Провадження №2-зз/201/127/2024
У Х В А Л А

10 грудня 2024 року м. Дніпро

у складі: головуючого судді Куць О.О.

за участю секретаря Сідельника Є.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду представника ОСОБА_1 адвоката Бабійчук Анастасії Степанівни про скасування заходів забезпечення позову по цивільній справі за позовом закритого акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» до товариства з обмеженою відповідальністю «Українське фінансове агентство «ВЕРУС», ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про стягнення заборгованості,

ВСТАНОВИВ:

04 червня 2009 року позивач ЗАТ КБ «ПриватБанк» звернувся до суду з позовом до відповідачів ТОВ «УФА «ВЕРУС», ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про стягнення заборгованості.

Ухвалою судді Жовтневого районного суду міста Дніпропетровська від 05 червня 2009 року було вжито заходи забезпечення позову.

Накладено арешт на все майно, що належить відповідачу ОСОБА_2 в межах заявлених позовних вимог у розмірі 62097,44 Євро: нерухоме майно, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 та інше рухоме майно, що знаходиться за місцем реєстрації відповідача: АДРЕСА_1 та грошові кошти, що обліковуються на рахунках відповідача.

Рішенням Жовтневого районного суду міста Дніпропетровська від 17 липня 2009 року позовні вимоги задоволено.

ОСОБА_1 через свого представника адвоката Бабійчук А.С. 27 листопада 2024 року звернулася до суду з заявою про скасування заходів забезпечення позову.

Частиною 1 стаття 158 ЦПК України передбачено, що суд може скасувати заходи забезпечення позову з власної ініціативи або за вмотивованим клопотанням учасника справи.

Відповідно до ч. 2 ст. 158 ЦПК України клопотання про скасування заходів забезпечення позову розглядається в судовому засіданні не пізніше п`яти днів з дня надходження його до суду.

В судове засідання сторони не з`явилися, про дату та час розгляду справи були повідомлені, про причини своєї неявки суд не повідомили, а тому з урахувань зазначеного суд вважає можливим розглядати питання про скасування заходів забезпечення позову за відсутності сторін.

Згідно ч. 7 ст. 158 ЦПК України у разі ухвалення судом рішення про задоволення позову заходи забезпечення позову продовжують діяти протягом дев`яноста днів з дня набрання вказаним рішенням законної сили або можуть бути скасовані за вмотивованим клопотанням учасника справи.

Відповідно ч. 8 ст. 158 ЦПК України якщо протягом вказаного строку за заявою позивача (стягувача) буде відкрито виконавче провадження, вказані заходи забезпечення позову діють до повного виконання судового рішення.

Статтею 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності.

Згідно ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Згідно ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування.

Подавши свої докази, сторони реалізували своє право на доказування і одночасно виконали обов`язок із доказування, оскільки ст. 81 ЦПК закріплює правило, за яким кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Обов`язок із доказування покладається також на осіб, яким надано право захищати права, свободи та інтереси інших осіб, або державні чи суспільні інтереси (ст. 43, 49 ЦПК України). Тобто, процесуальними нормами встановлено як право на участь у доказуванні (ст. 43 ЦПК України), так і обов`язок із доказування обставини при невизнані них сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі.

Крім того, суд безпосередньо не повинен брати участі у зборі доказового матеріалу.

Відповідно до ст. 263 ЦПК України: рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Згідно із ст. 129 Конституції України, одним з основних принципів судочинства, є законність.

Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Перевіривши матеріали справи і заяви, надані докази, суд вважає можливим скасувати арешт на все майно, що належить відповідачу ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) в межах заявлених позовних вимог у розмірі 62097,44 Євро: нерухоме майно, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 та інше рухоме майно, що знаходиться за місцем реєстрації відповідача: АДРЕСА_1 та грошові кошти, що обліковуються на рахунках відповідача, що вжито ухвалою судді Жовтневого районного суду міста Дніпропетровська від 05 червня 2009 року, оскільки рішенням Жовтневого районного суду міста Дніпропетровська від 17 липня 2009 року позовні вимоги задоволено та відповідно до довідки АТ КБ «ПРИВАТБАНК» станом на 05 листопада 2024 року заборгованість ОСОБА_1 перед АТ КБ «ПРИВАТБАНК» відсутня, тобто на даний час потреба в забезпеченні позову відпала, а тому з урахуванням вище викладеного відсутні передбачені законом підстави для подальшої наявності таких заходів забезпечення позову.

За таких обставин суд приходить до висновку про обґрунтованість вказаної заяви, оскільки вона ґрунтується на вимогах закону та є передбачені законом підстави для її задоволення.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 158, 258, 259, 260, 261, 353 ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Заяву представника ОСОБА_1 адвоката Бабійчук Анастасії Степанівни про скасування заходів забезпечення позову у цивільній справі за позовом закритого акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» до товариства з обмеженою відповідальністю «Українське фінансове агентство «ВЕРУС», ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про стягнення заборгованості задовольнити.

Скасувати арешт на все майно, що належить відповідачу ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) в межах заявлених позовних вимог у розмірі 62097,44 Євро: нерухоме майно, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 та інше рухоме майно, що знаходиться за місцем реєстрації відповідача: АДРЕСА_1 та грошові кошти, що обліковуються на рахунках відповідача, що вжито ухвалою судді Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 29 жовтня 2021 року.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана протягом п`ятнадцяти днів безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду.

Суддя О.О.Куць