Миколаївський районний суд Одеської області
Справа № 508/972/24
Номер проведження 2/508/392/24
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 грудня 2024 року Миколаївський районний суд Одеської області у складі:

головуючого судді Корсаненкової О.О.

за участю секретаря Сівачової І.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в селищі Миколаївка Одеської області в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу № 508/972/24 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання,

установив:

У листопаді 2024 року позивач звернувся до суду із вказаним позовом, посилаючись на те, що ОСОБА_2 є його батьком. Рішенням Миколаївського районного суду Одеської області справа № 508/1028/15-ц від 26.10.2015 року, шлюб між батьками позивача було розірвано. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 аліменти на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_1 , починаючи з 02.10.2015 року та до досягнення дитиною повноліття, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_1 . З 01.09.2021 року позивач навчається у відокремленому структурному підрозділі «Одеський технічний фаховий коледж Одеського національного технологічного університету», закладі фахової передвищої освіти, на IV-му курсі денної форми навчання за умовами контракту з терміном навчання по 30.06.2025 року. Загальна вартість платної освітньої послуги становить 62 000, 00 грн. Оскільки на час укладення договору про надання платної освітньої послуги позивач був неповнолітнім, фінансові зобов`язання по оплаті послуг закладу взяла на себе його мати - ОСОБА_4 . Після досягнення позивачем повноліття, відповідач добровільно матеріальну допомогу не надає, хоча має таку можливість, так як працює офіційно та має дохід. З огляду на денну форму здобуття освіти позивач не має можливості працювати та отримувати дохід, у зв`язку із чим потребує матеріальної допомоги для придбання їжі, канцтоварів, одягу та взуття. У зв`язку з чим, просить стягнути з ОСОБА_2 на його користь аліменти у розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку (доходу), починаючи з дати подання позовної заяви до суду та до закінчення навчання, але не більше ніж до досягнення ним 23 років.

Ухвалою суду від 19.11.2024 року було відкрито провадження по справі, призначено справу до розгляду у порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін та надано відповідачу строк для подання відзиву на позовну заяву.

Судове засідання від 12.12.2024 року було відкладено у зв`язку з неявкою відповідача.

17.12.2024 року на адресу суду від відповідача ОСОБА_2 надійшов відзив на позовну заяву, відповідно до якого просить у задоволенні позову відмовити. Зазначає, що позивач не надав до суду довідку про розмір доходу його матері - ОСОБА_4 , яка би дійсно свідчила про те, що їй, зі слів позивача, «надзвичайно важко здійснювати його утримання самотужки». ОСОБА_4 працездатна, офіційно працевлаштована, інших дітей, крім повнолітнього сина не має. Укладаючи договір про надання платної освітньої послуги, мати відповідача усвідомлювала, що вона реально має матеріальну можливість оплачувати навчання сина, хоча навчання в Одеському технічному фаховому коледжі передбачає також і навчання за рахунок держбюджету. Крім того, позивач приховав від суду той факт, що він має дохід та щомісяця отримує від держави соціальну виплату як інвалід III групи (за слухом). Захворювання позивача не передбачає додаткових витрат, він не користується слуховим апаратом, при розмові із відповідачем чує добре, не навчається в спеціалізованому закладі освіти, не проходить лікування та реабілітацію, пов`язані з його захворюванням. Відповідач звертає увагу суду на те, що за останній рік стан його здоров`я різко погіршився, що потребує від нього значних матеріальних витрат, а єдиний його дохід - це заробітна плата. Так, у період з лютого по липень 2024 року включно, він тричі знаходився на стаціонарному лікуванні. На даний час він продовжує лікуватись амбулаторно за місцем проживання у лікаря-хірурга, кардіолога та ендокринолога, постійно приймає ліки. Також він потребує оперативного втручання, яке за медичним висновком з урахуванням стану його здоров`я відкладено. Амбулаторні, консультативні, діагностичні та лабораторні послуги надаються пацієнтам на платній основі за тарифами, затвердженими КМУ. Оперативне втручання, подальше лікування та реабілітація також будуть проведені за його рахунок, що потребує значних матеріальних витрат. У зв`язку з чим, просить суд в задоволенні позову відмовити.

Позивач в судове засідання не з`явився, заявою від 22.11.2024 року просив розглянути справу за його відсутності. На позовних вимогах наполягав та просив їх задовольнити у повному обсязі. Проти винесення заочного рішення не заперечував

Відповідач в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, про що свідчить рекомендоване повідомлення про вручення судової повістки, а також телефонограма №147 від 12.12.2024 року. Про причини неявки суд не повідомив.

Згідно із ч.2 ст.247 ЦПК України, у зв`язку з неявкою в судове засідання сторін, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу технічними засобами не здійснювалось.

Дослідивши матеріали справи, судом встановлено такі факти та відповідні ним правовідносини.

Відповідно до свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 від 04.09.2006 року, батьками ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , є ОСОБА_2 та ОСОБА_3 (а. с. 8).

Із витягу з реєстру Миколаївської територіальної громади № 2024/011504961 від 23.09.2024 року вбачається, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , з 16.09.2015 року зареєстрований за адресою АДРЕСА_1 (а. с. 6).

Рішенням Миколаївського районного суду Одеської області справа № 508/1028/15-ц від 26.10.2015 року, шлюб, зареєстрований між ОСОБА_3 та ОСОБА_2 , було розірвано. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 аліменти на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_1 , у розмірі 1/4 частки доходу (заробітку), але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 02.10.2015 року та до досягнення дитиною повноліття, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_1 . Прізвище позивача змінено на дошлюбне « ОСОБА_5 » (а.с. 14-15).

Згідно з договором про надання платної освітньої послуги для підготовки фахівців між відокремленим структурним підрозділом «Одеський технічний фаховий коледж Одеської національної академії харчових технологій» № 19/21-9КБ від 28.07.2021 року, укладеного між ВСП «Одеський технічний фаховий коледж ОНАХТ» в особі директора Іванової Л.В. та ОСОБА_4 , вартість платної освітньої послуги за 2024/2025 навчальний рік становить 15 500, 00 грн (а. с. 10-12).

За довідкою ВСП «Одеський технічний фаховий коледж Одеського національного технологічного університету» № 224/02 від 08.08.2024 року, ОСОБА_1 дійсно навчається в ВСП «ОТФК ОНТУ», заклад фахової перед вищої освіти, з 01.09.2021 року на IV-му курсі за умовами контракту. Термін навчання до 30.06.2025 року (а. с. 9).

Відповідно до довідки Миколаївської селищної ради Березівського району Одеської області № 1526 від 12.09.2024 року, до складу сім`ї ОСОБА_1 належить мати ОСОБА_4 (а. с. 13).

З наданих відповідачем виписок №16010, № 5159/2024, № ІХ-240209/689 з медичної карти стаціонарного хворого вбачається перебування ОСОБА_2 на стаціонарному лікуванні з 09.02.2024 року по 26.02.2024 року в КНП «Чуднівська лікарня» м.Чуднів, з 24.06.2024 року по 01.07.2024 року у КНП «Обласна клінічна лікарня ім. О.Ф. Гербачевського» м. Житомир, з 03.07.2024 року по 09.07.2024 року у Національному науковому центрі хірургії тa трансплантології ім. О.О. Шалімова Національної академії медичних наук України у м.Київ (а.с.42-45).

За довідкою Виробничого підрозділу «Козятинська дистанція сигналізації та зв`язку» № 515 від 04.12.2024 року, ОСОБА_2 працює на посаді електромеханіка дільниці ІІ групи. Протягом 2024 року мав наступні періоди втрати працездатності: 09.02.2024 року 04.03.2024 року, 04.06.2024 року 07.06.2024 року, 20.06.2024 року 16.08.2024 року (а.с.41)

Відповідно до консультаційних висновків спеціалістів від 21.10.2024 року, 29.11.2024 року, 03.12.2024 року, 04.12.2024 року ОСОБА_2 звертався до лікарів хірурга, кардіолога, ендокрінолога та проходив амбулаторне лікування (а.с.46-50).

Статтею 199 СК України передбачено, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання.

Стягнення аліментів на утримання дитини, яка продовжує навчання є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності, оскільки на період навчання вона не має самостійного заробітку та потребує матеріальної допомоги з боку батьків, які зобов`язані утримувати своїх повнолітніх дітей, які продовжують навчатися, до досягнення ними 23 років.

Пунктом 20 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» судам роз`яснено, що обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу.

Відповідно до частини третьої статті 199 СК України, право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів мають самі дочка, син, які продовжують навчатися, а також той із батьків, з яким вони проживають.

За положеннями статті 200 СК України, суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином.

Зі змісту ст. 182 СК України вбачається, що вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення.

Положеннями ст. 201 СК України передбачено поширення на відносини по утриманню між батьками і повнолітніми дочкою, сином норм статей 187, 189-192 і 194-197 цього Кодексу, які регулюють відносини по утриманню дитини.

Оцінивши зібрані по справі докази в їх сукупності, судом встановлено, що ОСОБА_1 досяг повноліття, але продовжує навчатися, в зв`язку з чим потребує матеріальної допомоги, а відповідач зобов`язаний утримувати сина до закінчення ним навчання (але не більше ніж до досягнення двадцяти трьох років), але такої допомоги не надає, при цьому не може бути визнаний неспроможним сплачувати аліменти, оскільки має стабільний дохід та не має інших утриманців, а отже може надавати матеріальну допомогу своїй повнолітній дитині.

Посилання відповідача на те, що за останній рік стан його здоров`я погіршився, на підтвердження чого надано виписки з медичної карти про перебування на стаціонарному лікуванні та висновки спеціалістів, а також квитанції про витрати на лікування, не спростовує того факту, що ОСОБА_1 продовжує навчатися та у зв`язку з чим потребує допомоги батьків.

Вказані обставини також не свідчать про те, що відповідач не може надавати допомогу своєму сину, оскільки періоди тимчасової непрацездатності ОСОБА_2 також оплачуються.

Отримання чи неотримання позивачем допомоги у зв`язку з інвалідністю не є предметом даного позову, оскільки спір стосується потреби ОСОБА_1 матеріальної допомоги батька у зв`язку з навчанням. Крім того, вимога відповідача щодо запиту в Управлінні соціального захисту населення Миколаївської районної державної адміністрації Одеської області довідки про розмір виплат ОСОБА_1 допомоги у зв`язку з інвалідністю, зазначена у відзиві на позов, не відповідає вимогам, встановленим у частинах 1 та 2 статті 84 ЦПК України, тому не підлягає задоволенню.

Разом із тим, суд вважає, що наявними у справі письмовими доказами, дослідженими судом, не підтверджено можливості платника аліментів ОСОБА_2 брати участь в утриманні повнолітньої дитини на рівні, який заявлено у позові.

При визначенні розміру аліментів, які підлягають стягненню з відповідача, суд враховує матеріальне становище позивача, який навчається на денній формі навчання, у зв`язку з чим не має можливості працювати та заробляти собі на прожиття, матеріальне становище відповідача, який працює у виробничому підрозділі «Козятинська дистанція сигналізації та зв`язку», тобто має регулярний дохід, погіршення стану здоров`я останнього протягом 2024 року, внаслідок чого ОСОБА_2 неодноразово перебував на лікуванні, зважаючи на те, що обов`язок по утриманню дітей покладається на обох батьків, а також те, що витрати на оплату навчання сина несе мати позивача ОСОБА_4 , та вважає, що позов підлягають частковому задоволенню, а саме з ОСОБА_2 на користь позивача підлягають стягненню аліменти у розмірі 1/6 частини з усіх видів його заробітку (доходу) щомісяця, починаючи з дня пред`явлення позову до суду і до закінчення ним навчання, але не більше ніж до досягнення дитиною 23 років.

Крім того, відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України, із відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 1211,20 грн.

Керуючись ст.ст. 12, 13, 81, 89, 141, 263-265, 279 ЦПК України, суд

ухвалив:

Позов ОСОБА_1 - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 аліменти на його утримання у розмірі 1/6 частини з усіх видів його заробітку (доходу) щомісяця, починаючи 14.11.2024 року і до закінчення ним навчання, але не більше ніж до досягнення дитиною 23 років.

У іншій частині позову - відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 на користь держави судовий збір у розмірі 1211,20 грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

На рішення протягом тридцяти днів з дня його проголошення, може бути подана апеляційна скарга до Одеського апеляційного суду або через Миколаївський районний суд Одеської області. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Позивач ОСОБА_1 , АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 .

Відповідач ОСОБА_2 , АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_3 .

Суддя Олена КОРСАНЕНКОВА