Провадження № 2/742/944/24
Єдиний унікальний № 742/2878/24
РІШЕННЯ
19 грудня 2024 року м.Прилуки
Прилуцький міськрайонний суд Чернігівської області у складі головуючого судді Циганка М.О., за участю секретаря судових засідань Харченко Л.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про звільнення від сплати заборгованості по аліментах,
установив:
Представник відповідача подав відзив на позовну заяву, в якому позовні вимоги не визнає, оскільки рішенням суду з позивача на її користь стягнуто аліменти, рішення суду позивач належним чином не виконував, тому в останнього з`явилась заборгованість, просять відмовити у задоволенні позовних вимог.
Позивач в судове засідання не з`явився, проте згідно з адресованою до суду заявою заявлені позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просить суд розглянути справу за його відсутності.
Відповідач в судове засідання також не з`явилася, проте згідно з адресованою до суду письмовою заявою її представника, просять справу розглядати без їх участі, заявлені позовні вимоги не визнають в повному обсязі.
Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Суд, дослідивши матеріали справи та наявні докази, приходить до наступного.
Як передбачено ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.
Судом встановлено, що відповідно до довідки розрахунку заборгованості по аліментам позивач ОСОБА_1 мав заборгованість зі сплати аліментів 82 740,98 грн..
Відповідно до постанови виконавця Деснянського відділу ДВС у м.Чернігові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції про закінчення виконавчого провадження від 15.10.2024 року, виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа №2-228 від 19.02.2010 про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліментів в розмірі частини закінчено, у зв`язку з фактично повним виконанням рішення.
Відповідно до листа заступника начальника відділу Деснянського відділу ДВС у м.Чернігові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Нікітенко М. від 28.11.2024 №27.21-15/125433, боржником ОСОБА_1 борг погашено в повному обсязі та виконавче провадження 15.10.2024 року керуючись вимогами п.9 ч.1 ст.39 Закону України "Про виконавче провадження" закінчено.
Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.
Сферою регулювання ст. 6 Конвенції є також виконання судового рішення.
Зокрема Європейський суд з прав людини зазначає, що п.1 ст.6 Конвенції («Право на справедливий суд») гарантує кожному право на звернення до суду з позовом щодо будь-яких його цивільних прав та обов`язків. Таким чином, ця стаття проголошує право на доступ до суду, тобто право подати до суду позов з цивільно-правових питань. Однак, це право було б ілюзорним, якби правова система договірної держави допускала, щоб остаточне судове рішення, яке має обов`язкову силу, не виконувалося на шкоду одній із сторін.
Виконавче провадження є завершальною стадією судового провадження.
В рішенні Європейського суду «Горнсбі проти Греції» від 10.03.1997 (п. 40) зазначено, що для цілей статті 6 Конвенції виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватися як складова частина «суду».
Якщо після набрання рішенням суду законної сили, яким з відповідача присуджені періодичні платежі, зміняться обставини, що впливають на визначені розміри платежів, їх тривалість чи припинення, кожна сторона має право шляхом пред`явлення нового позову вимагати зміни розміру, строків платежів або звільнення від них (ч. 4 ст. 273 ЦПК України).
Зокрема, згідно з нормою ч.2 ст. 197 СК України підставами для звільнення від сплати заборгованості за аліментами їх платника, є її виникнення у зв`язку з тяжкою хворобою або іншою обставиною, що має істотне значення. Питання про те, чи мають обставини, на які посилається платник аліментів, істотне значення, у кожному конкретному випадку вирішує суд. При цьому, слід звернути увагу на те, що у такий спосіб законодавцем визначено право, а не обов`язок, суду звільнити платника аліментів від сплати заборгованості.
У розумінні положень закону, підставою для звільнення від сплати заборгованості за аліментами - можуть бути лише ті істотні обставини, які вплинули та пов`язані із самим фактом виникнення такої заборгованості. Інших підстав для звільнення від сплати заборгованості за аліментами діюче законодавство не передбачає. Зменшення заборгованості по аліментам законом взагалі не передбачено.
З урахуванням того, що позивачем було погашено заборгованість по аліментам, тому у суду немає законних підстав для задоволення позову.
Керуючись ст. ст. 197 СК України, ст.ст. 141, 263-265, 274-279 ЦПК України, суд
У позові ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про звільнення від сплати заборгованості по аліментах - відмовити.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Чернігівського апеляційного суду.
Суддя Максим ЦИГАНКО