РІВНЕНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 грудня 2024 року

м. Рівне

Справа № 563/1801/23

Провадження № 22-ц/4815/1179/24

Рівненський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючий суддя: Гордійчук С.О.,

судді: Боймиструк С.В., Ковальчук Н.М.

секретар судового засідання : Хлуд І.П.

учасники справи:

позивач-відповідач: ОСОБА_1

відповідач-позивач: ОСОБА_2

розглянув у порядку спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу ОСОБА_2 на ухвалу Корецького районного суду Рівненської області від 14 серпня 2024 року, ухвалену у складі судді Сірака Д.Ю., повний текст ухвали суду виготовлено 15 серпня 2024 року у справі № 563/1801/23

В С Т А Н О В И В:

В жовтні 2023 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про зміну способу стягнення аліментів.

09 серпня 2024 року ОСОБА_2 подав зустрічну позовну заяву про визначення місця проживання дитини.

Ухвалою Корецького районного суду Рівненської області від 14 серпня 2024 року відмовлено ОСОБА_2 у прийнятті зустрічного позову до ОСОБА_3 про визначення місця проживання дитини, до спільного розгляду з первісним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зміну способу стягнення аліментів..

Зустрічну позовну заяву разом з доданими до неї документами повернуто представнику відповідачу.

Роз`яснено відповідачу про право на звернення до суду з позовом про оспорювання батьківства в загальному порядку.

В поданій апеляційній скарзі ОСОБА_2 покликається на незаконність ухвали суду в зв`язку з порушенням норм процесуального права.

Апелянт не погоджується з висновком місцевого суду щодо відсутності підстав для поновлення процесуального строку подання зустрічного позову. Зазначає, що ОСОБА_2 проходить військову службу та не міг отримувати будь-яку кореспонденцію в тому числі і ухвалу про відкриття провадження.

До того ж позивач по зустрічному позову не має наміру зупиняти провадження, а основною метою є їхній спільний розгляд з первісним позовом, оскільки вони є взаємопов`язані і їхній спільний розгляд є доцільним, оскільки вони виникають з одних правовідносин. Також задоволення зустрічного позову повністю виключить задоволення первісного, тому що, якщо суд визначить місце проживання дитини з ним то відповідно припинить стягнення аліментів, відповідно відпаде потреба змінювати спосіб їх стягнення.

Стверджує про доцільність спільного розгляду первісного і зустрічного позовів, оскільки такий підхід запобігає можливості винесення суперечливих і взаємовиключних судових рішень.

Просить оскаржувану ухвалу скасувати.

У відзиві на апеляційну скаргу представник позивача вказує, що ухвала суду є законною та обгрунтованою. Просить залишити її без зміни, а скаргу без задоволення.

У частині третій статті 3 ЦПК України визначено, що провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Статтею 352 ЦПК України передбачено, що підставами апеляційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до частин 1, 2, 5 ст.263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Таким вимогам судове рішення відповідає.

Встановлено, що ухвалою Корецького районного суду Рівненської області від 20 жовтня 2023 року відкрито провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зміну способу стягнення аліментів та призначено до судового розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Відповідачу встановлено п`ятнадцятиденний строк з дня вручення ухвали для подання до суду відзиву на позов, а також роз`яснено, що він має право пред`явити зустрічний позов у строк для подання відзиву.

Представництво інтересів відповідача здійснював адвокат Сенчук В.П., що підтверджується наявним у матеріалах справи ордером на підставі договору про надання правової допомоги №б/н від 19 червня 2023 року.

08 листопада 2023 року представником відповідача адвокатом Сенчук В.П. подано відзив на позовну заяву.

Ухвалою Корецького районного суду Рівненської області від 18 березня 2024 року, яка постановою Рівненського апеляційного суду від 13.06.2024 року залишено без змін, у прийнятті зустрічної позовної заяви ОСОБА_2 про оспорювання батьківства та звільнення від сплати аліментів відмовлено у зв`язку із пропуском строку.

09.08.2024 року відповідачем ОСОБА_2 подано до суду зустрічний позов про визначення місця проживання дитини, тобто з пропуском строку передбаченого ч.1 ст.193 ЦПК України, що є самостійною підставою для його повернення.

Як підставу для поновлення пропущеного строку відповідач у зустрічному позові зазначає, що під час встановленого судом строку на подання зустрічного позову таким правом не скористався, так як брав участь у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України.

З 09 серпня 2024 року інтереси ОСОБА_2 представляє адвокат Вітошко Ю.Г., відповідно до ордеру серії ВК № 1139298 від 09 серпня 2024 року.

Відповідно до п. 3, 4 ч. 5 ст. 12 ЦПК України суд, зберігаючи об`єктивність і неупередженість, роз`яснює у випадку необхідності учасникам судового процесу їхні процесуальні права та обов`язки, наслідки вчинення або не вчинення процесуальних дій та сприяє учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом.

Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій (ч.4. ст. 12 ЦПК України).

Учасники справи мають право виконувати процесуальні дії у встановлені законом або судом строки (п. 6 ч.1 ст. 43 ЦПК України).

Відповідно до частини першої статті 44 ЦПК України учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

Згідно з ч.1 та п.3 ч.2 ст.49 ЦПК України сторони користуються рівними процесуальними правами. Відповідач має право подати зустрічний позов у строки, встановлені цим Кодексом.

Зустрічний позов - це позов, який подається відповідачем до позивача у тому самому судовому процесі задля захисту проти первісних позовних вимог та дозволяє розглянути в одному процесі вимоги обох сторін, що дає можливість заощадити час і сприяє більш швидкому захисту їх прав та інтересів, а також запобігає можливості винесення суперечливих і взаємовиключних судових рішень у цивільній справі.

Метою пред`явлення зустрічного позову є спільний розгляд позовів в інтересах процесуальної економії, а в ряді випадків - уникнення постановлення суперечливих судових рішень.

Зустрічний позов може подаватися не лише для захисту проти первісного позову, а й бути самостійним засобом захисту проти відповідача, іноді зустрічний позов може бути спрямовано тільки до заліку первісної вимоги.

Строки, в межах яких вчиняються процесуальні дії, встановлюються законом, а якщо такі строки законом не визначені, - встановлюються судом (стаття 120 ЦПК України).

Перебіг процесуального строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок (стаття 123 ЦПК України).

Відзив подається в строк, встановлений судом, який не може бути меншим п`ятнадцяти днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі (ч.7 ст. 178 ЦПК України).

Частиною 1 ст.193 ЦПК України визначено, що відповідач має право пред`явити зустрічний позов у строк для подання відзиву.

Відповідно до ч. 2 ст. 193 ЦПК України зустрічний позов приймається до спільного розгляду з первісним позовом, якщо обидва позови взаємопов`язані і спільний їх розгляд є доцільним, зокрема, коли вони виникають з одних правовідносин або коли задоволення зустрічного позову може виключити повністю або частково задоволення первісного позову.

За змістом вищезазначених норм процесуального права, умовами прийняття зустрічного позову є те, що зустрічна позовна заява повинна бути подана до суду в строк, встановлений ст.193 ЦПК України, а також доцільність сумісного розгляду основного і зустрічного позовів. Доцільно їх розглядати в одному процесі тоді, коли це дозволить більш повно і об`єктивно дослідити обставини справи, встановити справжні взаємини сторін, виключити винесення взаємосуперечливих або взаємовиключних судових рішень. І, навпаки, недоцільно розглядати ці вимоги сумісно тоді, коли це затягне розгляд справи, а вимоги повністю можуть бути розглянуті окремо.

Зустрічна позовна заява, подана з порушенням вимог частин першої та другої статті 193 цього Кодексу, ухвалою суду повертається заявнику. Копія зустрічної позовної заяви долучається до матеріалів справи (ч.3 ст. 194 ЦПК України).

При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду (ч. 4 ст. 263 ЦПК України).

Відповідно до постанови Верховного Суду від 20 липня 2022 року в справі № 237/3566/17 (провадження № 61-13886св21), право на пред`явлення зустрічної позовної заяви не є абсолютним; подаючи зустрічну позовну заяву, заявник повинен дотримуватись вимог ЦПК України щодо її подання. Зустрічна позовна заява, подана з порушенням вимог частин першої та другої статті 193 цього Кодексу, ухвалою суду повертається заявнику. Копія зустрічної позовної заяви долучається до матеріалів справи (стаття 194 ЦПК України). Отже, зустрічна позовна заява, подана до суду поза межами строку для подання відзиву, підлягає поверненню судом заявнику.

Так, судом перевірено та встановлено, що представник відповідача ОСОБА_2 , адвокат Сенчук В.П., у відзиві на позовну заяву поданому 08.11.23 ствердив, що ухвалу про відкриття провадження у справі від 20 жовтня 2023 року отримано 25 жовтня 2023 року, відповідно, встановлений в ухвалі 15-ти денний строк для подання зустрічної позовної заяви закінчився 09.11.23 року, тоді як зустрічний позов надійшов до суду 09 серпня 2024 року, тобто з порушенням строку, встановленого нормами статті 193 ЦПК України, що у відповідності з положеннями статті 194 ЦПК України є підставою для повернення зустрічного позову.

Підстав для поновлення процесуального строку, що стали перешкодою відповідачу та його представнику звернутися до суду із вказаним зустрічним позовом у встановлений строк судом першої інстанції не встановлено, а обставина, що відповідач проходить військову службу та періодично залучається до захисту Батьківщини, не перешкоджає йому належно здійснювати захист своїх прав через свого представника, що підтверджується матеріалами справи.

За нормами статті 126 ЦПК України, право на вчинення процесуальної дії втрачається із закінченням строку, встановленого законом або судом. Документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, крім випадків, передбачених цим Кодексом.

Отже, суд першої інстанції, встановивши, що зустрічна позовна заява подана з порушенням встановленого законом строку і підстав для його поновлення немає, керуючись нормами ст.ст. 193, 194 ЦПК України правильно повернув зустрічну позовну заяву.

Доводи відповідача ОСОБА_2 , колегія суддів вважає необґрунтованими та з наведених вище обставин не вбачає підстав для скасування законної і належним чином обґрунтованої ухвали суду першої інстанції.

Апеляційний суд зауважує, що повернення зустрічного позову не позбавляє права звернення до суду з даним позовом в загальному порядку, що передбачено ч. 7 ст. 185 ЦПК України, а отже право на судовий захист не порушене.

Інші доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, оскаржувана ухвала відповідає вимогам процесуального закону, а тому підстави для її скасування відсутні.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

Згідно ч. 1 ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. ст.367,368,374,375,381-384,390 ЦПК України, апеляційний суд,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Ухвалу Корецького районного суду Рівненської області від 14 серпня 2024 року залишати без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня її проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складений 19.12.2024 року.

Головуючий суддя : Гордійчук С.О.

Судді: Боймиструк С.В.

Ковальчук Н.М.