Справа № 643/8888/24
Провадження № 2/643/4080/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18.12.2024 р. м. Харків

Московський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді Харченко А.М.

за участю секретаря Іщенко Ю.Д.

представника позивача адвоката Ципліцького Д.О.,

розглянувши в відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові за правилами загального позовного провадження цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Харківської міської ради про визначення додаткового строку для прийняття спадщини,

в с т а н о в и в:

Позивач ОСОБА_1 , в особі представника адвоката Ципліцького Д.О., звернулася до суду з позовною заявою до Харківської міської ради, в якій просить визначити їй додатковий строк тривалістю два місяці з дня набрання рішенням суду законної сили для подання заяви про прийняття спадщини, яка відкрилася після смерті ОСОБА_2 , що помер ІНФОРМАЦІЯ_1 . В обґрунтування своїх позовних вимог позивач зазначила, що вона є дочкою ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 у віці 76 років. ОСОБА_2 з 26.06.2017 по день смерті мешкав та був зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 . ІНФОРМАЦІЯ_2 відбувся відкритий воєнний напад рф на Україну, внаслідок чого смт Козача Лопань, в якому проживав батько, стало тимчасово окупованою рф територією та було епіцентром активних бойових дій до 13 вересня 2022 року. Однак, незважаючи на її спроби врятувати батька та допомогти йому виїхати з зони активних бойових дій в більш безпечне місце, останній, посилаючись на свій похилий вік та бажання не наражати її на небезпеку, відмовився виїзжати та залишився проживати на тимчасово окупованій території. Після смерті батька вона 09.01.2024 звернулась до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини. Відповідно до Постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії вих. №16/02.31 від 09.01.2024 року державним нотаріусом Харківської районної державної нотаріальної контори Харківської області Ольховською Л.М. їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину у порядку спадкування за законом на спадкове майно у вигляді частки у праві спільної власності на квартиру АДРЕСА_2 . Згідно з матеріалами спадкової справи № 3/2024 після смерті ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_2 до нотаріуса в шестимісячний строк з дня смерті спадкодавця з заявами про прийняття спадщини та про відмову від прийняття спадщини ніхто із спадкоємців не звертався. Свідоцтво про право на спадщину після смерті вказаного спадкодавця не видавалось. Крім того, нотаріус під час консультування повідомила їй, що задля звернення до суду для поновлення строку для прийняття спадщини, свідоцтво про смерть батька, видане на території рф, необхідно апостилювати, оскільки після 24 лютого 2022 документи, видані органами рф, без спеціального посвідчення не приймаються на території України. Враховуючи те, що апостиль проставляється на території держави, яка видала документ, їй необхідно було витратити немало часу, щоб зробити свідоцтво про смерть свого батька прийнятним для використання на території України.

Ухвалою суду від 13 серпня 2024 року відкрито провадження по справі та визначено розглядати справу за правилами загального позовного провадження.

Ухвалою суду від 10 жовтня 2024 року витребувана з Харківської районної державної нотаріальної контори Харківської області копія спадкової справи, відкритої після смерті ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Ухвалою суду від 18 листопада 2024 року закрите підготовче провадження у справі та призначено справу до судового розгляду.

В судовому засіданні представник позивача адвокат Ципліцький Д.О. підтримав позовні вимоги позивача, посилаючись на вищенаведене, та просив позов задовольнити. Крім того зазначив, що батько ОСОБА_1 проживав у смт Козача Лопань Харківської області, де і помер ІНФОРМАЦІЯ_3 . Смт ОСОБА_3 було тимчасово окуповане рф та в ньому велися бойові дії до 13 вересня 2022 року. Також, свідоцтво про смерть батька було видане на території рф і позивачу потрібен був час для проставлення на нього апостилю.

Представник відповідача в судове засідання не з`явився, направив суду відзив на позовну заяву, в якому просив визнати причини пропуску строку для подачі відзиву на позовну заяву Харківською міською радою такими, що є поважними та поновити Харківській міській раді строк на подачу відзиву на позовну заяву у справі № 643/8888/24; у задоволені позову ОСОБА_1 до Харківської міської ради про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини відмовити; справу розглянути за відсутності представника Харківської міської ради та про прийняте рішення по справі повідомити відповідача у визначений законом спосіб. В обґрунтування зазначив наступне. Предметом доказування у даній справі є встановлення наявності або відсутності поважних причин пропущеного позивачем строку на подання заяви нотаріусу про прийняття спадщини. Право на спадщину виникає з моменту її відкриття, і закон зобов`язує спадкоємця, який постійно не проживав зі спадкодавцем, у шестимісячний строк подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Позивач зазначає, що ОСОБА_2 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується Свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 , виданим 02.06.2022 Відділом РАЦС Володарського району м. Брянська управління РАЦС Брянської області. Постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії державного нотаріуса Харківської районної державної нотаріальної контори Харківської області Ольховської Л.М. від 26.05.2023 № 16/02.31, ОСОБА_1 відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на належну частку у спадщині після померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 , у зв`язку з тим, що вона не прийняла спадщину у встановлений законом строк. Отже, позивачем не надано доказів неможливості направлення письмової заяви про прийняття спадщини за допомогою засобів поштового зв`язку, а також доказів звернення із заявою про прийняття спадщини до нотаріуса за місцем перебування позивача в установлений ст. 1270 ЦК України строк. Тривалий строк отримання позивачем свідоцтва про смерть ОСОБА_2 не є поважною причиною пропуску строку для прийняття спадщини. Таким чином, у матеріалах справи відсутні докази, що позивач намагався скористатися наданим йому правом звернутися у шестимісячний строк до нотаріуса з метою вчинення відповідної нотаріальної дії, позивач не зазначає, які у нього були перешкоди у поданні такої заяви, вищенаведене свідчить про недоведеність поважності причин пропуску позивачем строку для подання заяви про прийняття спадщини.

Суд, заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши надані докази та матеріали цієї справи та спадкової справи, прийшов до наступного.

Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини.

Судовим розглядом встановлено, що ОСОБА_4 є дочкою ОСОБА_2 , що підтверджується Свідоцтвом про народження серії НОМЕР_2 , виданим 09.12.1970 р. Бюро РАЦС Московського району м. Харкова, актовий запис №606.

Батько позивача ОСОБА_2 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 у віці 76 років, що підтверджується Світоцтвом про смерть серії НОМЕР_3 , виданим 02.06.2022 р. Відділом РАЦС Володарського району м. Брянська управління РАЦС Брянської області, актовий запис №2.

ОСОБА_2 з 26.06.2017 р. по день смерті мешкав та був зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , про що Дергачівською міською радою було видано Довідку №144 від 29.03.2024.

Відповідно до Свідоцтва про право власності на житло від 22 січня 1999 року № НОМЕР_4 , виданого Відділом приватизації державного житлового фонду Управління комунального майна та приватизації Головного управління економіки та комунального майна Виконавчого комітету Харківської міської ради, квартира АДРЕСА_2 належить ОСОБА_5 , ОСОБА_2 , ОСОБА_1 та сину позивача ОСОБА_6 по частині кожному.

Згідно з інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно право власності на частину квартири, яка належала матері позивача на підставі Свідоцтва про право на спадщину за законом від 24.06.2017 року №7-668 перейшло ОСОБА_1 .

Відповідно до Постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії вих. №16/02.31 від 09.01.2024 року державним нотаріусом Харківської районної державної нотаріальної контори Харківської області Ольховською Л.М. було відмовлено позивачці у видачі свідоцтва про право на спадщину у порядку спадкування за законом на спадкове майно у вигляді частки у праві спільної власності на квартиру АДРЕСА_2 .

Згідно з матеріалами спадкової справи № 3/2024, після смерті ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_2 до нотаріуса в шестимісячний строк з дня смерті спадкодавця з заявами про прийняття спадщини та про відмову від прийняття спадщини ніхто із спадкоємців не звертався. Свідоцтво про право на спадщину після смерті вказаного спадкодавця не видавалось.

Відповідно до ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

За загальними положеннями про спадкування право на спадщину виникає в день відкриття спадщини, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (статті 1220, 1222, 1270 ЦК України).

Відповідно до ст. 1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Згідно з ч.ч. 1, 3 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

За змістом ч. 1 ст. 1269 ЦК України, спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини.

Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (частина 1статті 1270 ЦК України).

У зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану», Указом Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 введено воєнний стан з 05 години 30 хвилин 24.02.2022 строком на 30 діб, який в подальшому неодноразово продовжувався.

Відповідно до статті 64 Конституції України, статей 12-1 і 20 Закону України «Про правовий режим воєнного стану», статей 7 і 34 Закону України «Про нотаріат», Указу Президента України від 24 лютого 2022 р. № 64 «Про введення воєнного стану в Україні», 28 лютого 2022 року Кабінетом Міністрів України була прийнята Постанова №164 «Про деякі питання нотаріату в умовах воєнного стану».

З 29.06.2022 діють нові зміни щодо строків оформлення спадщини під час воєнного стану. Ці зміни були запроваджені на підставі постанови Кабінету Міністрів України від 24.06.2022 № 719 «Про внесення змін до деяких постанов Кабінету Міністрів України щодо нотаріату та державної реєстрації в умовах воєнного стану».

Так, п. 3 постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 № 164 «Деякі питання нотаріату в умовах воєнного стану» передбачено, що перебіг строку для прийняття спадщини або відмови від її прийняття зупиняється на час дії воєнного стану, але не більше ніж на 4 (чотири) місяці. Свідоцтво про право на спадщину видається спадкоємцям після закінчення строку для прийняття спадщини.

Разом з тим, 25.01.2023 Верховний Суд у справі № 676/47/21 зробив наступний висновок.

Так, основним актом цивільного законодавства України є Цивільний кодекс України. Актами цивільного законодавства є також інші закони України, які приймаються відповідно до Конституції України та цього Кодексу (далі - закон). Якщо суб`єкт права законодавчої ініціативи подав до Верховної Ради України проект закону, який регулює цивільні відносини інакше, ніж цей Кодекс, він зобов`язаний одночасно подати проект закону про внесення змін до Цивільного кодексу України. Поданий законопроект розглядається Верховною Радою України одночасно з відповідним проектом закону про внесення змін до Цивільного кодексу України (ч.2 ст. 4 ЦК України).

Виходячи з виміру ієрархії актів цивільного законодавства по вертикалі, в статті 4 ЦК України встановлено повний перелік нормативно-правових актів, якими можуть регулюватися цивільні відносини. Крім Конституції України, ЦК України та інших законів України, цивільні відносини можуть регулюватися, за загальним правилом, лише такими підзаконними актами, як: акти Президента України, видані у випадках, установлених виключно Конституцією України; постанови Кабінету Міністрів України, що не суперечать положенням ЦК України та інших законів України. Якщо постанова Кабінету Міністрів України суперечить положенням ЦК України, або іншому закону, мають застосовуватися відповідні положення ЦК або іншого закону. Інші органи державної влади України та органи влади Автономної Республіки Крим можуть видавати нормативні акти, що регулюють цивільні відносини, лише у випадках і в межах, установлених Конституцією України та законом. Таким чином, можливість видання актів цивільного законодавства на підзаконному рівні для зазначених органів суттєвим чином обмежена (див. постанову Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 06.11.2019 в справі № 490/7071/16-ц (провадження № 61-25815св18).

Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Якщо виникнення у особи права на спадкування залежить від неприйняття спадщини або відмови від її прийняття іншими спадкоємцями, строк для прийняття нею спадщини встановлюється у три місяці з моменту неприйняття іншими спадкоємцями спадщини або відмови від її прийняття (ст. 1270 ЦК України).

Якщо спадкоємець протягом строку, встановленого ст. 1270 ЦК України, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За письмовою згодою спадкоємців, які прийняли спадщину, спадкоємець, який пропустив строк для прийняття спадщини, може подати заяву про прийняття спадщини нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини (ст. 1272 ЦК України).

Спадкоємець за заповітом або за законом може відмовитися від прийняття спадщини протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу. Заява про відмову від прийняття спадщини подається нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини (ч. 1 ст. 1273 ЦК України).

Установити, що на час воєнного стану перебіг строку для прийняття спадщини або відмови від її прийняття зупиняється. Свідоцтво про право на спадщину видається спадкоємцям після закінчення строку для прийняття спадщини (пункт 3 постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 № 164 «Деякі питання нотаріату в умовах воєнного стану», в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин).

Тлумачення вказаних норм, з урахуванням виміру ієрархії актів цивільного законодавства по вертикалі, свідчить, що: правила щодо строку на прийняття спадщини (початок перебігу, наслідки спливу) регулюються Цивільним кодексом України, який прийнятий Верховною Радою України і є основним актом цивільного законодавства України; строк на прийняття спадщини по своїй сутності є присічним (ст.ст. 1270, 1272 ЦК України), оскільки його сплив призводить до того, що спадкоємець вважається таким, який не прийняв спадщину. Тобто сплив строку «присікає» право на прийняття спадщини. Проте в законі, вочевидь з урахуванням сутності права на прийняття спадщини як майнового, передбачена можливість: за згодою самих спадкоємців, що прийняли спадщину, подати заяву про прийняття спадщини (ч. 2 ст. 1272 ЦК України); для спадкоємця звернутися з позовною вимогою та за наявності поважної причини суд визначає додатковий строк на прийняття спадщини (ч. 3 ст. 1272 ЦК України).

Отже, виходячи із вказаної правових висновків щодо застосування норм права, які відповідно до вимог ч. 4 ст. 13 Закону України «Про судоустрій та статус суддів» є обов`язковими для застосування, позивач, звернувшись 09.01.2024 до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 , пропустила шестимісячній строк, встановлений чинним законодавством, для прийняття спадщини після смерті батька і має право на звернення до суду з позовною вимогою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини (ч. 3 ст. 1272 ЦК України).

За змістом ч. 1, ч. 3 ст. 1272 ЦК України, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого ст. 1270 ЦК України, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

Право на спадщину виникає з моменту її відкриття, і закон зобов`язує спадкоємця, який постійно не проживав зі спадкодавцем, у шестимісячний строк подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. У випадку, якщо спадкоємець пропустив шестимісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини з поважних причин, закон гарантує йому право на звернення до суду з позовом про визначення додаткового строку на подання такої заяви.

Вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

Отже, правила ч. 3 ст. 1272 ЦК України про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; 2) ці обставини визнані судом поважними.

Не є поважними такі причини пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини, як юридична необізнаність позивача щодо строку та порядку прийняття спадщини, необізнаність особи про наявність спадкового майна, похилий вік, непрацездатність, встановлення судом факту, що має юридичне значення для прийняття спадщини (наприклад, встановлення факту проживання однією сім`єю), невизначеність між спадкоємцями, хто буде приймати спадщину, відсутність коштів для проїзду до місця відкриття спадщини, несприятливі погодні умови.

Поважними причинами пропуску строку визнаються, зокрема: 1) тривала хвороба спадкоємців; 2) велика відстань між місцем постійного проживання спадкоємців і місцем знаходження спадкового майна; 3) складні умови праці, які, зокрема, пов`язані з тривалим відрядженням, в тому числі, закордонним; 4) перебування спадкоємців на строковій службі у складі Збройних Сил України; 5) необізнаність спадкоємців про наявність заповіту тощо.

Відповідного висновку дійшов Верховний Суд у постанові від 13.03.2020 у справі № 314/2550/17, провадження № 61-41480св18.

В обґрунтування причин поважності пропуску строку для прийняття спадщини позивач зазначає, що її батько проживав у смт Козача Лопань Харківської області, де і помер ІНФОРМАЦІЯ_3 . Смт ОСОБА_3 було тимчасово окуповане рф та в ньому велися бойові дії до 13 вересня 2022 року. Крім того, свідоцтво про смерть батька було видане на території рф і позивачу потрібен був час для проставлення на нього апостилю.

Проаналізувавши встановлені обставини по справі, оцінивши надані в силу положень ст. 81 ЦПК України докази в їх сукупності, оскільки позивач пропустила строк прийняття спадщини, суд вважає за необхідне визнати причини пропуску строку подачі заяви про прийняття спадщини спадкоємцем поважними, а позов задовольнити і визначити їй додатковий строк для подачі заяви про прийняття спадщини.

Відповідно до ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Згідно з правовою позицію ЄСПЛ у справі «Ілхан проти Туреччини» від 27.06.2000 року, при вирішенні питання пропуску строку на вчинення дій має застосовуватись правило встановлення всіх обставин з певною гнучкістю і без надзвичайного формалізму, воно не застосовується автоматично і не має абсолютного характеру. Вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

Судом також враховується рішення ЄСПЛ у справі «Маркс проти Бельгії» від 13.06.1979, ст.1 Першого Протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, які по своїй суті є гарантом права власності, оскільки визнають право будь-якої особи на безперешкодне користування своїм майном.

Відповідно до ч.ч. 1-3 ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Реалізація принципу змагальності сторін в цивільному процесі та доведення перед судом обґрунтованості своїх вимог є конституційною гарантією, передбаченою у статті 129 Конституції України.

Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 3 ЦК України до загальних засад цивільного законодавства віднесено, поміж іншим, справедливість, добросовісність та розумність.

Справедливість судового розгляду повинна знаходити свою реалізацію, зокрема у здійсненні судом правосуддя без формального підходу до розгляду кожної конкретної справи. Дотримання цього принципу є надзвичайно важливим під час розгляду судових справ, оскільки його реалізація слугує гарантією того, що сторона, незалежно від рівня її фахової підготовки та розуміння певних вимог цивільного судочинства, матиме можливість забезпечити захист своїх інтересів.

Наявність зазначених позивачем обставин свідчить про те, що у неї були поважні причини, пов`язані з істотними труднощами на вчинення дій щодо вчасного звернення до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини.

Крім того, постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 № 164 «Деякі питання нотаріату в умовах воєнного стану», оцінку якої було надано Верховним Судом, про що зазначено вище у рішенні, встановлено, що перебіг строку для прийняття спадщини або відмови від її прийняття зупиняється на час дії воєнного стану, але не більше ніж на 4 (чотири) місяці.

Верховний Суд в постанові від 18.01.2023 у справі №580/1300/22 сформулював правовий висновок стосовно застосування принципу «легітимних очікувань», що, головним чином, походить від англійського терміну «legitimate expectations» як розумні, небезпідставні або обґрунтовані очікування. Зокрема, Суд зазначив, що принцип легітимних очікувань широко застосовується у судовій практиці та ґрунтується на низці конституційних положень, які гарантують захист права власності (статті 41 Конституції України) та передбачуваність (прогнозованість) законодавства, яким визначаються обмежувальні заходи (статті 22, 57, 58, 94 та 152 Конституції України); реалізація принципу легітимних очікувань полягає у досягненні бажаного результату шляхом вчинення правомірних дій з огляду на заздалегідь передбачені ймовірні наслідки; втілення легітимних очікувань унеможливлюється, зокрема, у випадку, коли особа не може досягнути прогнозованого результату внаслідок зміни правової основи у такі строки, що не є розумними та обґрунтованими; правовим підґрунтям (основою) для виникнення в особи легітимного очікування можуть бути: норма права (законодавство), судова практика, акт індивідуальної дії, конкретне судове рішення, що набуло законної сили, або умови договору; відсутність у законі безпосередніх приписів щодо певного права, яке, однак, слідує із загальних конституційних принципів або природного права, або відсутність закону, що визначає механізм реалізації такого права, самостійно не може свідчити про відсутність правового підґрунтя для виникнення в особи легітимного очікування щодо реалізації такого права.

З урахуванням викладеного, виходячи з аналізу встановлених судом обставин справи та норм права, що регулюють спірні правовідносини, суд дійшов висновку, що ОСОБА_1 наведено причини, які пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для неї щодо подачі заяви про прийняття спадщини, а тому наявні підстави для встановлення їй додаткового строку для прийняття спадщини після смерті батька ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Керуючись ст.ст. 12, 13, 81, 89, 258, 259, 264-265, 268 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 задовольнити.

Визначити ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , місце народження м. Харків, РНОКПП НОМЕР_5 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_3 , додатковий строк тривалістю два місяці з дня набрання рішенням суду законної сили для подання заяви про прийняття спадщини, яка відкрилася після смерті ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом 30 днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення буде складений протягом десяти днів.

Суддя Харченко А.М.