Справа № 444/4800/24
Провадження № 2/444/1676/2024
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 грудня 2024 року м. Жовква

Жовківський районний суд Львівської області у складі:

головуючий суддя Зеліско Р. Й.

секретар судового засідання Мамедова Г.І.

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в місті Жовква Львівської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Рава- Руської міської ради Львівського району Львівської області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору: Рава- Руська державна нотаріальна контора Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів)про визнання права на земельну частку (пай) в порядку спадкування за законом,-

ВСТАНОВИВ :

Позивач ОСОБА_1 звернулася в суд з позовом до Рава- Руської міської ради Львівського району Львівської області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору: Рава- Руська державна нотаріальна контора Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів)про визнання права на земельну частку (пай) в порядку спадкування за законом. Просить суд визнати за нею - ОСОБА_1 (паспорт громадянина України серія НОМЕР_1 , виданий Жовківським РВ УМВС України у Львівській області 04.04.2001 року. Реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_2 ), в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , право на земельну частку (пай) площею 1,50 умовних кадастрових гектарів без контурного визначення зовнішніх меж на місцевості, право на яку мала ОСОБА_2 на підставі сертифіката на право приватної власності на землю (середню земельну частку) серія ЛВ № 165179 та яке фактично успадковане ОСОБА_1 після смерті ОСОБА_2 , котра померла ІНФОРМАЦІЯ_1 з підстав зазначених у позові.

Вважає, що її право підлягає захисту в судовому порядку, як наслідок, просить задовольнити позовні вимоги.

Позивач в підготовче судове засідання не з`явилася, хоча про дату, час та місце проведення такого була повідомлена належним чином, однак подала на адресу суду письмову заяву, у якій просить справу розглядати у її відсутності. Зазначила, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить такі задовольнити, не заперечує проти ухвалення заочного рішення у справі.

Представник відповідача, Рава- Руської міської ради Львівського району Львівської області, в судове засідання не з`явився, хоча про дату, час та місце проведення такого був повідомлений належним чином.

Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору: Рава- Руської державної нотаріальної контори Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) в судове засідання не з`явився, хоча про дату, час та місце проведення такого був повідомлений належним чином, однак надала на адресу суду заяву з проханням слухати справу у її відсутності. Заперечень проти позовних вимог немає.

А тому, суд приходить до висновку про можливість розгляду справи без участі позивача, представника відповідача та представника третьої особи, які не з`явилися в судове засідання, будучи належним чином повідомленими про дату, час та місце проведення такого, зважаючи на подані позивачем та представником відповідача заяви про розгляд справи у їх відсутності, висловлені позиції у справі.

Оскільки всі учасники справи в судове засідання не з`явилися, фіксування судового процесу відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи та перевіривши їх доказами, а відтак, з`ясувавши дійсні обставини справи, суд приходить до наступного висновку.

Згідно ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

Ч. 1 статті 4 ЦПК України визначено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Статтею 13 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до положень ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Згідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла позивача матір - ОСОБА_2 , що підтверджується копією свідоцтва про смерть (а.с.7).

Після її смерті відкрилася спадщина на належне їй майно, в тому числі і на земельну частку (пай) площею 1,50 га. на підставі сертифікату серія ЛВ № 165179, яка належала померлій (а.с.9).

У зв`язку з чим, Позивач звернулась в Рава-Руську державну нотаріальну контору Львівської області для отримання свідоцтва про права на спадщину за законом.

Державний нотаріус Рава - Руської державної нотаріальної контори Львівської області завів спадкову справу, що видно з копії витягу та спадкової справи № 248/2024. Однак, відмовив позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на право на земельну частку (пай) площею 1,50 га. після смерті матері, оскільки позивачем не подано сертифіката на право на земельну частку (пай) згідно форми, затвердженої Постановою КМУ від 12.10.1995 р. № 801.

З приводу обміну сертифіката позивач звернувся до Рава - Руської міської ради Львівського району Львівської області, однак йому було відмовлено в такому та усно роз`яснено, що такий сертифікат не може бути виданий в зв`язку із смертю спадкодавця, так як відповідно до ст. 25 ЦК України ним втрачено цивільну правоздатність.

Відповідно до п. 11 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» при вирішенні спору про спадкування права на земельну частку (пай) основним документом, що посвідчує таке право, є сертифікат про право на земельну частку (пай). Якщо спадкоємець мав право на земельну частку (пай), але за життя не одержав сертифіката на право власності на земельну частку (пай) або помилково не був включений (безпідставно виключений) до списку, доданого до Державного акту про колективну власність на землю відповідного сільськогосподарського підприємства, товариства тощо, при вирішенні спору про право спадкування на земельну частку (пай) суд застосовує положення чинного на час існування відповідних правовідносин Земельного кодексу України 1990 року (561- 12), Указу Президента України від 08.08.1995 року № 720-95 ( 720-95) «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям» та відповідні норми ЦК УРСР (1540-06). У цьому разі слід ураховувати, що згідно з п. 17 Перехідних положень Земельного кодексу України від 25.10.2001 року (2768-14) сертифікати на право на земельну частку (пай) є дійсними до виділення власникам таких часток (паїв) у натурі (на місцевості) земельних ділянок та видачі їм Державних актів на право власності на землю.

Враховуючи вищевикладене вбачається, що позивач в порядку спадкування за законом має право на земельну частку (пай) площею 1,50 га. на підставі сертифікату серія ЛВ № 165179, після смерті матері.

Однак, враховуючи те, що право на земельну частку (пай) не було зареєстровано померлою, позивач не може оформити своє право на земельну частку (пай) та не має можливості переоформити таке право в нотаріальній конторі.

Відповідно до ст. 1216 Цивільного кодексу України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Згідно ізст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 1220 ЦК України, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою, часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (ч. З ст. 46 цього Кодексу).

Відповідно до ч. 1 ст. 1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини.

Відповідно до ч. 1 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Відповідно до статті 8 Указу Президента України від 8 серпня 1995 року № 720 (720/95) "Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям" постановою Кабінет Міністрів України від 12 жовтня 1995 року № 801 «Про затвердження форми сертифіката на право на земельну частку (пай) і зразка Книги реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай)» затверджено відповідну форму сертифіката на право на земельну частку (пай) і зразка Книги реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай).

Сертифікати саме такої форми слід подавати до нотаріальної контори.

Згідно ст. 25 ЦК України цивільна правоздатність фізичної особи припиняється у момент її смерті, а відтак суд констатує, що позивачем не може бути пред`явлено сертифікат на земельну частку (пай) зразка, який затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 12 жовтня 1995 року № 801 «Про затвердження форми сертифіката на право на земельну частку (пай) і зразка Книги реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай)», оскільки видача такого на ім`я ОСОБА_2 після її смерті є неможливою через втрату нею цивільної правоздатності та дієздатності внаслідок смерті.

Враховуючи встановлені обставини та досліджені докази, суд приходить до висновку, що право позивача на земельну частку (пай) в порядку спадкування після смерті ОСОБА_2 підлягає захисту в судовому порядку, як наслідок позовні вимоги підлягають задоволенню.

Зібрані по справі докази, оцінені судом належним чином кожен окремо на їх достовірність та допустимість, а також їх достатність та взаємний зв`язок у сукупності, встановлені судом обставини свідчать про те, що у суду є всі підстави для задоволення позовних вимог позивача.

Керуючись статтею 23, ч. 3 ст. 200, ч. 4 ст. 206, ч. 2 ст. 247, статтями 258, 259, 264, 265, 354 Цивільного процесуального кодексу України, суд ,-

УХВАЛИВ :

Позов задовольнити повністю.

Визнати за ОСОБА_1 (паспорт громадянина України серія НОМЕР_1 , виданий Жовківським РВ УМВС України у Львівській області 04.04.2001 року. Реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_2 ), в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , право на земельну частку (пай) площею 1,50 умовних кадастрових гектарів без контурного визначення зовнішніх меж на місцевості, що рзташована на території Рава-Руської міської ради Львівського району Львівської області (колись Новокам"янськоїсільської ради Жовківського району Львівської області), право на яку мала ОСОБА_2 на підставі сертифіката на право приватної власності на землю (середню земельну частку) серія ЛВ № 165179 та яке фактично успадковане ОСОБА_1 після смерті ОСОБА_2 , котра померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга подається до Львівського апеляційного суду.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повне рішення складено 23 грудня 2024 року.

Суддя: Зеліско Р. Й.