Справа № 953/2379/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"11" грудня 2024 р. Київський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді Шаренко С.Л.,

при секретарі Реуцькій Н.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву ОСОБА_1 про поворот виконання рішення по цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про відшкодування матеріальної те моральної шкоди, завданої залиттям квартири,-

ВСТАНОВИВ:

06.11.2024 ОСОБА_3 звернувся до суду з заявою про поворот виконання рішення в цивільній справі № 953/2379/23 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про відшкодування матеріальної те моральної шкоди, завданої залиттям квартири.

В обґрунтування заяви з урахуванням уточнених заяв зазначив, що на виконанні у приватного виконавця виконавчого округу Харківської області Хаблова В.М. перебували виконавчі провадження № 75006415, № 75006410, відкритих на підставі виконавчих листів № 953/2379/23 виданих Київським районним судом м. Харкова на виконання заочного рішення суду про стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_4 матеріальні збитки в розмірі 44734 грн., моральної шкоди в розмірі 10 000 грн., завданих внаслідок залиття квартири, а також витрат на правничу допомогу в розмірі 35175 грн. та судового збору в розмірі 1073,60 грн.

Ухвалою Київського районного суду м. Харкова від 12.06.2024 зазначене заочне рішення скасовано та призначено справу до нового розгляду у судове засідання.

У зв`язку з скасуванням заочного рішення, постановами приватного виконавця виконавчого округу Харківської області Хабловим В.М. від 17.06.2024 виконавчі провадження закінченні.

Рішенням Київського районного суду м. Харкова від 26 вересня 2024 року, яке набуло законної чинності 29.10.2024 року, в задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення матеріальних збитків та моральної шкоди, завданих залиттям квартири відмовлено повністю .

Заявник ОСОБА_3 зазначає, в ході виконання рішення, з його карток праватбанку (пенсійної та виплат ВПО) стягнуто кошти в розмірі 3 079,08 грн.

Зокрема:

15.05.2024 з пенсійної картки НОМЕР_1 IBAN НОМЕР_2 720,34 грн. (ВП № 75006415);

15.05.2024 з картки для виплат допомоги ВПО 165578 IBAN НОМЕР_3 358,74 грн. (ВП № 75006415);

20.05.2024 з картки для виплат допомоги ВПО 165578 IBAN НОМЕР_3 2000 грн. (ВП №75006410).

Також ОСОБА_3 зазначив, що як йому відомо з усної розмови з приватним виконавцем, 1210,81 грн., з загальної стягнутої суми в розмірі 3079,08 грн., залишені приватному виконавцю, а саме:

186,81 грн. (181,81 грн. + 5 грн.) основна винагорода виконавця по ВП № 75006410, яка зарахована на рахунок НОМЕР_4 в ХОУ АТ «Ощадбанк»;

512 грн. витрати, пов`язанні з організацією та проведенням виконавчих дій у ВП № 75006410, які стягнуті на підставі ст. 42 Закону України «Про виконавче провадження»;

512 грн. (208,34 грн. +303,66 грн.) - витрати, пов`язанні з організацією та проведенням виконавчих дій у ВП № 75006415, які стягнуті на підставі ст. 42 Закону України «Про виконавче провадження».

Таким чином, оскільки після скасування рішення, в задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 відмовлено, ОСОБА_1 звернувся до суду з заявою про поворот виконання рішення в якій просить стягнути у порядку повороту виконання рішення на його користь з ОСОБА_2 1868,27 грн., та з приватного виконавця Хабалова В.М. 1210,81 грн.

15.11.2024 до суду від представника ОСОБА_2 адвоката Апазіді К.Ю. надійшли заперечення на заяву про поворот виконання рішення, відповідно до якого представник зазначила, що позивач та її представник не погоджують із доводами відповідача викладених у заяві про поворот виконання рішення суду від 09.11.2024, вимоги про стягнення з Позивача 3 079,08 є безпідставними з огляду на наступне.

Відповідно до листа приватного виконавця виконавчого округу Харківської області Хаблова В.М. № 60284 від 14.11.2024 у ході примусового виконання виконавчого провадження № 75006415 на користь Позивача грошові кошти не перераховувалися, а також виконавчого провадження № 75006410 на користь Позивача перераховано грошові кошти в розмірі 1 868,27 грн.

Тобто вимоги про стягнення з позивача на користь відповідача в порядку повороту виконання судового рішення суми стягнутих на виконання виконавчих проваджень № 75006410 та № 74006415 задоволенню не підлягають, оскільки наявними у справі доказами не підтверджено стягнення та зарахування грошових коштів на користь Позивача в розмірі 3 079,08 грн.

Інакше кажучи Позивачем на виконання заочного рішення суду було фактично отримано грошові кошти в загальному розмірі 1 868,27 грн. Тому у порядку повороту виконання рішення стягненню підлягає саме фактично отримана стягувачем сума кошті.

Таким чином, представник зазначає, що зазначені Відповідачем кошти у розмірі 3 079,08 грн. перевищують суму коштів, які були стягнутів на користь Позивача в результатів примусового виконання за виконавчими провадженнями № 75006410, 74006415. Отже, в іншій частині доводи Відповідача є помилковими та не підтверджені доказами, відтак, відсутні підстави для повного задоволення заяви про поворот виконання судового рішення.

Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного:

Судом встановлено, що заочним рішенням Київського районного суду м. Харкова від 20.12.2023 позовні вимоги ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про відшкодування матеріальної те моральної шкоди, завданої залиттям квартири задоволено. Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 матеріальні збитки в розмірі 44 734 (сорок чотири тисячі сімсот тридцять чотири) грн., моральну шкоду в розмірі 10 000 (десять тисяч )грн., завдані внаслідок залиття квартири, витрати на правничу допомогу в розмірі 35 175 (тридцять п`ять тисяч сто сімдесят п`ять) грн. та судовий збір в розмірі 1073,60 гр. (а.с. 153-156).

Заочне рішення набрало законної сили 22.01.2024 та на його виконання видано виконавчі листи , які пред`явлено до виконання.

Постановою приватного виконавця виконавчого округу Харківської області Хаблова В.М. при примусовому виконанні виконавчого листа № 953/2379/23 накладено арешт на грошові кошти/електронні гроші, що містяться на відкритих рахунках/електронних гаманцях, а також на кошти/електронні гроші на рахунках/електронних гаманцях, що будуть відкритті після винесення постанови про арешт коштів, крім коштів/електронних грошей, що містяться на рахунках/електронних гаманцях, що мають спеціальний режим використання, накладення арешту та/або звернення стягнення на які заборонено законом, та належать боржнику (а.с. 248-249).

20.05.2024 боржник ОСОБА_3 звернувся до Київського районного суду м. Харкова з заявою про перегляд заочного рішення.

Ухвалою Київського районного суду м. Харкова від 12.06.2024 заочне рішення Київського районного суду м. Харкова від 20.12.2023 скасовано, справу призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження. (а.с. 186-187).

Рішенням Київського районного суду м. Харкова від 26.09.2024 в задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 про стягнення з ОСОБА_3 матеріальних збитків у розмірі 44 734,00 гр. та моральної шкоди у розмірі 10 000,00 гр., завданих залиттям квартири, а також судових витрат по сплаті судового збору у розмірі 1073, 60 гр. та витрат на правничу допомогу у розмірі 35 175, 00 гр., відмовлено в повному обсязі. (а.с. 231-236).

Як вбачається з матеріалів справи, приватним виконавцем виконавчого округу Харківської області Хабловим В.М. винесено постанови про закінчення виконавчого провадження ВП № 75006410 та ВП № 75006415. Підставою для закінчення виконавчого провадження значиться, що рішення яке підлягало виконанню скасовано. (а.с. 256-257).

Положення статті 129-1 Конституції України визначають, що судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено статтею 6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод 1950 року.

Виконання судового рішення здійснюється на підставі виконавчого листа, виданого судом, який розглядав справу як суд першої інстанції (ч.1 ст.431 ЦПК України).

Питання повороту виконання рішення врегульовано ст. 444 ЦПК України.

За правилами ч. 2 ст. 444 ЦПК України - якщо рішення після його виконання скасовано і справу повернуто на новий розгляд, суд, ухвалюючи рішення, вирішує питання про поворот виконання, якщо під час нового розгляду справи він: 1) закриває провадження у справі; 2) залишає позов без розгляду; 3) відмовляє в позові повністю; 4) або задовольняє позовні вимоги в меншому розмірі.

Ч. 5 ст. 444 ЦПК України передбачено, що питання про поворот виконання рішення суд вирішує за наявності відповідної заяви сторони.

Як зазначив Конституційний Суд України у рішенні від 02.11.2011 у справі №13-рп/2011, поворот виконання рішення - це цивільна процесуальна гарантія захисту майнових прав особи, яка полягає у поверненні сторін виконавчого провадження в попереднє становище через скасування правової підстави для виконання рішення та повернення стягувачем відповідачу (боржнику) всього одержаного за скасованим (зміненим) рішенням. Інститут повороту виконання рішення спрямований на поновлення прав особи, порушених виконанням скасованого (зміненого) рішення, та є способом захисту цих прав у разі отримання стягувачем за виконаним та у подальшому скасованим (зміненим) судовим рішенням неналежного, безпідставно стягненого майна (або виконаних дій), оскільки правова підстава для набуття майна (виконання дій) відпала.

Інститут повороту виконання рішення спрямований на поновлення прав особи, порушених виконанням скасованого (зміненого) рішення, та є способом захисту цих прав у разі отримання стягувачем за виконаним та у подальшому скасованим (зміненим) судовим рішенням неналежного, безпідставно стягненого майна (або виконаних дій), оскільки правова підстава для набуття майна (виконання дій) відпала.

Визначальним під час розгляду заяви про поворот виконання рішення є з`ясування порушення скасованим судовим рішенням права сторін, чи виконано рішення суду, що призвело до порушення прав, які потребують відновлення у судовому порядку. При повороті виконання рішення вчиняються дії, які покликані повернути стан речей до виконання рішення суду.

Поворот виконання рішення це процесуальна гарантія захисту майнових прав учасників справи, яка полягає у поверненні сторін виконавчого провадження в попереднє становище через скасування правової підстави для виконання рішення та повернення стягувачем відповідачу (боржнику) всього одержаного за скасованим (зміненим) рішенням.

Таким чином, вирішальною підставою для здійснення повороту судового рішення є скасування чи зміна вже виконаних постанов чи рішень суду, а також реалізація скасованого рішення суду внаслідок одержання стороною майна.

Отже, умовою для застосування повороту виконання рішення є скасування рішення про присудження чи зобов`язання вчинити певну дію або утриматися від її вчинення, яке стало підставою для видачі виконавчого документа, який повністю або частково виконаний.

Крім того, поворот виконання рішення можливий за будь-якими справами, але за наявності таких умов: 1) щоб позивач отримав від відповідача в порядку виконання рішення майно чи гроші; 2) щоб виконане рішення було скасоване судом вищого рівня повністю чи змінене із задоволенням позовних вимог у меншому розмірі. В усіх інших випадках розгляд питань про повернення стягненого в порядку цивільного судочинства відбуватися не може.

За правилами ч. 6 ст. 444 ЦПК України - до заяви про поворот виконання рішення шляхом повернення стягнутих грошових сум, майна або його вартості додається документ, який підтверджує те, що суму, стягнуту за раніше прийнятим рішенням, списано установою банку або майно вилучено державним або приватним виконавцем.

Як встановлено в судовому засіданні рішення у цивільній справі, за яким було видано виконавчий лист, відкрито виконавче провадження, скасоване ухвалою Київського районного суду м. Харкова, а у подальшому у задоволені позову відмовлено.

Як вбачається з відповіді приватного виконавця від 14.11.2024 № 60284, у ході примусового виконання виконавчого провадження № 75006415 на користь стягувача грошові кошти не перераховувались. У ході виконавчого провадження № 75006410 на користь стягувача перерахованого кошти в розмірі 1868,27 грн. стягнутих з боржника. Зазначене також підтверджує представник стягувача Дегтяренко Т.Г. (а.с. 269).

Як зазначає ОСОБА_3 окрім коштів в розмірі 1868,27 гр.. що перераховані ОСОБА_2 , з нього також були стягнути наступні кошти:

186,81 грн. (181,81 грн. + 5 грн.) основна винагорода виконавця по ВП № 75006410, яка зарахована на рахунок НОМЕР_4 в ХОУ АТ «Ощадбанк»;

512 грн. витрати, пов`язанні з організацією та проведенням виконавчих дій у ВП № 75006410, які стягнуті на підставі ст. 42 Закону України «Про виконавче провадження»;

512 грн. (208,34 грн. +303,66 грн.) - витрати, пов`язанні з організацією та проведенням виконавчих дій у ВП № 75006415, які стягнуті на підставі ст. 42 Закону України «Про виконавче провадження».

Зазначене підтверджено платіжними дорученнями (а.с. 280-284).

Отже, сума у розмірі 1210,81 гр. є виконавчим збором та витратними виконавчого провадження.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 27 ЗУ «Про виконавче провадження» виконавчий збір - це збір, що справляється на всій території України за примусове виконання рішення органами державної виконавчої служби. Виконавчий збір стягується з боржника до Державного бюджету України. Виконавчий збір стягується державним виконавцем у розмірі 10 відсотків суми, що підлягає примусовому стягненню, поверненню або вартості майна боржника, що підлягає передачі стягувачу за виконавчим документом, заборгованості із сплати аліментів.

Виконавчий збір, стягнутий з боржника в порядку, встановленому ст. 27 Закону України «Про виконавче провадження» відноситься до коштів виконавчого провадження (п. 1 ч. 1ст. 42 ЗУ «Про виконавче провадження»).

Питання про стягнення з боржника виконавчого збору вирішується відповідною постановою державного виконавця (ч. 4ст. 27 ЗУ «Про виконавче провадження»), а не рішенням суду.

Згідно з п. 3 ч. 1ст. 42 ЗУ «Про виконавче провадження» до коштів виконавчого провадження належать стягнуті з боржника кошти на витрати виконавчого провадження.

За змістом ч. 2 ст. 42 ЗУ «Про виконавче провадження» витрати органів державної виконавчої служби, пов`язані з організацією та проведенням виконавчих дій щодо забезпечення примусового виконання рішень, є витратами виконавчого провадження.

Відповідно до п. 2 розділу VІ «Інструкції з організації примусового виконання рішень», затвердженої Наказом Міністерства юстиції України від 02.04.2012 № 512/5 (з наступними змінами), витрати виконавчого провадження складаються з мінімальних та додаткових витрат виконавчого провадження. Виконавець виносить постанову про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження одночасно з постановою про відкриття виконавчого провадження. Мінімальні витрати виконавчого провадження складаються з плати за користування автоматизованою системою виконавчого провадження та витрат, пов`язаних з винесенням постанов про: відкриття виконавчого провадження; стягнення виконавчого збору; стягнення витрат виконавчого провадження; закінчення виконавчого провадження (повернення виконавчого документа стягувачу). До додаткових витрат виконавчого провадження належать витрати виконавчого провадження, які не визначені цим пунктом як мінімальні витрати виконавчого провадження. Якщо під час примусового виконання рішення органом державної виконавчої служби було здійснено додаткові витрати виконавчого провадження, виконавець на стадії розподілу стягнутих з боржника грошових сум виносить постанову про визначення розміру додаткових витрат виконавчого провадження, в якій зазначає розміри та види додаткових витрат виконавчого провадження, що здійснені у відповідному виконавчому провадженні.

Таким чином, стягнуті в процесі виконання судового рішення виконавчі витрати не є тими грошовими коштами, які були стягнуті з боржника за рішенням суду, скасованим в подальшому судом, а є коштами виконавчого провадження, які не підлягають поверненню в порядку повороту виконання рішення суду.

А тому, оскільки вказані заявником кошти в розмірі 1210,81 грн не є коштами, які стягувались за заочним рішенням суду, яке надалі було скасовано та винесено рішення про відмову у задоволенні позовних вимог, суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення заяви про поворот виконання судового рішення в цій частині.

З огляду на вказане, заява ОСОБА_3 підлягає частковому задоволенню, та з ОСОБА_2 підлягають стягненню грошові кошти в сумі 1868,27 грн, стягнуті за рішенням Київського районного суду м. Харкова від 20.12.2023 (справа № 953/2379/23).

Додатково, суд зазначає, що відповідно до ч. 7 ст. 27 Закону України «Про виконавче провадження» у разі закінчення виконавчого провадження у зв`язку із скасуванням рішення, що підлягало виконанню, виконавчий збір не стягується, а стягнутий виконавчий збір підлягає поверненню.

Таким чином, ОСОБА_3 вправі звернутись до приватного виконавця з заявою про повернення стягнутого виконавчого збору, на підставі ч. 7 ст. 27 ЗУ «Про виконавче провадження.

Керуючись ст.ст.444 ЦПК України, ст. ст. 27, 42 Закону України «Про виконавче провадження, суд,-

постановив:

Заяву ОСОБА_1 про поворот виконання рішення по цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про відшкодування матеріальної те моральної шкоди, завданої залиттям квартири задовольнити частково.

Допустити поворот виконання заочного рішення № 953/2379/23, н/п № 2/953/2518/23 від 20.12.2023, сягнувши з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 у порядку повороту виконання рішення - 1868 (одна тисяча вісімсот шістдесят вісім) грн 27 коп.

В іншій частині у задоволені заяви відмовити.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку в 15-денний строк з дня її проголошення до Харківського апеляційного суду.

Сторони:

Боржник - ОСОБА_3 , зареєстрований за адресою: ( АДРЕСА_1 )..

стягувач ОСОБА_2 , зареєстрована за адресою: ( АДРЕСА_2 ).

Суддя С.Л. Шаренко