П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 грудня 2024 року м. Київ

Справа № 759/923/24

Провадження: № 22-ц/824/17102/2024

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого (судді-доповідача) Невідомої Т. О.,

суддів Нежури В. А., Соколової В. В.

секретар Сакалош Б. В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1

на ухвалу Оболонського районного суду м. Києва від 06 вересня 2024 року, постановлену під головуванням судді Яценко Н. О.,

у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди,

у с т а н о в и в:

У січні 2024 року ОСОБА_1 звернувся до суду із вказаним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що 12.05.2023 року о 15:50 ОСОБА_2 рухався по Новоірпінській дорозі в напрямку м. Київ, керував транспортним засобом «BMW 118 D», Д.Н.З. НОМЕР_1 , який належить йому на праві власності, проте не вибрав безпечної швидкості руху, не дотримався безпечної дистанції та скоїв ДТП із транспортним засобом під керуванням ОСОБА_1 тз «Subaru Outback» д.н.з. НОМЕР_2 , внаслідок чого, транспортні засоби отримали механічні пошкодження. Так, постановою Святошинського районного суду м. Києва ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП. Страховою компанією відповідача було відмовлено ОСОБА_1 у виплаті страхового відшкодування. За таких обставин, просить суд стягнути з ОСОБА_2 на відшкодування матеріальної шкоди, завданої внаслідок ДТП, 358 808 грн 09 коп та моральну шкоду у розмірі 20 000 грн.

Ухвалою Оболонського районного суду м. Києва від 06 вересня 2024 року клопотання представника ОСОБА_2 - адвоката Гапановича Сергія Вадимовича про призначення судової експертизи задоволено.

Призначено у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, судову автотоварознавчу експертизу, на розгляд якої поставлено питання:

Яка вартість матеріального збитку (шкоди), завданого власнику транспортного засобу марки SUBARU OUТВАСK, державний номер НОМЕР_2 , ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_3 ), унаслідок дорожньо - транспортної події, що відбулась 12 травня 2023 року, на дату проведення експертизи експертом Київського науково-дослідного інституту судових експертиз?

Яка вартість відновлювального ремонту транспортного засобу марки SUBARU ОUТВАСК державний номер НОМЕР_2 , власником якого є ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_3 ) ?

Яка ринкова вартість транспортного засобу марки SUBARU OUТВАСK державний номер НОМЕР_2 , власником якого є ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_3 )?

Яка втрата товарної вартості транспортного засобу марки SUBARU ОUTBACK державний номер НОМЕР_2 , власником якого є ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_3 )?

Яка залишкова вартість транспортного засобу марки SUBARU ОUТВАСK державний номер НОМЕР_2 , власником якого є ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_3 ) ?

Проведення експертизи доручено експертам, Київського науково-дослідного інституту судових експертиз (03057, м. Київ, вул. Сім`ї Бродських, б. 6), попереджено їх про кримінальну відповідальність за завідомо неправдивий висновок та за відмову без поважних причин від виконання покладених на них обов`язків, передбачену ст.ст.384, 385 Кримінального кодексу України.

Оплату за проведення експертизи покладено на відповідача - ОСОБА_2 .

Провадження у справі зупинено на час проведення експертизи.

Не погодившись із таким судовим рішенням, ОСОБА_1 року подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення норм процесуального права, просив скасувати ухвалу суду першої інстанції та направити для продовження розгляду.

На обґрунтування доводів апеляційної скарги зазначив, що відповідачем подано клопотання про призначення у справі експертизи з порушенням строків, визначених ЦПК України, оскільки справа розглядається в порядку спрощеного провадження, перше засідання у справі було призначено 08.04.2024 року, проте відповідачем заявлено клопотання про призначення автотоварозначої експертизи лише 03.09.2024 року, без клопотання про поновлення пропущеного строку, чого не було враховано судом першої інстанції. Окрім того, вказує, що в матеріалах справи вже наявний звіт огляду ТЗ, складений на замовлення позивача, під час огляду якого були присутні всі учасники справи, а також страхових компаній. Більш того, звертає увагу, що автомобіль на даний час є відремонтованим, що виключає можливість проведення калькуляції його ремонту. Звертає увагу й на те, що зі спірної ухвали убачається, що судом не наведено жодної підстави, яка б свідчила про необхідність призначення експертизи.

Ухвалами Київського апеляційного суду від 24 жовтня 2024 року відкрито апеляційне провадження у справі, справу призначено до розгляду у відкритому судовому засіданні.

Відзив на апеляційну скаргу не надходив.

В судовому засіданні адвокат Богатчук К. І. в інтересах ОСОБА_1 апеляційну скаргу підтримала, з підстав, викладених в ній.

Адвокат Гапанович С. В. в інтересах ОСОБА_2 проти апеляційної скарги заперечував, просив залишити скаргу без задоволення, а ухвалу суду без змін.

Вислухавши пояснення учасників справи, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду першої інстанції, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню.

Задовольняючи клопотання відповідача та призначаючи у справі судову автотоварознавчу експертизу, суд виходив із того, що для повного, всебічного та об`єктивного розгляду справи є необхідним призначення автотоварознавчої експертизи.

Колегія суддів погоджується с такими висновками суду з огляду на наступне.

Статтею 1 Закону України «Про судову експертизу» визначено, що судова експертиза - це дослідження на основі спеціальних знань у галузі науки, техніки, мистецтва, ремесла тощо об`єктів, явищ і процесів з метою надання висновку з питань, що є або будуть предметом судового розгляду.

Відповідно до ч.2 ст.102 ЦПК України предметом висновку експерта може бути дослідження обставин, які входять до предмета доказування та встановлення яких потребує наявних у експерта спеціальних знань.

Частиною 1 ст.103 ЦПК України визначено, що суд призначає експертизу у справі за сукупності таких умов: для з`ясування обставин, що мають значення для справи, необхідні спеціальні знання у сфері іншій, ніж право, без яких встановити відповідні обставини неможливо; сторонами ( стороною ) не надані відповідні висновки експертів із цих самих питань або висновки експертів викликають сумніви щодо їх правильності.

Відповідно до п.5 ч.1 ст.252 ЦПК України суд може за заявою учасника справи, а також з власної ініціативи зупинити провадження у справі у випадках призначення судом експертизи.

Отримані докази, у тому числіпояснення сторін та висновки експертизи мають бути оцінені судом за правилами ст.89 ЦПК України.

Згідно з роз`ясненнями, які містяться у п.17 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 12 червня 2009 року «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства, що регулюють провадження у справі до судового розгляду» для з`ясування обставин, що мають значення для справи і потребують спеціальних знань у галузі науки, мистецтва, техніки, ремесла тощо, суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, призначає експертизу, коли необхідність експертного висновку випливає з обставин справи і поданих доказів.

Ураховуючи вищевикладене, експертиза призначається в тому випадку, коли необхідність експертного висновку випливає з обставин справи та поданих доказів, при цьому особа, яка заявляє клопотання про призначення експертизи, повинна обґрунтувати та довести необхідність її призначення.

З матеріалів справи убачається, що предметом розгляду справи є відшкодування різниці між загальною сумою шкоди, завданої внаслідок ДТП, та суми страхової виплати.

Основною аргументацією суми стягнення, вказаної у позовній заяві, є звіт №015/23 про оцінку вартості матеріального збитку, заданого власнику транспортного засобу марки SUBARU OUTBACK від 24.05.2023 року, яким встановлено вартість ремонту пошкодженого автомобіля.

Так, статею 11 Цивільного процесуального кодексу України визначено, що диспозитивність - це надання особам, які беруть участь у справі, можливості вільно розпоряджатися своїми матеріальними та процесуальними правами на власний розсуд.

В свою чергу, суд сприяє учасникам справи в реалізації ними прав - пункт 4 частина 5 статті 12 ЦПК України.

Відповідно до абз. 10 ч. 2 п. 4.14 Інструкції про призначення та проведення судових експертиз та експертних досліджень та Науково-методичних рекомендацій з питань підготовки та призначення судових експертиз та експертних досліджень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 08.10.1998 №53/5, у вступній частині висновку експерта зазначаються, зокрема, попередження (обізнаність) експерта про кримінальну відповідальність за надання завідомо неправдивого висновку за ст. 384 КК України або за відмову від надання висновку за ст. 385 КК України. Отже, обов?язковою вимогою до висновку експерта є вказівка про те, що експерт обізнаний про відповідальність. 3 огляду на викладене, якщо у висновку експерта відсутні відомості про попередження (обізнаність) його про кримінальну відповідальність за надання завідомо неправдивого висновку за ст. 384 КК України або за відмову від надання висновку за ст. 385 цього Кодексу, то такий висновок є недопустимим доказом - згідно правової позиції Постанови КГС ВС від 04.11.2020р. у справі No 904/684/18.

Так, з матеріалів справи убачається, що звіт на замовлення позивача був складений суб`єктом оціночної діяльності, попередження про кримінальну відповідальність якого законодавством не предбачена. Поряд з цим, слід зазначити, що у випадку проведення автотоварознавчої експертизи на підставі ухвали суду, попередження експерта відповідної експертної установи є обов`язковою умовою при її проведенні, що в свою чергу буде сприяти повному та обєктивному розгляду справи.

Ураховуючи вищевикладене, необхідність встановлення розміру збитків, завданих ОСОБА_1 та проведення відповідно судової експертизи є необхідним, в ході проведення якої також важливим фактором є усвідомлення експертом наслідки, за надання неправдивої інформації.

Призначивши судову автотоварознавчу експертизу, суд першої інстанції забезпечив дотримання принципів змагальності та диспозитивності цивільного процесу, надавши можливість стороні реалізувати своє право на подачу доказів в обґрунтування заперечень проти позову.

Колегія суддів відхиляє доводи апеляційної скарги, щодо неможливості проведення експертизи з огляду на відновлення автомобіля, оскільки це не є безумновною підставою для відмови в задоволенні клопотання про призначення автотоварознавчої експертизи, адже за приписами Інструкції про призначення та проведення судових експертиз та експертних досліджень та Науково-методичних рекомендацій з питань підготовки та призначення судових експертиз та експертних досліджень, яка затверджена наказом Міністерства юстиції України від 08.10.1998 №53/5 виключно до повноважень експерта належить прийняття рішення щодо можливості проведення експертного дослідження на підставі наявних документів. При цьому, експерт також не позбавлений права звернутися до суду з клопотанням щодо надання необхідних додаткових документів для проведення такої експертизи.

Щодо доводів позивача про неможливість призначення у справі експертизи з огляду на пропущений строк на подання такого клопотання, суд зауважує наступне.

Строки, в межах яких вчиняються процесуальні дії, встановлюються законом, а якщо такі строки законом не визначені, - встановлюються судом (частина перша статті 120 ЦПК України).

Клопотання про призначення у справі експертизи подається на стадії підготовчого провадження (ст. 196, 197 ЦПК України).

Відповідно до вимог статті 279 ЦПК України розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження здійснюється судом за правилами, встановленими цим Кодексом для розгляду справи в порядку загального провадження, з особливостями визначеними у цій главі.

Розгляд справи по суті здійснюється з відкриття першого судовго засідання або через тридцять днів з дня відкриття провадження у справі, якщо у справі судове засідання не проводиться.

Ухвалою суду від 12 лютого 2024 року у справі за вказаним позовом відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження, з повідомленням сторін. Перше судове засідання призначено на 08.04.2024 року.

08.04.2024 року від ОСОБА_2 надійшла заява про вдкладення судового засідання у справі, у зв`язку з тим, що він потрапив у ДТП, у зв`язку з чим засідання було відкладено на 02.07.2024 року (а. с. 185-186).

Проте, 02.07.2024 року справа була знята з розгляду у зв`язку з відсутністю в суді електроенергії, призначено наступну дату засідання - 06.09.2024 року (а. с. 193).

Клопотання відповідача про призначення у справі авто товарознавчої експертизи було подано лише 03.09.2024 року, тобто, перше судове засідання у справі, по факту, відбулося 06.09.2024 року, за участі усіх учасників справи.

Одним із завдань цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі є розумність строків розгляду справи (пункт 10 частини 3 статті 2 ЦПК України).

Надмірний формалізм у трактуванні національного процесуального законодавства, згідно усталеної практики Європейського суду з прав людини, визнається неправомірним обмеженням права на доступ до суду (як елементу права на справедливий суд згідно зі статтею 6 Конвенції).

Наведене у своїй сукупності не дає підстав для висновку про порушення судом першої інстанції процесуальних норм під час вирішення питання щодо призначення експертизи у справі.

Доводи апеляційної скарги про те, що судом жодним чином не обгрунтовані підстави необхідності проведення такої експертизи не заслуговують на увагу, оскільки суд виходив, в першу чергу, з принципів змагальності та диспозитивності, про що також і було зазначено в оспорюваній ухвалі.

Доводи скаржника про істотне порушення норм процесуального права судом першої інстанції не знайшли свого підтвердження під час апеляційного перегляду ухвали та спростовуються зазначеним вище.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

За таких підстав, апеляційна скарга ОСОБА_1 підлягає залишенню без задоволення, а ухвала Оболонського районного суду м. Києва від 06 вересня 2024 року залишенню без змін.

Керуючись ст.ст. 367, 368, 374, 375, 381-384 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Ухвалу Оболонського районного суду м. Києва від 06 вересня 2024 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Повне судове рішення складено 19 грудня 2024 року.

Головуючий Т.О. Невідома

Судді В. А. Нежура

В. В. Соколова