Справа № 544/2011/24
пров. № 2/544/581/2024
Номер рядка звіту 69
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
11 грудня 2024 року м. Пирятин
Пирятинський районний суд Полтавської області у складі:
головуючого судді Нагорної Н.В.,
за участю:
секретаря Киричевської В.М.,
розглянувши в порядку спрощеного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів та додаткових витрат на повнолітню дитину, яка продовжує навчання,
Позивачка в судове засідання не з`явилася, подала заяву згідно якої просить справу розглядати без її участі, позовні вимоги підтримує, проти заочного рішення не заперечує.
Відповідач у судове засідання не з`явився, причину неявки суду не повідомив, про дату, час та місце слухання справи повідомлений належним чином. Заяви про розгляд справи за його відсутності від відповідача також не надходило.
Відповідно до ст. 280 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки, не подано відзив, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
За таких обставин суд уважає можливим розглянути справу у відсутність сторін на підставі доказів, які додані до справи, та постановити заочне рішення.
11.12.2024 згідно ст. 281 ЦПК України постановлено ухвалу про заочний розгляд справи.
Суд, розглянувши справу в межах заявлених вимог, дослідивши докази, що маються в матеріалах справи, вважає позовні вимоги ОСОБА_1 обґрунтованими і такими, що підлягають частковому задоволенню з наступних підстав.
Судом установлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, який відповідно до рішення Пирятинського районного суду Полтавської області від 14.05.2012 розірвано (а.с. 7).
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є сином ОСОБА_2 , що підтверджується копією свідоцтва про народження (а.с.4).
Згідно копії рішення Пирятинського районного суду Полтавської області від 13.09.2012, з ОСОБА_2 стягувалися аліменти на користь ОСОБА_1 на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/4 частини всіх видів його доходів, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 23.07.2012 і до досягнення дитиною повноліття (а.с. 8, 9).
Як встановлено на підставі довідки, виданої спеціалістом студентського відділу Університету ВСБ Меріто в Познані Факультету підприємництва та інновацій у Варшаві від 08.11.2023, перекладеної з польської мови на українську, ОСОБА_4 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 , прийнятий на термін від 05.10.2023 до 28.02.2027 на стаціонарне навчання І ступеню (інженерні спеціальності) за напрямом Інформатика UA, на принципах оплати та продовжує навчання на 1 семестрі; стаціонарне навчання розпочалося 05.10.2023 (а.с. 11-13).
Відповідач ОСОБА_2 проживає окремо, після досягнення сином ОСОБА_3 повноліття матеріальної допомоги на його утримання не надає.
Згідно ст.198, 199 Сімейного Кодексу України батьки зобов`язані утримувати своїх повнолітніх непрацездатних дочку, сина, які потребують матеріальної допомоги, якщо вони можуть таку матеріальну допомогу надавати. Якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу.
У відповідності до ч.1 ст.182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 31) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 32) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення.
Відповідно до абз. 1 п. 20 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15.05.2006 р. «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: 1) досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; 2) продовження ними навчання; 3) потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; 4) наявність у батьків можливості надавати таку допомогу.
Як убачається з матеріалів справи ОСОБА_3 є повнолітнім, студентом І курсу Університету ВСБ Меріто в Познані Факультету підприємництва та інновацій у Варшаві на контрактній основі, тому суд дійшов висновку, що він потребує матеріальної допомоги з боку батьків, у зв`язку з чим суд уважає за необхідне стягнути з відповідача аліменти на повнолітнього сина, який продовжує навчання.
При визначенні розміру аліментів суд, на підставі вищевказаних норм матеріального права, враховує матеріальне становище дитини, яка продовжує навчання, а також матеріальне становище матері. Доказів неспроможності сплачувати аліменти відповідач не надав.
Отже, враховуючи викладені обставини справи, та зважаючи на те, що ОСОБА_3 , який продовжує навчання, потребує матеріальної допомоги з боку батьків, а батько - відповідач по справі спроможний виплачувати аліменти на повнолітнього сина, який навчається, тому суд уважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивачки аліменти на утримання повнолітнього сина в розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходів) відповідача на період навчання сина ОСОБА_3 , тобто до 28 лютого 2027 року. На думку суду, такий розмір аліментів є розумним та справедливим.
Натомість вимога позивачки про стягнення з відповідача 125431грн на утримання сина в якості додаткових витрат на дитину, що викликані особливими обставинами (навчанням у ВНЗ) на майбутнє до закінчення навчання, задоволенню не підлягає з огляду на таке.
Зі змісту статті 185 СК України вбачається, що додаткові витрати присуджуються на дитину за наявності в одного з батьків, з яким проживає дитина, додаткових витрат, викликаних особливими обставинами, зокрема необхідністю в розвитку дитини за наявності в неї здібностей, талантів, у зв`язку з її хронічною хворобою, лікуванням, каліцтвом тощо.
Разом з тим статтею 199 СК України передбачений обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання. Якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу; право на утримання припиняється у разі припинення навчання; право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання.
На відміну від правовідносин щодо участі батьків у додаткових витратах, правовідносини обов`язку батьків утримувати повнолітніх дочку, сина на період навчання регулюються главою 16 СК України, яка зокрема, передбачає обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, у спосіб сплати аліментів (статті 199,200,201 цього Кодексу). У визначенні розміру аліментів слід враховувати вартість навчання, підручників, проїзду до навчального закладу, проживання за місцем його знаходження.
Отже норми цієї глави не встановлюють самостійного, окремого від аліментних зобов`язань, обов`язку батьків брати участь у додаткових витратах на дочку, сина, що викликані особливими обставинами.
Таким чином, у випадках, коли дитина потребує матеріальної допомоги у зв`язку з навчанням до досягнення нею двадцяти трьох років, правила статті 185 СК України не застосовуються, зазначені правовідносини регулюються статтею 199 цього Кодексу.
Такий правовий висновок викладений в постанові Верховного Суду України від 24.02.2016 у справі № 6-1296цс15. Аналогічний висновок викладений в постанові Верховного Суду від 29.01.2018 у справі № 622/373/16-ц.
Згідно наданої позивачкою копії Автоплатежу (Autopay) 12.09.2024 була здійснена транзакція на суму 4890,00 польських злотих, отримувач: Університет ВСБ Меріто у Познані (а.с. 17, 18).
З огляду на викладене позовні вимоги підлягають частковому задоволенню.
Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Відповідно до ч 6 ст. 141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.
Відповідач не звільнений від сплати судового збору, тому враховуючи, що судом задоволено дві позовні вимоги майнового характеру, одна з яких - про стягнення аліментів на повнолітню дитину, яка продовжує навчання задоволено частково, тому з відповідача за дану вимогу необхідно стягнути 1211,20грн судового збору; другу вимогу майнового характеру про стягнення додаткових витрат задоволено частково, а саме на 80%, тому розмір судового збору за другу вимогу майнового характеру становить 968,96грн з розрахунку: (1211,20грн х 80%) ?100% = 968,96грн. Тому всього з відповідача необхідно стягнути в дохід держави 2180грн 16коп судового збору.
У відповідності зі ст. 430 ЦПК України рішення підлягає негайному виконанню про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.
Керуючись ст. 6-13, 76-81, 141, 259, 263-265, 273, 280-282, 352 ЦПК України, суд
Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів та додаткових витрат на повнолітню дитину, яка продовжує навчання задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_2 , аліменти на утримання повнолітнього сина, який продовжує навчання ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходів) відповідача, щомісяця, починаючи з 25 вересня 2024 року і до закінчення ОСОБА_3 навчання, тобто до 28 лютого 2027 року.
Рішення підлягає обов`язковому негайному виконанню в межах суми платежу аліментів за один місяць.
В іншій частині позовних вимог відмовити.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, яку може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому ЦПК України.
Позивач має право оскаржити заочне рішення до Полтавського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги в порядку, передбаченому ЦПК України, протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Суддя Н.В.Нагорна