Справа № 462/4157/24
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 грудня 2024 року Залізничний районний суд м. Львова в складі:

головуючого судді: Іванюк І.Д.

секретаря с/з Петришак С.Б.

за участю представників відповідачів ОСОБА_1 , ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Львові в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 до Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю, Львівської міської ради, Управління державної реєстрації Юридичного департаменту Львівської міської ради про визнання та припинення права власності, -

В С Т А Н О В И В :

Позивачі звернулись до суду з позовом про визнання права власності на індивідуальний житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 81,3 кв.м., з земельною ділянкою за кадастровим номером :02:002:0029 з присвоєнням поштової адреси: АДРЕСА_1 та припинення права власності на квартиру АДРЕСА_2 загальною площею 69 кв.м. Свої вимоги мотивують тим, що є власниками квартири АДРЕСА_2 загальною площею 69 кв.м. та житловою площею 44,2 кв.м., що стверджується Свідоцтвом про право власності на квартиру. Вказаний будинок є двоквартирним і інша квартира під АДРЕСА_3 належить ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та ОСОБА_9 . Рішенням виконавчого комітету Львівської міської ради за № 86 від 20.02.1998 року «Про зняття з балансу міської ради приватизованих житлових будинків» вказаний будинок загальною площею 161 кв.м. знято із балансу ЛМР. Ухвалою ЛМР № 1088 від 05.03.1998 р. «Про передачу у приватну власність гр. ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 земельної ділянки на АДРЕСА_1 » передано безоплатно у приватну власність ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 земельну ділянку площею 251 кв.м, для обслуговування частини житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 , яка належить їм на праві спільної сумісної власності. Також ухвалою ЛМР № 1089 від 05.03.1998 р. «Про передачу у приватну власність гр. ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та ОСОБА_9 земельної ділянки на АДРЕСА_1 . Основ АДРЕСА_1 » передано безоплатно у приватну власність ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та ОСОБА_9 земельну ділянку площею 251 кв.м, для обслуговування частини житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 , яка належить їм на праві спільної сумісної власності. Таким чином будинок і земельну ділянку було поділено на дві частини. Надалі кожен із власників зареєстрував своє право на земельну ділянку, про що свідчать витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності за № 255711777 від 30.04.2021 року та за № 16115552 від 22.08.2016 року. Будучи власниками земельної ділянки, вони розпочали реконструкцію своєї частини будинку, збільшивши загальну площу такої до 81,3 кв. м., внаслідок чого замість 2 житлових кімнат і кухні така складається з 3-ох житлових кімнат та кухні. У своїй довідці ОКП ЛОР «БТІ та ЕО» від 30.12.2021 року зазначило, що будинок був фактично розділений на два окремі будинки садибного типу., оскільки мають дві окремі території, з окремими входами та комунікаціями. Технічно можливо виокремити приміщення квартири АДРЕСА_2 в окремий самостійний об`єкт нерухомого майна. 12.02.2024 року вони звернулись до відповідача - Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю із заявою у вигляді заповненої Декларації про готовність до експлуатації індивідуальних (садибних) житлових будинків, житлових будинків, садових, дачних будинків, господарських (присадибних) будівель і споруд, будівель і споруд сільськогосподарського призначення, подавши копію документа про право власності на земельну ділянку та копію технічного паспорта. Відповідач, розглянувши декларацію, видав витяг з Єдиної державної електронної системи у сфері будівництва з Реєстру будівельної діяльності за № ЛВ 45, яким відмовив у прийнятті в експлуатацію індивідуального (садибного) житлового будинку з тих підстав, що відсутня інформація про відмітку про проведення технічного обстеження будинку; у технічній інвентаризації, завантаженій до Єдиної державної електронної системи у сфері будівництва невірно вказано вид будівництва та не в повному об?ємі завантажено файли технічної інвентаризації. У розділі «Протокол перевірки» під номером 00271 перевірка зазначення адреси об`єкта будівництва зазначено результат перевірки помилка з рівнем ризику критичний, а під номером 00275- перевірки типу послуги щодо можливості автоматичної реєстрації зазначено результат перевірки помилка з рівнем ризику середній. Вважають, що колишня квартира реконструйована та перетворилась у будинок садибного типу, реконструкція відбулась відповідно до ДБН, вони є власниками земельної ділянки, а тому на підставі ст.ст. 328, 331, 376, 392 ЦК України, просили позов задовольнити.

Позивачі у судове засідання не з`явились, належним чином повідомлені про розгляд справи, подали заяву про розгляд справи за їх відсутності.

Представник відповідача Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю (надалі Інспекції) у судовому засіданні проти позову заперечив, подав відзив, у якому зазначив, що 12.02.2024 року позивачі звернулись до Інспекції із заявою про отримання декларації про готовність до експлуатації індивідуальних (садибних) житлових будинків, садових, дачних будинків, господарських (присадибних) будівель і споруд, будівель і споруд сільськогосподарського призначення, що за класом наслідків належать до об`єктів з незначними наслідками (СС1), збудовані на земельній ділянці відповідного цільового призначення без дозвільного документа на виконання будівельних робіт, а саме вказавши об`єкт будівництва будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами по АДРЕСА_1 . За результатами розгляду вищезгаданої заяви було зареєстровано дозвільний документ за № ЛВ45 від 28.02.2024 року, яким заяву повернуто на доопрацювання, а саме через те, що у декларації про готовність відсутня інформація про відмітку про проведення технічного обстеження будинку; у технічній інвентаризації, завантаженій до Єдиної державної електронної системи у сфері будівництва невірно вказано вид будівництва та не в повному об`ємі завантажено файли технічної інвентаризації; порядок проведення технічного обстеження і прийняття в експлуатацію індивідуальних (садибних) житлових будинків, садових, дачних будинків, господарських (присадибних) будівель і споруд, будівель і споруд сільськогосподарського призначення, що за класом наслідків належать до об`єктів з незначними наслідками (СС1), збудовані на земельній ділянці відповідного цільового призначення без дозвільного документа на виконання будівельних робіт, що затверджений наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України від 03.07.2018 за № 158, встановлює умови прийняття в експлуатацію індивідуальних (садибних) житлових будинків загальною площею до 500 кв.м., збудованих у період з серпня 1992 року по 09.04.2015 року. Згідно із розділом ІІІ Порядку проведення технічного обстеження і прийняття в експлуатацію індивідуальних (садибних) житлових будинків, садових, дачних будинків, господарських (присадибних) будівель і споруд, будівель і споруд сільськогосподарського призначення, що за класом наслідків належать до об`єктів з незначними наслідками (СС1), збудовані на земельній ділянці відповідного цільового призначення без дозвільного документа на виконання будівельних робіт, затвердженого наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України від 03.07.2018 за № 158 визначено, що серед інших документів замовник подає копію технічного паспорта (з відміткою у випадках, передбачених пунктом 5 розділу II цього Порядку). Технічні паспорти, складені до набрання чинності цим Порядком, щодо індивідуальних (садибних) житлових будинків, садових, дачних будинків загальною площею до 300 квадратних метрів включно, а також господарських (присадибних) будівель і споруд загальною площею до 100 квадратних метрів включно подаються за умови проставлення в них відповідної відмітки про проведення їх технічного обстеження. Заяву про прийняття в експлуатацію об`єкта підписують також співвласники земельної ділянки та/або зазначеного об`єкта (у разі їх наявності). При цьому, будучи власниками квартири у вказаному будинку, заявники намагались отримати декларацію про готовність до експлуатації садибного житлового будинку. Із врахуванням наведеного, а також вважаючи себе неналежним відповідачем у вказаній справі, просив у позові відмовити.

Представник відповідача Управління державної реєстрації Юридичного департаменту Львівської міської ради (надалі Управління) у судовому засіданні проти позову заперечив, подав відзив на позов, у якому зазначив, що державна реєстрація речових прав на нерухоме майно здійснюється відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» та «Порядку державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», затвердженого Постановою КМУ за № 1127 від 25.12.2015. Ч. 2 ст. 5 вказаного Закону передбачено, що якщо законодавством передбачено прийняття в експлуатацію нерухомого майна, державна реєстрація прав на таке майно проводиться після прийняття його в експлуатацію в установленому законодавством порядку. Для введення індивідуального житлового будинку в експлуатацію здійснюється шляхом реєстрації у встановленому порядку декларації про готовність до експлуатації після здійсненої реконструкції на підставі дозвільних документів з урахуванням характеристик об`єкта. Позивачами не надано доказів прийняття вказаного закінченого будівництвом об`єкта, а тому відсутні підстави для визнання права власності на житловий будинок. Також, згідно із п. 4 ч. 5 ст. 26-5 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» для присвоєння адреси об`єктам серед інших документів подається копія документа, що засвідчує прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом об`єкта. За наведеного, а також вважаючи себе неналежним відповідачем у вказаній справі, просив у позові відмовити.

Представник ЛМР у судове засідання не з`явився, належним чином повідомлений про розгляд справи.

Дослідивши докази та з`ясувавши дійсні обставини справи, суд дійшов наступних висновків.

Згідно з ч. 1, 2 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Статтями 12, 81 ЦПК України визначено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, передбачених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Судом встановлено, що позивачі є власниками квартири АДРЕСА_2 , загальною площею 69 кв.м. та житловою площею 44,2 кв.м., що стверджується Свідоцтвом про право власності на квартиру за № НОМЕР_1 а від 30.12.1994 року (а. с. 25).

Рішенням Виконавчого комітету Львівської міської ради за № 86 від 20.02.1998 року «Про зняття з балансу міської ради приватизованих житлових будинків» будинок за адресою: АДРЕСА_1 загальною площею 161 кв.м. знято із балансу ЛМР (а.с. 26).

Ухвалою ЛМР № 1088 від 05.03.1998 р. «Про передачу у приватну власність гр. ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 земельної ділянки на АДРЕСА_1 » передано безоплатно у приватну власність ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 земельну ділянку площею 251 кв.м, для обслуговування частини житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 , яка належить їм на праві спільної сумісної власності, за рахунок земельної ділянки, яка є у фактичному користуванні (а.с. 27).

Ухвалою ЛМР № 1089 від 05.03.1998 р. «Про передачу у приватну власність гр. ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та ОСОБА_9 земельної ділянки на АДРЕСА_1 . Основ АДРЕСА_1 » передано безоплатно у приватну власність ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та ОСОБА_9 земельну ділянку площею 251 кв.м, для обслуговування частини житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 , яка належить їм на праві спільної сумісної власності (а.с.28).

З витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності за № 255711777 від 30.04.2021 року та за № 16115552 від 22.08.2016 року вбачається, що ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , а також ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та ОСОБА_9 зареєстрували своє право власності на вказані земельні ділянки (а.с. 29-32).

З технічного паспорта на будинок на АДРЕСА_1 . Основ АДРЕСА_1 від 17.02.2024 року вбачається, що загальна площа такого становить 81,30 кв. м, житлова 38,90 кв.м., допоміжні приміщення 42,40 кв.м.

З довідки ОКП ЛОР «БТІ та ЕО» від 30.12.2021 року вбачається, що будинок на АДРЕСА_1 . Основ АДРЕСА_1 фактично розділений на два окремі будинки садибного типу, оскільки має дві окремі території з окремими входами та комунікаціями.

З декларації про готовність до експлуатації індивідуальних (садибних) житлових будинків, садових, дачних будинків, господарських (присадибних) будівель і споруд, будівель і споруд сільськогосподарського призначення, що за класом наслідків належать до об`єктів з незначними наслідками (СС1), збудовані на земельній ділянці відповідного цільового призначення без дозвільного документа на виконання будівельних робіт, а саме вказавши об`єкт будівництва від 12.02.2024 року вбачається, що позивачі звертались до Інспекції з заявою про отримання декларації про готовність до експлуатації будинку садибного типу з господарськими будівлями та спорудами по АДРЕСА_4 (а.с. 15).

З витягу з Реєстру будівельної діяльності Єдиної державної електронної системи у сфері будівництва від 27.02.2024 року та відомості про реєстрацію документа від 28.02.2024 року вбачається, що документ повернуто на доопрацювання (а.с. 16- 24).

Листом Юридичного департаменту ЛМР позивача ОСОБА_10 повідомлено, що для отримання окремої адреси необхідно подати копію документа , що посвідчує право власності на об`єкт нерухомого майна до його виділу, копію договору про поділ спільного майна, копію технічного паспорта на новостворений об`єкт нерухомого майна (а.с. 96).

З відповіді Залізничної районної адміністрації ЛМР від 18.04.2023 за № 32-вих-46665, вбачається, що для присвоєння об`єктам адреси серед інших документів подається копія документа, що засвідчує прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом об`єкта.

Відповідно до частини першої статті 355 ЦК України майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно).

Відповідно до ч. 1 ст. 356 ЦК України власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю.

Статтею 358 ЦК України передбачено, що право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Співвласники можуть домовитися про порядок володіння та користування майном, що є їхньою спільною частковою власністю. Кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. У разі неможливості цього він має право вимагати від інших співвласників, які володіють і користуються спільним майном, відповідної матеріальної компенсації.

Відповідно до статті 183 Цивільного кодексу України подільною є річ, яку можна поділити без втрати її цільового призначення.

Положеннями статті 364 ЦКУ визначено, що співвласник має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності. Якщо виділ у натурі частки із спільного майна не допускається згідно із законом або є неможливим (частина друга статті 183 цього Кодексу), співвласник, який бажає виділу, має право на одержання від інших співвласників грошової або іншої матеріальної компенсації вартості його частки. Компенсація співвласникові може бути надана лише за його згодою. Право на частку у праві спільної часткової власності у співвласника, який отримав таку компенсацію, припиняється з дня її отримання. У разі виділу співвласником у натурі частки із спільного майна для співвласника, який здійснив такий виділ, право спільної часткової власності на це майно припиняється. Така особа набуває право власності на виділене майно, і у випадку, встановленому законом, таке право підлягає державній реєстрації.

Статтею 381 Цивільного кодексу України передбачено, що садибою є земельна ділянка разом з розташованими на ній житловим будинком, господарськопобутовими будівлями, наземними і підземними комунікаціями, багаторічними насадженнями.

Відповідно до пункту 3.19 ДБН Б.2.2-12:2019 «Планування та забудова територій» та пункту 3.14 ДБН В.2.2-15:2019 «Житлові будинки. Основні положення» зблокований житловий будинок це будинок квартирного типу, що складається з двох і більше квартир, кожна з яких має безпосередній вихід на приквартирну ділянку або вулицю. П. 3.57 ДБН Б.2.2-12:2019 визначено, що садибна забудова це забудова, що сформована індивідуальними чи зблокованими житловими будинками, яка згідно із пунктом 6.1.31 ДБН Б.2.2-12:2019 «Планування та забудова територій» має формуватися за принципами мікрорайонування окремими чи зблокованими житловими будинками з присадибними ділянками.

Згідно із усталеною судовою практикою при вирішенні справ про виділ в натурі часток жилого будинку, що є спільною частковою власністю, судам належить мати на увазі, що, це можливо, якщо кожній із сторін може бути виділено відокремлену частину будинку з самостійним виходом. Виділ також може мати місце при наявності технічної можливості переобладнати приміщення в ізольовані квартири. Якщо виділ частки будинку в натурі неможливий, суд вправі за заявленим про це позовом встановити порядок користування відособленими приміщеннями (квартирами, кімнатами) такого будинку. постанові Верховного Суду України від 10 травня 2023 року у справі № 404/7307/14, Верховного Суду України від 16 листопада 2016 року у справі № 6-1443цс16, постанова Верховного Суду у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду від 12 вересня 2023 року у справі № 445/972/17.

Що ж до зміни адреси об`єкта нерухомості суд зазначає наступне.

Відповідно до п. 5, 12 ст. 26-3Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» Адреса присвоюється, змінюється, коригується, скасовується: виконавчим органом сільської, селищної, міської ради - у разі, якщо об`єкт знаходиться у межах території, на яку поширюються повноваження сільської, селищної, міської ради; місцевою державною адміністрацією - у разі, якщо об`єкт знаходиться у межах території, на яку не поширюються повноваження сільської, селищної, міської ради, а також у разі неприйняття органом з присвоєння адреси рішення про присвоєння, зміну, коригування, скасування адреси у строк, визначений цією статтею. У містах з районним поділом за рішенням міських рад повноваження щодо присвоєння, зміни, коригування, скасування адрес можуть делегуватися виконавчим органам районних в місті рад. Для зміни адреси щодо закінченого будівництвом об`єкта у разі його об`єднання, поділу або виділення частки (крім квартири, житлового або нежитлового приміщення тощо) подаються такі документи: копія договору про поділ спільного майна, договір про виділ у натурі частки із спільного майна або відповідне рішення суду - у разі, якщо об`єкт перебуває у спільній власності.

Водночас, позивачами не доведено того, що виділ частини житлового будинку технічно можливий, такий має окремий вхід із власною земельною ділянкою, власні комунікації для інженерного забезпечення (водопостачання (з урахуванням потреб забезпечення пожежогасіння), тепло-, електро- і газопостачання, водовідведення, зовнішнього освітлення, відведення зливових вод та електронних комунікацій) та інші властивості, що притаманні будинку, а також виділення такої частини будинку не порушуватиме права власників іншої квартири (частини будинку).

Окрім того з матеріалів справи вбачається, що позивачами невірно визначене коло відповідачів щодо заявлених ними вимог, клопотання про залучення до участі у справі належних відповідачів (співвласників квартири у будинку) від позивачів не надходило.

Як зазначив ВС у своїх постановах (постанови Великої Палати Верховного Суду від 17 квітня 2018 року у справі № 523/9076/16-ц (пункт 40), від 12 грудня 2018 року у справі № 372/51/16-ц (пункт 31.10), від 30 січня 2019 року у справі № 552/6381/17 (пункт 39)), постанова ВС від 07 жовтня 2020 року у справі № 705/3876/18, провадження № 61-697св20) визначення відповідачів, предмета та підстав позову є правом позивача. Натоміть, установлення належності відповідачів й обґрунтованості позову обов`язком суду, який він виконує під час розгляду справи. Встановивши, що позов пред`явлений до неналежного відповідача та відсутні визначені процесуальним законом підстави для заміни неналежного відповідача належним, суд відмовляє у позові до такого відповідача

За наведеного, суд доходить висновку, що позовні вимоги до задоволення не підлягають.

Згідно з ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Згідно з ч.2 ст. 141 ЦПК України, інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача.

Оскільки суд дійшов висновку про необхідність відмовити у позові, судові витрати слід покласти на позивачів.

Керуючись ст. 10, 12, 13, 77-83, 263-265 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В :

У позові ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 до Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю, Львівської міської ради, Управління державної реєстрації Юридичного департаменту Львівської міської ради про визнання та припинення права власності відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана учасниками справи протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Львівського апеляційного суду.

Учасники справи :

Позивач: ОСОБА_3 , РНОКПП НОМЕР_2 , адреса проживання: АДРЕСА_4 .

ОСОБА_4 , РНОКПП НОМЕР_3 , адреса проживання: АДРЕСА_4 .

ОСОБА_5 , РНОКПП НОМЕР_4 , адреса проживання: АДРЕСА_4 .

ОСОБА_6 , РНОКПП НОМЕР_5 , адреса проживання: АДРЕСА_4 .

Відповідач: Інспекція державного архітектурно-будівельного контролю, , адреса місцезнаходження: м. Львів, вул. Угорська, 7-а.

Львівська міська рада, , адреса місцезнаходження: м. Львів, пл. Ринок, 1

Управління державної реєстрації Юридичного департаменту Львівської міської ради, , адреса місцезнаходження: вулиця Городоцька, 299, Львів, Львівська область, 79000.

Повний текст рішення складено та підписано 23.12.2024 року.

Суддя : Іванюк І.Д.