Справа № 713/4749/24
Провадження №2-о/713/304/24
УХВАЛА

про залишення заяви без руху

20.12.2024 м. Вижниця

Суддя Вижницького районного суду Чернівецької області Кибич І.А., перевіривши матеріали заяви ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , де заінтересованою особою є Вашківецька міська рада, Вижницького району Чернівецької області та малолітні особи, щодо яких подається заява: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , про усиновлення, -

ВСТАНОВИВ:

Заявники ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , де заінтересованою особою є Вашківецька міська рада, Вижницького району Чернівецької області та малолітні особи, щодо яких подається заява: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , звернулись до суду із заявою про усиновлення.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 17.12.2024 справа №732/4749/24 передана на розгляд судді Вижницького районного суду Чернівецької області Кибича І.А.

Дана заява підлягає залишенню без руху з огляду на наступне.

Положеннями ст. 311 ЦПК України визначено вимоги до заяви про усиновлення.

Згідно з п.3 ч. 2 ст. 311 ЦПК України до заяви про усиновлення заявником має бути додана довідка з місця роботи із зазначенням заробітної плати або копія декларації про доходи.

Заявником ОСОБА_2 до матеріалів заяви долучено довідку ТОВ «Неформат» станом на 31.03.2024 року.

Відомості про місце роботи із зазначенням заробітної плати ОСОБА_2 на час подачі даної заяви відсутні, копія декларації про доходи не додана.

Згідно з п.5 ч. 2 ст. 311 ЦПК України до заяви про усиновлення заявником мають бути додані інші документи, визначені законом.

Долучений до матеріалів заяви акт обстеження служби у справах дітей Вашківецької міської ради від 28.06.2024 року не зазначено, що неповнолітні діти ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , проживають разом з заявниками, їхні умови проживання.

Відповідно до ст.310 ЦПК України, заява про усиновлення дитини або повнолітньої особи, яка не має матері, батька або була позбавлена їхнього піклування, подається до суду за місцем їх проживання.

Відповідно до ч.1, 3 ЦК України, місцем проживання фізичної особи є житло, в якому вона проживає постійно або тимчасово. Місцем проживання фізичної особи у віці від десяти до чотирнадцяти років є місце проживання її батьків (усиновлювачів) або одного з них, з ким вона проживає, опікуна або місцезнаходження навчального закладу чи закладу охорони здоров`я тощо, в якому вона проживає, якщо інше місце проживання не встановлено за згодою між дитиною та батьками (усиновлювачами, опікуном) або організацією, яка виконує щодо неї функції опікуна.

Відповідно до статті 3 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», вільний вибір місця проживання чи перебування - право громадянина України, а також іноземця та особи без громадянства, які на законних підставах перебувають на території України, на вибір адміністративно-територіальної одиниці, де вони хочуть проживати чи перебувати; місце проживання - житло з присвоєною у встановленому законом порядку адресою, в якому особа проживає, а також апартаменти (крім апартаментів у готелях), кімнати та інші придатні для проживання об`єкти нерухомого майна, заклад для бездомних осіб, інший надавач соціальних послуг з проживанням, стаціонарна соціально-медична установа та інші заклади соціальної підтримки (догляду), в яких особа отримує соціальні послуги.

Відповідно до п.4 Порядку декларування та реєстрації місця проживання (перебування), затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 7 лютого 2022 року № 265, який набрав чинності 14.03.2022 року, Особа може задекларувати/зареєструвати своє місце проживання (перебування) лише за однією адресою. У разі коли особа проживає у двох і більше місцях, вона здійснює декларування/реєстрацію місця проживання (перебування) за однією з таких адрес за власним вибором. За адресою задекларованого/зареєстрованого місця проживання (перебування) з особою ведеться офіційне листування та вручення офіційної кореспонденції. Положення абзацу першого цього пункту не поширюються на осіб, адреса задекларованого/зареєстрованого місця проживання (перебування) яких знаходиться на територіях, на яких ведуться бойові дії, або тимчасово окупованих Російською Федерацією територіях, включених до переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією, затвердженого Мінреінтеграції, для яких не визначена дата завершення бойових дій (припинення можливості бойових дій) або тимчасової окупації. Така особа може задекларувати/зареєструвати місце свого проживання без зняття з реєстрації місця свого попереднього проживання.

Аналіз змісту вказаних норм дозволяє зробити висновок, що особа може мати декілька місць проживання/перебування.

Водночас законодавством визначено необхідність проведення реєстрації (декларування) місця проживання/перебування особи, яка може бути здійснена тільки за однією адресою за її власним вибором, в тому числі й на підставі договору безоплатного користування майном. Виключення становлять лише особи, адреса задекларованого/зареєстрованого місця проживання (перебування) яких знаходиться на територіях, на яких ведуться бойові дії, або тимчасово окупованих Російською Федерацією територіях, включених до переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією, затвердженого Мінреінтеграції, для яких не визначена дата завершення бойових дій (припинення можливості бойових дій) або тимчасової окупації.

Таким чином, заявники ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та неповнолітні діти ОСОБА_3 , ОСОБА_4 можуть мати більше ніж одне зареєстроване місце проживання.

Заявниками не зазначено місце реєстрації неповнолітніх дітей та не долучено докази, що підтверджують факт реєстрації (декларування) місця проживання (перебування) неповнолітніх ОСОБА_3 , ОСОБА_4 на території Вижницького району, Чернівецької області.

Згідно з ч. 1 ст. 5 Закону «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб», довідка про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи засвідчує місце проживання внутрішньо переміщеної особи на період наявності підстав, зазначених у статті 1 цього Закону.

Закон України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб» є спеціальним законом щодо статусу вказаних осіб, який підлягає застосуванню.

У постанові від 29 липня 2019 року у справі №409/2636/17 Верховний Суд вказав на те, що вирішуючи питання про відкриття провадження у справі, необхідно також враховувати імперативні положення спеціального Закону України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб», згідно зі статтею 5 якого довідка про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи засвідчує місце проживання внутрішньо переміщеної особи на період наявності підстав, зазначених у ст. 1 цього Закону.

Особи, які залишили або покинули своє місце проживання у результаті або з метою уникнення негативних наслідків збройного конфлікту, тимчасової окупації та стали на облік як внутрішньо переміщені особи можуть звертатися з позовами до судів за місцем фактичного проживання/перебування. Таким чином, якщо особа-переселенець зареєструвалася на новому місці як ВПО (внутрішньо переміщена особа), то маючи відповідну довідку про взяття на облік, переселенець може звертатись з позовом до суду у місці свого тимчасового перебування.

Аналогічна позиція викладена в постанові Верховного Суду від 14.08.2024 у справі №607/5535/22.

При цьому заявниками не долучено відомостей чи перебувають вони разом з неповнолітніми дітьми на обліку як внутрішньо переміщені особи на території Вижницького району, Чернівецької області.

Верховний суд у своїй постанові від 24 червня 2024 року у справі №554/7669/21 вказує на те, що в нормах ЦПК України передбачено використання лише зареєстрованого місця проживання, фактичне місце проживання фізичної особи не має правового значення. З огляду на викладене, використання для встановлення конкретного суду за визначеною територіальною підсудністю фактичної адреси проживання матиме наслідком невизначеність при вчиненні окремих процесуальних дій, адже фактичне місце проживання може змінюватись чи не щодня.

Відповідно до частини першої статті 378 ЦПК України судове рішення, яким закінчено розгляд справи, підлягає скасуванню з направленням справи на розгляд за встановленою законом підсудністю, якщо рішення прийнято судом з порушенням правил територіальної юрисдикції (підсудності).

Таким чином, заявникам для розгляду даної заяви Вижницьким районним судом Чернівецької області необхідно надати докази того, що неповнолітні діти ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстровані або взяті на облік як внутрішньо переміщені особи за адресою, яка знаходиться на території Вижницького району Чернівецької області, що в свою чергу впливає на визначення територіальної підсудності даної справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 185 ЦПК України, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Всупереч вищезазначеним вимогам закону заявниками до суду подано заяву, яка не відповідає ЦПК України.

Наведені недоліки унеможливлюють вирішення питання про відкриття провадження у справі.

Враховуючи вищенаведене, приходжу до висновку, що заяву ОСОБА_1 , ОСОБА_2 необхідно залишити без руху та надати заявникам строк для усунення недоліків протягом 10 (Десять) днів з дня вручення ухвали про залишення заяви без руху.

Керуючись ст.ст.4, 175, 177, 178, 186, 294, 315, 316, 318 ЦПК України, -

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , де заінтересованою особою є Вашківецька міська рада, Вижницького району Чернівецької області та малолітні особи, щодо яких подається заява: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , про усиновлення, - залишити без руху.

Копію ухвали направити заявникам та їх представнику і повідомити про необхідність виправити зазначені недоліки заяви.

Для усунення недоліків надати строк 10 (Десять) днів з дня отримання заявниками та їх представником ухвали про залишення заяви без руху.

У разі невиконання ухвали суду в зазначений строк заяву вважати неподаною та повернути заявник.

Ухвала окремо від рішення суду оскарженню не підлягає.

Суддя Іван КИБИЧ