КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Апеляційне провадження
№ 22-ц/824/8181/2024
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 грудня 2024 року місто Київ

справа №760/4364/22

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: головуючого судді: Борисової О.В.

суддів: Левенця Б.Б., Ратнікової В.М.

за участю секретаря судового засідання - Балкової А.С.,

розглянув у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою представника позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_2 на рішення Солом'янського районного суду міста Києва від 19 грудня 2023 року, ухвалене під головуванням судді Букіної О.М., повний текст рішення складено 11 січня 2024 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Укртрансгаз» про зобов'язання вчинити дії, виплату премії, винагороди та відшкодування моральної шкоди,-

В С Т А Н О В И В:

В лютому 2022 року позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до відповідача, в якому просив зобов'язати АТ «Укртрансгаз»:

на засіданні комісії з питань преміювання працівників АТ «Укртрансгаз» вирішити питання про визначення йому розміру винагороди за підсумками роботи за 2019 рік та виплатити йому нараховану суму винагороди;

на засіданні комісії з питань преміювання працівників АТ «Укртрансгаз» вирішити питання про визначення йому розміру премії за виконання основних показників фінансово-господарської діяльності за ІІ квартал 2020 року та виплатити йому нараховану суму премії;

відповідно до положень колективного договору АТ «Укртрансгаз» на 2016-2018 роки виплатити йому премію до Дня працівників нафтової, газової та нафтопереробної промисловості України за 2020 рік у розмірі його посадового окладу, що становить 142366 грн.;

нарахувати та виплатити йому винагороду за підсумками роботи за 2020 рік пропорційно фактично відпрацьованому часу, у розмірі одного посадового окладу, що становить 142366 грн.;

стягнути з відповідача на його корить завдану моральну шкоду у розмірі 75000 грн.

В обґрунтування вимог посилався на те, що з 18 серпня 2009 рокувін перебуває у трудових відносинах з АТ «Укртрансгаз» та на підставі наказу АТ «Укртрансгаз» від 29 жовтня 2018 року №548-к з 31жовтня 2018 року його призначено на посаду директора філії «Науково-виробничий центр технічної діагностики «Техдіагаз» АТ«Укрірансгаз».

Вказував, що наказом АТ «Укртрансгаз» від 06 квітня 2020 року №04-т/к «Про дисциплінарне стягнення» йому було оголошено догану, яку в подальшому було скасовано рішенням Солом'янського районного суду міста Києва від 23 лютого 2021 року у справі №760/14070/20, яке залишено без змін постановою Київського апеляційного суду від 22 вересня 2021 року.

На виконання вказаного судового рішення, відповідачем видано наказ від 18 жовтня 2021 року № 03-т/к «Про скасування наказу від 06 квітня 2020 року №04-т/к».

Зазначав, що наказом АТ «Укртрансгаз» від 30 червня 2020 року № 505-к «Про звільнення з роботи», його було звільнено з займаної посади відповідно до п.1 ч.1 ст.41 КЗпП України за одноразове грубе порушення трудових обов'язків, проте рішенням Солом'янського районного суду міста Києва від 18 червня 2021 року у справі №760/16346/20 його поновлено на посаді директора Філії «Техдіагаз» з 30 червня 2020 року та стягнуто з AT «Укртрансгаз» середній заробіток за час вимушеного прогулу та судовий збір.

На виконання вказаного судового рішення, відповідачем видано наказ від 15 липня 2021 року №490 «Про поновлення на роботі».

Посилався на те, що за період з 06 квітня 2020 року (дата винесення наказу про догану) до 15 липня 2021 року (дата поновлення на посаді), до нього не застосовувались заходи матеріального заохочення, передбачені Колективним договором AT «Укртрансгаз», які виплачувались відповідачем трудовому колективу підприємства.

Вказував, що після поновлення на посаді, він письмово звернувся до відповідача щодо виплати йому премій та винагород, а саме: виплати винагороди за підсумками роботи за 2019 рік; виплати премії за 2-й квартал 2020 року; виплати премії до Дня працівників нафтової, газової та нафтопереробної промисловості України за 2020 рік; виплати винагороди за підсумками роботи за 2020 рік.

Зазначав, що його звернення стосувались лише тих премій та винагород, які виплачувались за періоди, в яких він фактично виконував свої трудові обов'язки та зробив власний внесок у їх результати особистою працею і не стосувались премій за результатами роботи квартальних періодів, коли він був позбавлений можливості працювати через незаконне звільнення, а саме: премій за III, IV квартали 2019 - І, II квартали 2020 року.

Вказував, що за результатами розгляду відповідачем вказаних заяв, у виплаті зазначених премій та винагород було відмовлено, що є неправомірним на думку позивача.

Посилався на те, що він має право на отримання винагороди за підсумками роботи за 2019 рік (тобто за рік, який він повністю відпрацював без зауважень), позбавлення його даної винагороди не відповідає внутрішнім нормативним актам АТ «Укртрансгаз» (як в частині розміру винагороди, так і порядку розгляду його звернення), є виявом дискримінації позивача через його звернення до суду, а тому протиправним.

Вказував, що перелік обставин для невиплати щоквартальної премії є вичерпним, інших підстав Положення-1 не містить, а тому позбавлення його даної премії у зв'язку з «суб'єктивним правом» роботодавця, на думку позивача є виявом дискримінації працівника, в даному випадку - через його звернення до суду у справах №760/14070/20 та №760/16346/20, що прямо заборонено ст.21 КЗпП України та іншими нормативними актами.

Зазначав, що обов'язок для відповідача у виплаті премії до Дня працівників нафтової, газової та нафтопереробної промисловості України прямо визначений умовами Колективного договору на 2016-2018 роки (зі змінами та доповненнями), а тому є безумовним та головною умовою для виплати премії є те, що працівник працює або має пропрацювати відповідно до трудового договору 183 і більше календарних днів у році.

Вважає, що він має право на отримання премії до Дня працівників нафтової, газової та нафтопереробної промисловості України за 2020 рік в розмірі посадового окладу, яке кореспондується з обов'язком відповідача у її виплаті, а тому відмова відповідача від свого обов'язку є протиправною та дискримінаційною.

Вказував, що оскільки він відпрацював у 2020 році рівно 6 місяців - до 30 червня 2020 року включно, коли його було неправомірно звільнено відповідачем, а тому, виходячи з засад розумності та справедливості, позивачу має бути виплачена премія у розмірі одного посадового окладу, що становить 142366 грн.

Зазначав, що наявність оцінки досягнення індивідуальних цілей та ключових результатів позивача за 2020 рік не є виключною підставою для виплати винагороди за підсумками роботи за 2020 рік, умови Положення щодо відмови в її виплаті, не стосуються позивача, а тому він має право на отримання даної винагороди, пропорційно фактично відпрацьованому часу, у розмірі одного посадового окладу, що становить 142366,00 грн.

Посилався на те, що наведеними вище діями відповідача, йому було завдана моральна шкода, яку він оцінює у розмірі 75000 грн.

Рішенням Солом'янського районного суду міста Києва від 19 грудня 2023 рокуу задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено.

Не погоджуючись з вказаними рішеннями суду першої інстанції, представник позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_3 подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, просив оскаржуване рішення скасувати та ухвалити нове рішення, яким задовольнити позов.

На обґрунтування вимог посилався на те, що судом першої інстанції не взято до уваги те, що позовні вимоги щодо винагороди за підсумками роботи за 2019 рік обгрунтовані не нормами КЗпП України та Закону України «Про оплату праці», а виключно внутрішніми правовими актами відповідача, що підтверджується змістом п.3.1. позовної заяви та п.1 відповіді на відзив.

Вважає, що судом першої інстанції застосовано норми закону, який не регулює спірні правовідносини по суті спору, що вказує на неправильне застосування норм матеріального права.

Вказував, що твердження про повторний розгляд питання преміювання позивача не відповідає дійсності, оскільки це питання взагалі не розглядалось на засіданні комісії з питань преміювання працівників AT «Укртрансгаз» 28 жовтня 2020 року, що підтверджується:протоколом засідання цієї комісії №7; змістом самого рішення суду; змістом позовної заяви; листом AT «Укртрансгаз» від 03 лютого 2022 року №15кі-11. Доказів розгляду відповідачем питання преміювання позивача за підсумками роботи за 2019 рік до його заяви від 25 жовтня 2021 року матеріали справи не містять.

Зазначав, що відмова суду першої інстанції щодо премії за виконання основних показників фінансово-господарської діяльності за II квартал 2020 року на основі чинності Протоколу №5 без врахування судового рішення про скасування догани, є неправомірною та вказує на невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи, а обраний позивачем спосіб захисту порушеного права дозволяє ефективно його захистити.

Посилався на те, що суд помилково вважає, що премія до Дня працівників нафтової, газової та нафтопереробної промисловості України за 2020 рік може бути виплачена працівнику за наявності відповідного рішення керівника, а також що рішення з цього питання та визначення розміру преміювання є дискреційними повноваженнями керівника відповідача.

Вказував, що суд залишив поза увагою позовну вимогу щодо стягнення з відповідача завданої моральної шкоди у сумі 75000,0 грн.

14 березня 2024 року від відповідача на адресу Київського апеляційного суду надійшов відзив на апеляційну скаргу позивача, в якому останній вказував на те, що апеляційна скарга є необґрунтованою, просив рішення залишити без змін.

В судовому засіданні апеляційного суду позивач та його представник апеляційну скаргу підтримали, просили її задовольнити з вищевказаних підстав.

Представник відповідача в судовому засіданні апеляційного суду заперечувала проти задоволення апеляційної скарги, просила рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення осіб, які з`явилися в судове засідання, з`ясувавши обставини справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Частиною 1 ст.367 ЦПК України визначено, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Згідно вимог ст.263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з відсутності підстав для його задоволення.

Колегія суддів не погоджується з таким висновком суду першої інстанції, виходячи з наступного.

З матеріалів справи вбачається, що з 18 серпня 2009 року ОСОБА_1 перебував у трудових відносинах з АТ «Укртрансгаз» та на підставі наказу АТ «Укртрансгаз» від 29 жовтня 2018 року №548-к з 31жовтня 2018 року його призначено на посаду директора філії «Науково-виробничий центр технічної діагностики «Техдіагаз» АТ «Укртрансгаз».

Наказом АТ «Укртрансгаз» від 06 квітня 2020 року №04-т/к «Про дисциплінарне стягнення» позивачу було оголошено догану, яку в подальшому було скасовано рішенням Солом`янського районного суду міста Києва від 23 лютого 2021 року у справі №760/14070/20.

Постановою Київського апеляційного суду від 22вересня 2021 року вказане рішення було залишено без змін, а ухвалою Верховного Суду від 12 листопада 2021 року відповідачу було відмовлено у відкритті касаційного провадження

На виконання рішення Солом`янського районного суду міста Києва від 23лютого 2021 року у справі №760/14070/20 відповідачем видано наказ від 18 жовтня 2021 року №03-т/к «Про скасування наказу від 06квітня 2020 року №04- т/к».

Наказом АТ «Укртрансгаз» від 30 червня 2020 року №505-к «Про звільнення з роботи», ОСОБА_1 було звільнено з займаної посади відповідно до п.1 ч.1 ст.41 КЗпП України за одноразове грубе порушення трудових обов'язків.

Рішенням Солом`янського районного суду міста Києва від 18червня 2021 року у справі №760/16346/20 за позовом ОСОБА_1 до AT «Укртрансгаз» про поновлення на роботі та стягнення заробітної плати за час вимушеного прогулу, позов було задоволено, а позивача поновлено на посаді директора Філії «Техдіагаз» з 30 червня 2020 року та стягнуто з AT «Укртрансгаз» середній заробіток за час вимушеного прогулу та судовий збір.

Постановою Київського апеляційного суду від 20грудня 2021 року апеляційну скаргу представника AT «Укртрансгаз» залишено без задоволення, а рішення Солом'янського районного суду міста Києва від 18червня 2021 року без змін.

На виконання вказаного судового рішення, відповідачем видано наказ від 15 липня 2021 року №490 «Про поновлення на роботі ОСОБА_1 ».

25 жовтня 2021 року позивач звернувся до відповідача із заявами щодо: виплати винагороди за підсумками роботи за 2019 рік, виплати винагороди за підсумками роботи за 2020 рік, виплати премії за виконання основних показників фінансово-господарської діяльності за ІІ квартал 2020 року, виплати премії до Дня працівників нафтової, газової та нафтопереробної промисловості України за 2020 рік.

Листами AT «Укртрансгаз» №1001ВИХ-21-8985 від 26 листопада 2021 року, №1001ВИХ-21-8897 від 23 листопада 2021 року, №1001ВИХ-21-8975 від 25 листопада 2021 року, №1001ВН-21-2668 від 10 грудня 2021 року позивача було повідомлено про відсутність правових підстав для виплати йому винагороди за підсумками роботи за 2019 рік, винагороди за підсумками роботи за 2020 рік, премії за виконання основних показників фінансово-господарської діяльності за ІІ квартал 2020 року, премії до Дня працівників нафтової, газової та нафтопереробної промисловості України за 2020 рік.

Преміювання працівників АТ «Укртрансгаз» за 2019 рік здійснювалося відповідно до пункту 4.10 Колективного договору ПАТ «Укртрансгаз» на 2016 - 2018 роки (зі змінами та доповненнями), Положення про преміювання за виконання основних показників фінансово-господарської діяльності керівників апарату, філій, та їх структурних підрозділів АТ «Укртрансгаз» (зі змінами та доповненнями), оцінки досягнення індивідуальних цілей та ключових результатів за 2019 рік та протоколу засідання комісії з питань преміювання працівників АТ «Укртрансгаз» від 28 жовтня 2020 року №7.

Згідно з п.4.10. Колективного договору зі змінами та доповненнями передбачено здійснення матеріального стимулювання працівників товариства за виконання особливо важливих виробничих завдань, за раціоналізаторську діяльність, виходячи із фінансових можливостей товариства. За рішенням Президента виплачуються інші премії в межах доведеного фонду оплати праці.

Наказом ПАТ «Укртрансгаз» від 13грудня 2016 року №752 зі змінами та доповненнями, внесеними наказом АТ «Укртрансгаз» від 18 березня 2020року №172 «Про внесення змін до наказу від 13грудня 2016 року №752» було затверджено «Положення про преміювання за виконання основних показників фінансово-господарської діяльності керівників апарату, філій та їх структурних підрозділів АТ «Укртрансгаз», яке розроблено відповідно до законодавства України та встановлює порядок і умови річного преміювання за досягнення річних цілей, виражених у основних показниках фінансово-господарської діяльності.

Преміювання здійснюється на основі оцінки досягнення результатів Товариства та індивідуальної оцінки праці кожного керівника і його особистого внеску в забезпечення виконання поточних та планових задач (п.1.5 Положення).

Постановка основних показників діяльності проводиться один раз на рік, з 1 листопада року, що передує звітному, по 31 січня звітного року (п.3.3 Положення).

Оцінка виконання основних показників діяльності проводиться в період з 1 січня по 15 квітня року, наступного за звітним, залежно від строків затвердження звітності та доступності даних для оцінки досягнення основних показників діяльності (п.3.4 Положення).

Оцінка діяльності проводиться один раз на рік у період, вказаний в п.3.4 Положення, якщо інше не передбачено цим Положенням (п.4.3 Положення).

Розрахунок премії здійснюється на підставі затверджених протокольних рішень (п.5.3. Положення).

Виплата премії керівникам проводиться на підставі наказу Президента товариства за встановленою процедурою (п.5.4 Положення).

Керівникам, які звільнились з керівної посади до нарахування премії, премія не виплачується (п.5.8 Положення).

28 жовтня 2020 року комісією з питань преміювання працівників АТ «Укртрансгаз» прийнято рішення у формі протоколу №7 яким встановили коефіцієнт виконання показників фінансово-господарської діяльності за 2019 рік філією «НВЦ ТД «Тездіагаз» у розмірі 95,23 %. Секретарю комісії надано протокольне доручення щодо надання протоколу комісії департаменту з управління персоналом для підготовки проектів наказів про преміювання працівників філій АТ «Укртрансгаз».

Даним протокольним рішенням не було визначено розмір винагороди за підсумками роботи за 2019 рік ОСОБА_1 , оскільки останній не був у обліковому складі станом на дату реєстрації наказу про виплату премії.

29 жовтня 2020 року т.в.о. генерального директора АТ «Укртрансгаз» було видано наказ №682 «Про преміювання», яким було наказано преміювати за основним місцем роботи з урахуванням умов трудового договору, які прийняті на роботу не пізніше 30 червня 2019 року і є у обліковому складі станом на дату реєстрації наказу про виплату премії, за виконання основних показників фінансово-господарської діяльності філій та оцінки досягнення індивідуальних цілей та ключових результатів за 2019 рік.

Преміювання працівників АТ «Укртрансгаз» за 2020 рік здійснювалося відповідно до пункту 2.3. Положення про преміювання працівників АТ «Укртрансгаз» за результатами роботи за рік, затвердженого наказом товариства від 14 квітня 2021 року №192, з урахуванням виконання основних показників фінансово-господарської діяльності товариства та їх структурних підрозділів, оцінки діяльності дивізіону/корпоративної функції та оцінки досягнення індивідуальних цілей та ключових результатів працівників товариства за відповідний рік.

Працівникам, яким не встановлено індивідуальних цілей та ключових результатів, преміювання здійснюється з урахуванням виконання основних показників фінансово-господарської діяльності Товариства та їх структурних підрозділів, оцінки досягнень та результатів виконання поточних і планових завдань з метою досягнення встановлених стратегічних цілей Товариства, пов`язаних з виробничою та фінансовою діяльністю (п. 2.7 Положення).

Преміювання працівників товариства залежить від результатів оцінки досягнення кожним працівником індивідуальних цілей та ключових результатів за рік та здійснюється за підставі карти оцінки досягнення ЦКР (п.3.1 Положення).

Остаточне рішення з питань преміювання приймає генеральний директор Товариства або особа яка його виконує (п.3.8. Положення).

Преміювання належить до інших заохочувальних та компенсаційних витрат та здійснюється за рахунок забезпечення (резерву) на матеріальне заохочення працівників за відповідний рік (п.3.9. Положення).

29 квітня 2021 року т.в.о. генерального директора АТ «Укртрансгаз» Переломою С.В. було видано наказ № 215 «Про преміювання», яким було наказано преміювати за основним місцем роботи з урахуванням умов трудового договору, умов картки оцінки досягнення ЦКР, оцінки досягнень, результатів виконання поточних і планових завдань, впливу на загальний результат діяльності Товариства та інших досягнень за 2020 рік.

Даним рішенням не було вирішено питання про преміювання ОСОБА_1 .

Пунктом 4.17 Колективного договору зі змінами та доповненнями передбачено, що преміювання працівників за виконання основних техніко-економічних показників виробничо-господарської діяльності та щоквартальних виробничих завдань здійснюється щоквартально згідно з чинним в Товаристві (філіях) Положенням про щоквартальне преміювання працівників АТ «Укртрансгаз» за виконання основних показників фінансово-господарської діяльності, що є додатком 16 до Колективного договору.

Зазначене Положення введено з метою матеріального заохочення працівників в підвищенні ефективності роботи товариства, покращення колективних та індивідуальних результатів праці працівників товариства під час виконання виробничих завдань та здійснення управлінських функцій. Премія виплачується за умови виконання показників фінансово-господарської діяльності за звітний квартал, що затверджуються та доводяться товариством. Результати виконання показників фінансово-господарської діяльності визначаються комісією з питань розгляду та затвердження бюджету Товариства (п.п.1.1., 1.2. Положення про преміювання).

Положення визначає умови і порядок преміювання працівників Товариства за виконання показників фінансово-господарської діяльності, терміни виплати премії, джерела виплати, тощо (п.1.3. Положення про преміювання).

Відповідно до п.4.5. вищезазначеного Положення про преміювання розмір премії працівника може становити від 0% до 150% середньомісячної тарифної ставки (посадового окладу) за фактично відпрацьований час у звітному кварталі, з урахування особистого трудового внеску кожного у виконання виробничих завдань та здійснення управлінських функцій (п. 1.1.).

Згідно з п.4.3. Положення про преміювання в апараті товариства, філіях та їх структурних підрозділах створюються комісії щодо преміювання працівників.

Комісія розглядає проекти розподілу коштів на преміювання працівників, визначає розміри преміювання для номенклатурних посад та всіх інших працівників, ухвалює рішення та оформляє його протоколом. На підставі протоколу комісії щоквартально до останнього робочого дня місяця наступного за звітним кварталом, видається наказ Товариства, (філій та їх структурних підрозділів) про преміювання працівників із зазначенням розміру премії кожного працівника (п.п.4.6.. 4.7. Положення про преміювання).

Підпунктом 1 п.4.1. Положення про преміювання передбачено, що керівник товариства затверджує, за погодженням з профспілковою організацією положення про преміювання працівників номенклатурних посад товариства (директор філії, його заступники, головний інженер, заступник головного інженера, головний бухгалтер).

Згідно наказу ПАТ «Укртрансгаз» від 29 грудня 2017 року №922 (зі змінами, внесеними наказами АТ «Укртрансгаз» від 21 вересня 2018 року №615, від 27 лютого 2019 року №136) було затверджено «Положення про щоквартальне преміювання керівних працівників філій АТ «Укртрансгаз» за виконання групових ключових показників ефективності та встановлення розміру щоквартального фонду преміювання для працівників філій і їх структурних підрозділів».

Комісія з питань преміювання працівників ПАТ «Укртрансгаз» за підсумками роботи за квартал визначає виконання кожного з показників з урахуванням їх питомої ваги та загальний рівень виконання філією групових ключових показників фінансово-господарської діяльності (п.2.1.2 Положення).

Комісія розглядає виконання групових ключових показників фінансово-господарської діяльності філії товариства та індивідуальних ключових показників, визначає розміри преміювання, ухвалює рішення та оформляє його протоколом (п.6.2 Положення).

На підставі протоколу комісії щоквартально не пізніше 27 числа місяця, наступного за звітним кварталом, видається наказ Товариства про преміювання керівних працівників філій Товариства із зазначенням розміру премії кожного (п.6.4 Положення).

Відповідно до п.6.8 Положення у разі застосування до керівних працівників філій товариства дисциплінарного стягнення - догани, премія за квартал, в якому оголошено догану, не нараховується та не виплачується.

Як було встановлено судом, наказом АТ «Укртрансгаз» від 06 квітня 2020 року №04-т/к «Про дисциплінарне стягнення» до позивача було застосовано захід дисциплінарного стягнення у вигляді догани, у зв`язку з порушенням вимог п.п.4.14.9 Інструкції з діловодства в АТ «Укртрансгаз», розділу 12 Кодексу корпоративної етики та розділу 3 Політики з питань врегулювання конфлікту інтересів ПАТ «Укртрансгаз», абзацу 3 розділу 4 та п. 4.2.6 Посадової інструкції.

Однак, рішенням Солом`янського районного суду міста Києва від 23 лютого 2021 року, яке набрало законної сили 22 вересня 2021 року, наказ АТ «Укртрансгаз» від 06 квітня 2020 року №04-т/к «Про дисциплінарне стягнення» був скасований.

Наказом АТ «Укртрансгаз» від 30 червня 2020 року №505-к «Про звільнення з роботи», ОСОБА_1 було звільнено з займаної посади відповідно до п.1 ч.1 ст.41 КЗпП України за одноразове грубе порушення трудових обов`язків.

Проте, рішенням Солом`янського районного суду міста Києва від 18 червня 2021року у справі №760/16346/20 за позовом ОСОБА_1 до AT «Укртрансгаз» про поновлення на роботі та стягнення заробітної плати за час вимушеного прогулу, позов було задоволено, а позивача поновлено на посаді директора Філії «Техдіагаз» з 30 червня 2020 року та стягнуто з AT «Укртрансгаз» середній заробіток за час вимушеного прогулу.

Протоколом №5 засідання комісії з питань преміювання працівників АТ «Укртрансгаз» від 31 липня 2020 рокувизначено розмір премії директору філії НВЦ ГД «Техдіагаз» ОСОБА_1 в розмірі 0%, враховуючи застосування до позивача дисциплінарного стягнення у вигляді догани.

На підставі протоколу комісії щоквартально не пізніше 27 числа місяця, наступного за звітним кварталом, видається наказ Товариства про преміювання керівних працівників філій Товариства із зазначенням розміру премії кожного (п.6.4. Положення).

Пунктом 7.7 Правил внутрішнього трудового розпорядку ПАТ «Укртрансгаз» (далі ПВТР), що є додатком 17 до Колективного договору, передбачено, що протягом строку дії дисциплінарного стягнення заходи заохочення, передбачені пунктами 6.2, 6.3 цих Правил, до працівника не застосовуються.

Пунктом 6.2 ПВТР передбачено, що за сумлінне виконання трудових обов`язків, підвищення продуктивності праці, економію матеріально-технічних та паливно-енергетичних ресурсів, довголітню працю, особливі трудові заслуги та за інші досягнення в роботі до працівників Товариства можуть застосовуватись, зокрема такі заохочення, як виплата одноразових премій та винагород.

Позивач вказує, що з 06 квітня 2020 року (дата винесення наказу про догану) до 15липня 2021 року (дата поновлення на посаді), до позивача не застосовувались заходи матеріального заохочення, передбачені колективним договором AT «Укртрансгаз», які виплачувались відповідачем трудовому колективу підприємства, а саме: винагорода за підсумками роботи за 2019 рік, премія за 2-й квартал 2020 року, премія до Дня працівників нафтової, газової та нафтопереробної промисловості України за 2020 рік, винагорода за підсумками роботи за 2020 рік.

Згідно із частинами другою, третьою статті 97 КЗпП України форми і системи оплати праці, норми праці, розцінки, тарифні сітки, ставки, схеми посадових окладів, умови запровадження та розміри надбавок, доплат, премій, винагород та інших заохочувальних, компенсаційних і гарантійних виплат встановлюються підприємствами, установами, організаціями самостійно в колективному договорі з дотриманням норм і гарантій, передбачених законодавством, генеральною та галузевими (регіональними) угодами. Якщо колективний договір на підприємстві, в установі, організації не укладено, власник або уповноважений ним орган зобов'язаний погодити ці питання з виборним органом первинної профспілкової організації (профспілковим представником), що представляє інтереси більшості працівників, а в разі його відсутності - з іншим уповноваженим на представництво трудовим колективом органом.

Конкретні розміри тарифних ставок (окладів) і відрядних розцінок робітникам, посадових окладів службовцям, а також надбавок, доплат, премій і винагород встановлюються власником або уповноваженим ним органом з урахуванням вимог, передбачених частиною другою цієї статті.

Аналогічні положення викладено у статті 15 Закону України «Про оплату праці».

Відповідно до змісту статті 2 Закону України «Про оплату праці» у структуру заробітної плати входить основна заробітна плата, додаткова заробітна плата та інші заохочувальні та компенсаційні виплати, до яких належать виплати у формі винагород за підсумками роботи за рік, премії за спеціальними системами і положеннями, компенсаційні та інші грошові і матеріальні виплати, які не передбачені актами чинного законодавства або які провадяться понад встановлені зазначеними актами норми.

Так, основна заробітна плата - це винагорода за виконану роботу відповідно до встановлених норм праці (норми часу, виробітку, обслуговування, посадові обов`язки). Вона встановлюється у вигляді тарифних ставок (окладів) і відрядних розцінок для робітників та посадових окладів для службовців.

Додаткова заробітна плата - це винагорода за працю понад установлені норми, за трудові успіхи та винахідливість і за особливі умови праці. Вона включає доплати, надбавки, гарантійні і компенсаційні виплати, передбачені чинним законодавством; премії, пов`язані з виконанням виробничих завдань і функцій.

До інші заохочувальні та компенсаційні виплати належать виплати у формі винагород за підсумками роботи за рік, премії за спеціальними системами і положеннями, виплати в рамках грантів, компенсаційні та інші грошові і матеріальні виплати, які не передбачені актами чинного законодавства або які провадяться понад встановлені зазначеними актами норми.

Встановлено, що у ПАТ «Укртрансгаз» діє система преміювання, що передбачена колективним договором.

Колективним договором повноваження щодо визначення розміру премії працівників віднесено до компетенції комісії з питань преміювання, яка є колегіальним органом.

Оскільки положенням колективного договору передбачено нарахування та виплату премій, колегія суддіввважає, що не нарахування позивачу премій та винагород, порушує його право на справедливі умови праці, які включають в себе і оплату праці у т.ч. преміювання.

Зважаючи на те, що дисциплінарні стягнення у вигляді догани та звільнення, які були підставою для не нарахування премій позивачу скасовані, позивач поновлений на роботі з 30 червня 2020 року, відтак ОСОБА_4 вважається таким, що не притягувався до дисциплінарної відповідальності, тому колегія суддів приходить до висновку про необгрунтованість не нарахування та не виплати відповідачем позивачу винагороди за підсумками роботи за 2019 рік, виплати винагороди за підсумками роботи за 2020 рік, виплати премії за виконання основних показників фінансово-господарської діяльності за ІІ квартал 2020 року, виплати премії до Дня працівників нафтової, газової та нафтопереробної промисловості України за 2020 рік.

До аналогічного висновку дійшов і Верховний Суд у постановах від 27 січня 2021 року у справі №464/1369/18, від 05 липня 2023 року у справі №306/2066/21.

Разом із тим, колегія суддів вважає, що у задоволенні позовних вимог в частині зобов`язання відповідача нарахувати і виплатити конкретний розмір премії слід відмовити, з огляду на те, що нарахування розміру премії є виключним повноваженням керівника (генерального директора) товариства, а суд не може перебирати на себе функцію призначення та нарахування премії замість керівника (генерального директора), на якого покладено такі повноваження.

Розглядаючи позовні вимогипро зобов'язання вчинити дії, суд першої інстанції не повно дослідив наявні у справі докази, не надав їм належної оцінки, дійшов помилкового висновку, що підстав для нарахування премій немає, у результаті чого ухвалив рішення, яке не відповідає вимогам матеріального та процесуального права.

Обґрунтовуючи позовні вимоги про відшкодування моральної шкоди, ОСОБА_1 посилався на те, що моральна шкода полягає в приниженні його гідності, в моральних переживаннях у зв`язку з неодноразовими звернення до відповідача за виплатою преміальних. Також моральна шкода полягає і у порушенні нормальних життєвих зв`язків. Умисна невиплата премій та ненарахування в зв'язку з цим інших виплат, доплат обмежило сім`ю позивача в фінансових можливостях реалізовувати свої життєво-необхідні плани. Через психологічну обстановку, нервову напругу та переживання позивач неодноразово проходив обстеження та лікування.

За змістом статті 237-1 КЗпП України відшкодування власником або уповноваженим ним органом моральної шкоди працівнику провадиться у разі, якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв`язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя.

Відповідно до частини другої статті 23 ЦК України моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи.

При вирішенні спору про відшкодування моральної шкоди підлягає обов`язковому з`ясуванню наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з`ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору.

Встановивши порушення прав позивача на справедливі умови праці, які включають в себе і оплату праці, у тому числі право на преміювання, колегія суддів вважає, що це безперечно спричинило психологічний стрес та переживання щодо фінансових можливостей для реалізації життєво-необхідних планів.

Враховуючи викладені вище обставини, принцип розумності та справедливості, суд приходить до висновку, що позов в частині відшкодування моральної шкоди необхідно задовольнити частково, та визначити таке відшкодування в розмірі 5000 грн.

Відтак, підсумовуючи викладене, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційну скаргу необхідно задовольнити частково, рішення суду першої інстанції необхідно скасувати та ухвалити нове судове рішення про часткове задоволення позову, зобов`язати АТ «Укртрансгаз» на засіданні комісії з питань преміювання працівників АТ «Укртрансгаз» вирішити питання про: визначення розміру винагороди за підсумками роботи за 2019 рік, визначення розміру премії за виконання основних показників фінансово-господарської діяльності АТ «Укртрансгаз» за ІІ квартал 2020 року, визначення розміру премії до Дня працівників нафтової, газової та нафтопереробної промисловості України за 2020 рік, визначення розміру премії за підсумками роботи за 2020 рік пропорційно фактично відпрацьованому часу ОСОБА_1 , та виплатити йому нараховані суми винагороди; стягнути з відповідача на користь позивача моральну шкоду у розмірі 5000 грн.; в решті вимог позову слід відмовити.

Під час розгляду справи судом першої інстанції, позивач просив стягнути з відповідача витрати на правову допомогу у загальному розмірі 57595,30 грн.

Згідно зі статтею 59 Конституції України кожен має право на професійну правничу допомогу.

За пунктом 4 частини першої статті 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» (далі - Закон № 5076-VI) договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об'єднання) зобов'язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов'язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Пунктом 9 частини першої статті 1 Закону № 5076-VI передбачено, що представництво - вид адвокатської діяльності, що полягає в забезпеченні реалізації прав і обов'язків клієнта в цивільному, господарському, адміністративному та конституційному судочинстві, в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами, прав і обов'язків потерпілого під час розгляду справ про адміністративні правопорушення, а також прав і обов'язків потерпілого, цивільного відповідача у кримінальному провадженні. Інші види правової допомоги - види адвокатської діяльності з надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правового супроводу діяльності клієнта, складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру, спрямованих на забезпечення реалізації прав, свобод і законних інтересів клієнта, недопущення їх порушень, а також на сприяння їх відновленню в разі порушення (пункт 6 частини першої статті 1 Закону №5076-VI).

Відповідно до статті 19 Закону №5076-VI видами адвокатської діяльності, зокрема, є: надання правової інформації, консультацій і роз'яснень з правових питань, правовий супровід діяльності юридичних і фізичних осіб, органів державної влади, органів місцевого самоврядування, держави; складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру; представництво інтересів фізичних і юридичних осіб у судах під час здійснення цивільного, господарського, адміністративного та конституційного судочинства, а також в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами.

Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок його обчислення, зміни та умови повернення визначаються у договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховується складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (стаття 30 Закону № 5076-VI).

Однією з основних засад (принципів) цивільного судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (пункт 12 частини третьої статті 2 ЦПК України).

Відповідно до частини першої статті 134 ЦПК України разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести в зв'язку із розглядом справи.

У постанові Великої Палати Верховного Суду у від 19 лютого 2020 року у справі №755/9215/15 (провадження №14-382цс19), зазначено, що розмір гонорару визначається лише за погодженням адвоката з клієнтом, а суд не вправі втручатися у ці правовідносини.

Разом із тим, чинне цивільно-процесуальне законодавство визначило критерії, які слід застосовувати при визначенні розміру витрат на правничу допомогу.

За змістом статті 137 ЦПК України витрати, пов'язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:

- розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов'язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

- розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Обов'язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Відповідно до частини третьої статті 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов'язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися.

Відповідно до частини восьмої статті 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв'язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п'яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Підсумовуючи, можна зробити висновок, що ЦПК України передбачено такі критерії визначення та розподілу судових витрат: 1) їх дійсність; 2) необхідність; 3) розумність їх розміру, з урахуванням складності справи та фінансового стану учасників справи.

Згідно з пунктом 3 частини першої статті 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 27 червня 2018 року в справі №826/1216/16 зазначено, що склад та розмір витрат, пов'язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов'язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження).

У постанові Верховного Суду від 20 жовтня 2021 року у справі №757/29103/20-ц (провадження №61-11792св21) зазначено, що у разі підтвердження обсягу наданих адвокатом послуг і виконаних робіт, обґрунтованості їх вартості, витрати за такі послуги підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою, чи тільки має бути сплачено (пункт 1 частини 2 статті 137 ЦПК України). Визначальним у цьому випадку є факт надання адвокатом правової допомоги у зв'язку із розглядом конкретної справи.

Попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат позивача (станом на 22 лютого 2022 року) становив 54463,80 грн., який складався з: судового збору у розмірі 2977,20 грн., гонорар адвоката за представництво в суді (з розрахунку за 3 засідання) - 9 000 грн.; підготовка позову - 15000 грн., відповідь на відзив - 5000 грн., клопотання, заяви та інші документи з процесуальних питань - 3000 грн., ознайомлення адвоката з матеріалами справи (за необхідності) - 1000 грн., додаткова винагорода - 17986,60 грн., компенсація витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги - 500 грн. (т. 1 а.с. 145).

Адвокат Козченко В.М. надавав правничу (правову) допомогу ОСОБА_1 на підставі договору про надання правової допомоги від 29 грудня 2021 року № 29/12/21-ц-КВМ, укладеного між АО «Київська міська агенція належних адвокатів «Юстем»» та ОСОБА_1 , та ордера до договору, додаткової угоди № 1 до договору від 31 січня 2022 року.

Згідно акту №1 прийому-передачі правничої (правової) допомоги від 04 червня 2022 року вартість наданої правничої (правової) допомоги складає - 15186,50 грн.: складання позовної заяви - 15000 грн., поштові та транспорті витрати - 186,50 грн.

Згідно квитанції №576241 від 16 червня 2022 року позивач оплатив правничу допомогу на суму 15186,50 грн.

Згідно акту №2 прийому-передачі правничої (правової) допомоги від 28 листопада 2022 року вартість наданої правничої (правової) допомоги складає - 13803,80 грн.: клопотання про ознайомлення з матеріалами справи та клопотання про розгляд справи з повідомленням сторін - 500 грн.; клопотання про застосування заходів процесуального примусу - 1000 грн., відповідь на відзив - 5000 грн., клопотання про долучення доказів - 1000 грн., заперечення проти доводів відповідача - 1500 грн., заперечення проти доводів відповідача - 2000 грн., клопотання про визнання доказів недопустимими - 1000 грн., клопотання про ознайомлення з матеріалами справи та клопотання про долучення процесуальних документів - 500 грн., ознайомлення з матеріалами справи - 1000 грн., поштові та транспорті витрати - 303,80 грн.

Позивач оплатив правничу допомогу на суму 13803,80 грн., що підтверджується квитанцією від 30 листопада 2022 року № 981068.

Згідно акту №3 прийому-передачі правничої (правової) допомоги від 04 липня 2023 року вартість наданої правничої (правової) допомоги складає - 19963,00 грн.: клопотання про застосування заходів процесуального примусу у виді штрафу - 1000 грн., клопотання про зобов'язання відповідача надати відповідь на письмове опитування - 500 грн., заява про виклик свідка - 500, грн., заперечення на пояснення відповідача - 1500 грн., клопотання про витребування доказів - 1000 грн., заява про розподіл судових витрат - 1000 грн., детальний опис робіт - 2000 грн., представництво в судових засіданнях - 12000 грн., поштові та транспортні витрати - 463,00 грн.

Позивач оплатив правничу допомогу на суму 19963,00 грн., що підтверджується квитанцією від 10 липня 2023 року №218290.

Згідно акту №4 прийому-передачі правничої (правової) допомоги від 19 грудня 2023 року вартість наданої правничої (правової) допомоги складає - 8642,00 грн.: адвокатський запит до відповідача - 1 000 грн., клопотання про витребування доказів - 500 грн., клопотання про постановлення окремої ухвали - 1000 грн., представництво в судових засіданнях - 6000 грн., поштові та транспортні витрати - 142,00 грн.

Позивач оплатив правничу допомогу на суму 8 642,00 грн., що підтверджується платіжною інструкцією від 20 грудня 2023року № 0.0..1.

Відповідач заперечував щодо стягнення заявленої суми, вказуючи, що вони є необгрунтованими та завищеними, неспівмірними із складністю цієї справи, наданим адвокатом послуг у суді, затраченим ним часом на надання таких послуг.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд повинен оцінювати витрати, що мають бути компенсовані за рахунок іншої сторони, ураховуючи як те, чи були вони фактично понесені, так і оцінювати їх необхідність (постанова Великої палати Верховного Суду від 12 травня 2020 року у справі №904/4507/18).

Щодо необхідності покладення на відповідачавартості підготовки заяв про розподіл судових витрат та долучення доказів понесених судових витрат, колегія суддів враховує правовий висновок, викладений у постанові Об'єднаної Палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 02 лютого 2024 року у справі №910/9714/22 про те, що заява сторони про розподіл судових витрат є фактично заявою про подання доказів щодо витрат, які понесені стороною у зв'язку з необхідністю відшкодування правової допомоги, а тому витрати на підготовку таких заяв не підлягають відшкодуванню.

Крім того, колегія суддів вважає, що заявлені витрати на професійну правничу допомогу не відповідають критерію розумності їхнього розміру, такі витрати не мають характеру необхідних, неминучих, а також не відповідають обсягу наданих правничих послуг під час розгляду справи в суді першої інстанції.

Отже, з урахуванням заперечень відповідача, фактичного обсягу наданих юридичних послуг, співмірності суми витрат зі складністю справи та відповідності суми заявлених витрат критеріям реальності і розумності, колегія суддів вважає, що з відповідача на користь позивача слід стягнути витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 15000 грн.

Також, з урахуванням ст.141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню втрати по сплаті судового збору за подання позову та апеляційної скарги у розмірі 5127,22 грн. пропорційно розміру задоволених вимог; та на користь держави - 4962,00 грн.

Керуючись ст.ст.367, 368, 374, 376, 381-383 ЦПК України, Київський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу представника позивача ОСОБА_1 - Козченка Вадима Миколайовича - задовольнити частково.

Рішення Солом'янського районного суду міста Києва від 19 грудня 2023 року - скасувати та ухвалити нове судове рішення.

Позов ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Укртрансгаз» про зобов'язання вчинити дії, виплату премії, винагороди та відшкодування моральної шкоди - задовольнити частково.

Зобов`язати Акціонерне товариство «Укртрансгаз», місцезнаходження: місто Київ, Кловський узвіз, 9/1, на засіданні комісії з питань преміювання працівників Акціонерного товариства «Укртрансгаз» вирішити питання про визначення розміру винагороди за підсумками роботи за 2019 рік ОСОБА_1, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , та виплатити йому нараховану суму винагороди.

Зобов`язати Акціонерне товариство «Укртрансгаз», місцезнаходження: місто Київ, Кловський узвіз, 9/1, на засіданні комісії з питань преміювання працівників Акціонерного товариства «Укртрансгаз» вирішити питання про визначення розміру премії за виконання основних показників фінансово-господарської діяльності Акціонерного товариства «Укртрансгаз» за ІІ квартал 2020 року ОСОБА_1, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , та виплатити йому нараховану суму премії.

Зобов`язати Акціонерне товариство «Укртрансгаз», місцезнаходження: місто Київ, Кловський узвіз, 9/1, відповідно до положень колективного договору Акціонерного товариства «Укртрансгаз» вирішити питання про визначення розміру премії до Дня працівників нафтової, газової та нафтопереробної промисловості України за 2020 рік ОСОБА_1, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , та виплатити йому нараховану суму премії.

Зобов`язати Акціонерне товариство «Укртрансгаз» відповідно до Положення про преміювання працівників Акціонерного товариства «Укртрансгаз» за результатами роботи за рік вирішити питання про визначення розміру премії за підсумками роботи за 2020 рік пропорційно фактично відпрацьованому часу ОСОБА_1, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 та виплатити йому нараховану премію.

Стягнути з Акціонерного товариства «Укртрансгаз», місцезнаходження: місто Київ, Кловський узвіз, 9/1, на користь ОСОБА_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 моральну шкоду у розмірі 5000 грн.

В решті вимог позову відмовити.

Стягнути з Акціонерного товариства «Укртрансгаз», місцезнаходження: місто Київ, Кловський узвіз, 9/1, на користь ОСОБА_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 судові витрати по сплаті судового збору у розмірі понесені в суді першої та апеляційної інстанції у розмірі 5127 грн. 22 коп., судові витрати понесені на правову допомогу в суді першої інстанції у розмірі 15000 грн.

Стягнути з Акціонерного товариства «Укртрансгаз», місцезнаходження: місто Київ, Кловський узвіз, 9/1, на користь держави судовий збір у розмірі 4962 грн.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня її проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину постанови зазначений строк обчислюється з дня складання повного тексту постанови.

Повний текст постанови складено 20 грудня 2024 року.

Головуючий:

Судді: