,55 грн без нарахованих відповідачем відсотків, що можна прослідкувати з виписки № 7R8DРАSІВLDD3140 від 05.04.2024.

Не зважаючи на всі дії та повідомлення ОСОБА_1 про шахрайські дії з боку невідомих осіб, банк продовжує списувати з його картки грошові кошти на погашення заборгованості, що виникла не з його вини, уже впродовж 7 місяців. Це підтверджується скріншотом 1 з додатку Privat24, з якого видно, що 01.04.2024 було проведено списання відсотків за використання кредитного ліміту у розмірі 1 401,38 грн, скріншотом 2 підтверджується проведення списання 01.05.2024 відсотків за використання кредитного ліміту у розмірі 1 253, 96 грн, скріншотом 3 підтверджується проведення списання 01.06.2024 відсотків за використання кредитного ліміту у розмірі 1 247,25 грн, скріншотом 4 підтверджується проведення списання 01.07.2024 відсотків за використання кредитного ліміту у розмірі 1 180,86 грн, скріншотом 5 підтверджується проведення списання 01.08.2024 відсотків за використання кредитного ліміту у розмірі 1 319,64 грн, скріншотом 6 підтверджується проведення списання 01.09.2024 відсотків за використання кредитного ліміту у розмірі 1 319,36 грн, скріншотом 7 підтверджується проведення списання 01.10.2024 відсотків за використання кредитного ліміту у розмірі 1 276,80 грн.

Вважає такі дії банку неправомірними, так як ОСОБА_1 не підписував жодних документів щодо отримання таких кредитних коштів, не отримував будь-яких дзвінків від банку з проханням підтвердження свого волевиявлення щодо підвищення отримання таких коштів, банківську картку він не втрачав, іншим особам не передавав, ПІН-коду нікому не повідомляв.

Оскільки на заяви та прохання ОСОБА_1 АТ КБ «Приватбанк» не реагує та продовжує списання грошових коштів з нього, то існує реальна загроза подальшого неправомірного списання грошових коштів з його картки за кредитом, який він не отримував та не підписував.

Ризиками не вжиття забезпечення позову є те, що відповідач в односторонньому порядку здійснює відрахування з його картки на погашення неправомірно отриманого кредиту, відтак, подальші дії зі списання грошових коштів, у випадку невжиття запропонованих заходів забезпечення позову можуть утруднити та/або взагалі унеможливити захист і поновлення у межах цього судового провадження його прав, оскільки він буде вимушений ініціювати нові судові процеси для відновлення своїх прав.

Заява про забезпечення позову подається у зв`язку з тим, що дії банку по односторонньому списанню грошових коштів по кредиту, який ОСОБА_1 не брав, є явно неспівмірними, і в разі, якщо не зупинити таке списання, то з нього будуть і далі стягуватися грошові кошти. Також у подальшому, у разі задоволення позову, без його забезпечення в нього виникнуть труднощі у повернені всього, що буде з нього стягнуто відповідачем. Даний захід забезпечення збереже іншу частину майна до вирішення спору.

Враховуючи принципи здійснення цивільного судочинства, співмірність заходів забезпечення позову із вимогами позову, вважає про доцільність забезпечення позову шляхом заборони відповідачу здійснювати нарахування, відсотків, списувати грошові кошти з будь- яких розрахункових рахунків, у тому числі карткових, зарплатних карткових рахунків, відкритих на ім`я ОСОБА_1 в рахунок погашення тіла кредиту та відсотків за користування кредитом до моменту винесення рішення у цій справі.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що заява представника позивача про забезпечення позову підлягає до задоволення, виходячи з наступного:

Згідно зі ст. 149 ЦПК України, суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Відповідно до положень п. 2 ч. 1 ст. 150 ЦПК України, позов забезпечується, зокрема: забороною вчиняти певні дії.

Згідно із ч. 1 ст. 153 ЦПК України, заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи (учасників третейського (арбітражного) розгляду), крім випадків, передбачених частиною п`ятою цієї статті.

Відповідно до положень ч. 3 ст. 150 ЦПК України, заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Співмірність передбачає співвідношення судом негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, вартості майна, на яке він заявляє клопотання накласти арешт, чи майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії.

Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України у п. 4 постанови від 22 грудня 2006 року № 9 "Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову", розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

При вирішенні питання про забезпечення позову суд здійснює оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття заходів забезпечення позову з урахуванням адекватності вимог заявника, забезпечення збалансованості інтересів сторін, наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, ймовірності утруднення виконання рішення суду в разі невжиття таких заходів.

Обґрунтованою підставою для забезпечення позову має бути існування очевидної загрози порушення законних прав та інтересів позивача у справі в разі невжиття заходів забезпечення позову. Відповідно, звертаючись із заявою про забезпечення позову, особа має довести належність їй таких прав та що невжиття заходів забезпечення позову призведене до утруднення чи неможливості виконання майбутнього рішення суду, при цьому існування загрози порушення прав позивача повинно мати очевидний та об`єктивний характер.

Інститут забезпечення позову являє собою сукупність встановлених законом заходів, що вживаються судом за клопотанням осіб, які беруть участь у справі, якщо у них існують побоювання, що виконання ухваленого у справі рішення виявиться у майбутньому утрудненим чи неможливим.

Отже, умовою застосування заходів забезпечення позову є достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може утруднити або унеможливити виконання рішення по суті позовних вимог.

Ч.1 ст. 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову. Про такі обставини може свідчити вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов`язання після пред`явлення вимоги чи подання позову до суду. Саме лише посилання в заяві на потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви.

Такі висновки також сформовані колегією суддів Касаційного цивільного суду Верховного Суду у постанові від 17 жовтня 2018 року у справі № 183/5864/17-ц (6-846цс16).

При встановленні зазначеної відповідності слід враховувати, що вжиті заходи не повинні перешкоджати господарській діяльності юридичної особи або фізичної особи, яка здійснює таку діяльність і зареєстрована відповідно до закону як підприємець. Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

Судом встановлено, що між сторонами існує майновий спір.

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою про забезпечення позову, в якій просить забезпечити позов шляхом заборони АТ КБ «Приватбанк» нараховувати відсотки та списувати грошові кошти з будь-яких розрахункових рахунків, у тому числі карткових, зарплатних карткових рахунків, відкритих на ім`я ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у рахунок погашення тіла кредиту та відсотків за користування кредитом на рахунку НОМЕР_1 і додатковому рахунку до договору SAMDNWFС4, до завершення розгляду Долинським районним судом Івано- Франківської області розгляду справи за позовом ОСОБА_1 до АТ КБ «ПРИВАТБАНК» про відновлення порушеного права внаслідок неправомірних дій надавача банківських послуг та набрання рішенням суду у цій справі законної сили.

Дослідивши подану позовну заяву та додані до неї документи, та враховуючи, що між сторонами дійсно виник спір, зважаючи на те, що невжиття заходів забезпечення позову може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду, вважає за необхідне застосувати забезпечення позову шляхом заборони АТ КБ «Приватбанк» нараховувати відсотки та списувати грошові кошти з будь-яких розрахункових рахунків, у тому числі карткових, зарплатних карткових рахунків, відкритих на ім`я ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у рахунок погашення тіла кредиту та відсотків за користування кредитом на рахунку НОМЕР_1 і додатковому рахунку до договору SAMDNWFС4, до завершення розгляду Долинським районним судом Івано- Франківської області розгляду справи за позовом ОСОБА_1 до АТ КБ «ПРИВАТБАНК» про відновлення порушеного права внаслідок неправомірних дій надавача банківських послуг та набрання рішенням суду у цій справі законної сили.

При цьому, суд вважає, що даний захід забезпечення позову є співмірним із заявленими позивачем вимогами і його невжиття дійсно може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду, що в свою чергу призведе до неможливості захисту законних інтересів позивача, поновлення його порушеного права в майбутньому у випадку задоволення його позовних вимог.

На підставі викладеного ст. 149, 150 ЦПК України, та керуючись ст. 260, 261 ЦПК України, суддя-

П О С Т А Н О В И В :

заяву представника позивача ОСОБА_1 адвоката Комарницького Едуарда Григоровича про забезпечення позову задовольнити.

Вжити заходи забезпечення позову в цивільній справі №343/1591/24 за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства комерційного банку "Приват Банк" про відновлення порушеного права в наслідок неправомірних дій надавача банківських послуг, а саме:

Заборонити Акціонерному товариству комерційний банк «Приватбанк» (, юридична адреса: м. Київ, вул. Грушевського буд.1Д) нараховувати відсотки та списувати грошові кошти з будь-яких розрахункових рахунків, у тому числі карткових, зарплатних карткових рахунків, відкритих на ім`я ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у рахунок погашення тіла кредиту та відсотків за користування кредитом на рахунку НОМЕР_1 і додатковому рахунку до договору SAMDNWFС4, до завершення розгляду Долинським районним судом Івано- Франківської області розгляду справи за позовом ОСОБА_1 до АТ КБ «ПРИВАТБАНК» про відновлення порушеного права внаслідок неправомірних дій надавача банківських послуг та набрання рішенням суду у цій справі законної сили.

На підставі ч. 1 ст. 157 ЦПК України ухвала про забезпечення позову підлягає негайному виконанню з дня її постановлення незалежно від її оскарження і відкриття виконавчого провадження.

Ухвалу суду про забезпечення позову може бути оскаржено.

Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана протягом п`ятнадцяти днів після отримання її копії до Івано-Франківського апеляційного суду.

Копію даної ухвали направити позивачу для відома та відповідачу АТ КБ «Приватбанк» для виконання.

Суддя: І.І.Керніцький