Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

22 травня 2024 року Саксаганський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі

головуючого судді Ткаченка А.В.,

за участю секретаря судового засідання Попкової Ю.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кривому Розі в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до відповідача ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, мотивуючи свої позовні вимоги тим, що він з 29 серпня 2017 року перебуває з відповідачкою у зареєстрованому шлюбі, від якого спільних дітей вони не мають. Сімейно-шлюбні відносини між ними припинилися із серпня 2023 року через втрату взаєморозуміння, розбіжність поглядів на сімейне життя та його планування, кожен з них живе своїм життям, спільного побуту не ведуть. Вважає, що сім`я з відповідачем розпалась остаточно і не може бути відновлена, та просить розірвати шлюб.

Ухвалою суду від 18 грудня 2023 року прийнято до розгляду позовну заяву та відкрито провадження у справі, розгляд справи ухвалено проводити в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.

Ухвалою суду від 22 січня 2024 року провадження у справі зупинено для надання сторонам тримісячного строку для примирення.

Ухвалою суду від 22 квітня 2024 року провадження у справі поновлено.

У судове засідання сторони не з`явились, про дату, час та місце розгляду справи були повідомлені у порядку, передбаченому ст. 128 ЦПК України.

До суду надійшла заява представника позивача ОСОБА_3 про розгляд справи за її та позивача відсутності, на вимогах наполягає.

Відповідач ОСОБА_2 звернулася до суду із заявою про відкладення розгляду справи у зв`язку з її незгодою з розірванням шлюбу: адекватної розмови між нею з чоловіком не було, його дії розбігаються з обіцянками, а вона хоче розуміння та адекватного спілкування з можливістю збереження сім`ї. Відзиву на позов не подала.

На підставі пункту 2 частини 2 статті 223 ЦПК України суд не визнає поважною причину відкладення розгляду справи, зазначену відповідачем у поданій заяві та на підставі вимог частини першої статті 223 ЦПК України та частини другої статті 247 ЦПК України, вважає можливим розглянути справу у відсутність учасників процесу на підставі наявних у справі доказів без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, оскільки сторони належним чином повідомлені про дату, час і місце цього засідання, їх неявка не перешкоджає розгляду справи по суті.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов таких висновків.

Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї (стаття 51 Конституції України).

Як встановлено судом та підтверджується письмовими доказами, ОСОБА_1 та ОСОБА_4 зареєстрували шлюб 29 серпня 2017 року, про що Саксаганським районним у місті Кривому Розі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області, складено відповідний актовий запис № 438 (а.с. 5 копія свідоцтва).

Відповідно до положень статей 105,110,112 СК України, якщо суд встановив, що подальше спільне життя подружжя і збереження родини неможливо, він приймає рішення про розірвання шлюбу.

Згідно пункту 10 постанови Пленуму Верховного Суду України від 21.12.2007 N 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» проголошена Конституцією України охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей.

Шлюбні відносини між сторонами припинені, подружжя не веде спільного господарства, мають окремий бюджет, сім`я фактично розпалася, поновлення сімейних стосунків позивач вважає неможливим, наданий судом шестимісячний строк для примирення позитивних результатів не дав, а отже судом установлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам позивача.

Стосовно клопотання відповідача про відкладення розгляду справи і надання додаткового строку для примирення, то закон не визначає, які саме заходи можуть застосовуватися судом для примирення подружжя, і це не випадково, оскільки такі питання можуть вирішуватися виключно у процесі розгляду конкретної справи. Важливою особливістю справ про розірвання шлюбу є те, що суд з урахуванням усіх фактичних обставин може відкласти розгляд справи та призначити подружжю строк для примирення.

Системний аналіз норм СК України вказує на те, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя, збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. З цією метою суди повинні уникати формалізму при вирішенні позовів про розірвання шлюбу, повно та всебічно з`ясовувати фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, враховувати наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя, забезпечувати участь у судовому засіданні, як правило, обох сторін, вживати заходів до примирення подружжя.

Отже, надання додаткового строку для примирення є виключно правом суду, а не його обов`язком (постанова Верховного Суду від 30 травня 2019 року у справі № 442/6319/16-ц (провадження № 61-30728св18).

Відповідно до статті 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

Згідно з частиною п`ятою статті 55 СК України дружина та чоловік зобов`язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги.

Частинами третьою та четвертою статті 56 СК України передбачено, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв`язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом.

12 березня 2024 року позивач ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою про поновлення провадження у справі, оскільки станом на 12.03.2024 жодних дій відповідачки щодо відновлення сім`ї вчинено не було, відновлювати стосунки з нею у нього не має бажання і це не відповідає його інтересам, а тому просив не надавати додатковий строк для примирення (а.с. 22).

За таких обставин, ураховуючи заяву представника позивача від 21.05.2024 про задоволення вимог, оскільки сторони не досягли примирення у наданий судом строк для примирення, який, враховуючи строк, наданий ухвалою суду та період призначення справи до розгляду після поновлення провадження, фактично склав 4 місяці, беручи до уваги всі встановлені судом факти і відповідні їм правовідносин, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позову та розірвання шлюбу.

Згідно статті 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище.

Ураховуючи відсутність заяви відповідача у цій частині, суд вважає за необхідне після розірвання шлюбу залишити їй шлюбне прізвище.

Згідно частини першої статті 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Тому підлягають відшкодуванню позивачу сплачений ним судовий збір при поданні позовної заяви до суду в сумі 1 073,60 грн.

Керуючись статями 105,110,112 СК України, статями 10, 12, 13, 81, 141, 206, 263, 265 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Задовольнити позов ОСОБА_1 про розірвання шлюбу повністю.

Розірвати шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_5 , зареєстрований 29 серпня 2017 рокуСаксаганським районним у місті Кривому Розі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис № 438.

Після розірвання шлюбу ОСОБА_2 залишити прізвище « ОСОБА_6 ».

Стягнути із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 у рахунок відшкодування витрат по сплаті судового збору 1 073 (одна тисяча сімдесят три) гривні 60 коп.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга до Дніпровського апеляційного суду протягом 30 днів з дня складення повного судового рішення.

Відомості про сторін:

Позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , місце проживання зареєстровано за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідач ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , місце проживання зареєстровано за адресою: АДРЕСА_2 .

Повний текст рішення складено 22 травня 2024 року.

Суддя А.В. Ткаченко