КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 грудня 2024 року Київський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

судді-доповідача Приходька К.П.,

суддів Писаної Т.О., Журби С.О.,

за участю секретаря Миголь А.А.,

розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Києві апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Форінт» на ухвалу Шевченківського районного суду м. Києва від 18 вересня 2024 року, постановлену за наслідками розгляду заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Форінт» про ухвалення додаткового рішення

у справі за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Форінт», заінтересовані особи: Акціонерне товариство «Міжнародний резервний банк», ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , Золотоніський ВДВС у Золотоніському районі Черкаської області ЦМУМЮ (м. Київ) про здійснення процесуального правонаступництва позивача та зміну у виконавчому провадженні сторони (стягувача) її правонаступником -

установив:

У провадженні Шевченківського районного суду м. Києва перебувала вказана цивільна справа.

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 21 червня 2024 року задоволено заяву представника ТОВ «ФК «Форінт», заінтересовані особи: АТ «Міжнародний резервний банк», ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , Золотоніський ВДВС у Золотоніському районі Черкаської області ЦМУМЮ (м. Київ) про здійснення процесуального правонаступництва позивача та зміну у виконавчому провадженні сторони (стягувача) її правонаступником.

Замінено первісного стягувача АТ «Міжнародний резервний банк» на його правонаступника - ТОВ «ФК «Форінт» у виконавчому провадженні, з примусового виконання виконавчого листа №2-4693/10, виданого 19 травня 2011 року Шевченківським районним судом м. Києва від 12 листопада 2010 року, про стягнення заборгованості з ОСОБА_1

13 вересня 2024 року на адресу суду першої інстанції від представника заявника ТОВ «ФК «Форінт» - Філатової Н.А. надійшла заява про ухвалення додаткового рішення у справі №761/20702/24 за заявою ТОВ «ФК «Форінт» від 29 травня 2024 року про здійснення процесуального правонаступництва позивача та зміну стягувача за виконавчим провадженням, в частині не вирішених питань (вимог), а саме: здійснення процесуального правонаступництва сторони (позивача) у справі №2-4693/10 АТ «Міжнародний резервний Банк» (який є правонаступником всіх прав та обов`язків ПАТ «Дочірній Банк Сбербанку Росії) на ТОВ «ФК «Форінт»; замінити стягувача АТ «Міжнародний резервний Банк» (який є правонаступником всіх прав та обов`язків ПАТ «Дочірній Банк Сбербанку Росії) його правонаступником - ТОВ «ФК «Форінт» за виконавчим провадженням, з примусового виконання виконавчого листа №2-4693/10, виданого 19 травня 2011 року Шевченківським районним судом м. Києва на примусове виконання рішення Шевченківського районного суду міста Києва від 12 листопада 2010 року, про стягнення заборгованості з ОСОБА_2 .

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 18 вересня 2024 року, відмовлено у прийнятті додаткового рішення за заявою представника ТОВ «ФК «Форінт», заінтересовані особи: АТ «Міжнародний резервний банк», ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , Золотоніський ВДВС у Золотоніському районі Черкаської області ЦМУМЮ (м. Київ) про здійснення процесуального правонаступництва позивача та зміну у виконавчому провадженні сторони (стягувача) її правонаступником.

Не погодившись з ухвалою суду першої інстанції, ТОВ «ФК «Форінт» оскаржило її в апеляційному порядку, оскільки вважає ухвалу незаконною та необґрунтованою, постановленою з порушенням норм матеріального та процесуального права.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги зазначило, що зміст заяви ТОВ «ФК «Форінт» від 29 травня 2024 року свідчить про те, що остання містила три вимоги, а саме, здійснення процесуального правонаступництва позивача, заміну стягувача за виконавчим провадженням про стягнення заборгованості з ОСОБА_1 та заміну стягувача за виконавчим провадженням про стягнення заборгованості з ОСОБА_2 .

Разом з тим, судом першої інстанції було вирішено тільки одне питання (вимога) про заміну стягувача за виконавчим провадженням про стягнення заборгованості з ОСОБА_1 , а вимога про здійснення процесуального правонаступництва позивача та вимога про заміну стягувача за виконавчим провадженням про стягнення заборгованості з ОСОБА_2 не були розглянуті.

Просило, скасувати ухвалу Шевченківського районного суду м. Києва від 18 вересня 2024 року та прийняти нове рішення якою задовольнити заяву ТОВ «ФК «Форінт» про ухвалення додаткового рішення.

Відзив на апеляційну скаргу у встановлений апеляційним судом строк не надходив.

Відповідно до ч.3 ст.360 ЦПК України, відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.

Перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Встановлено, що 29 травня 2024 року ТОВ «ФК «Форінт» звернулося до Шевченківського районного суду м. Києва із заявою про здійснення процесуального правонаступництва позивача та зміну у виконавчому провадженні сторони (стягувача) її правонаступником.

Просило, здійснити процесуальне правонаступництво сторони (позивача) у справі №2-4693/10 АТ «Міжнародний резервний банк» на ТОВ «ФК «Форінт».

Замінити стягувача АТ «Міжнародний резервний банк» його правонаступником - ТОВ «ФК «Форінт» за виконавчим провадженням, з примусового виконання виконавчого листа №2-4693/10, виданого 19 травня 2011 року Шевченківським районним судом м. Києва на примусове виконання рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 12 листопада 2010 року про стягнення заборгованості з ОСОБА_1 .

Замінити стягувача АТ «Міжнародний резервний банк» його правонаступником - ТОВ «ФК «Форінт» за виконавчим провадженням, з примусового виконання виконавчого листа №2-4693/10, виданого 19 травня 2011 року Шевченківським районним судом м. Києва на примусове виконання рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 12 листопада 2010 року про стягнення заборгованості з ОСОБА_2 .

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 21 червня 2024 року задоволено заяву представника ТОВ «ФК «Форінт», заінтересовані особи: АТ «Міжнародний резервний банк», ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , Золотоніський ВДВС у Золотоніському районі Черкаської області ЦМУМЮ (м. Київ) про здійснення процесуального правонаступництва позивача та зміну у виконавчому провадженні сторони (стягувача) її правонаступником.

Замінено первісного стягувача АТ «Міжнародний резервний банк» на його правонаступника - ТОВ «ФК «Форінт» у виконавчому провадженні, з примусового виконання виконавчого листа №2-4693/10, виданого 19 травня 2011 року Шевченківським районним судом м. Києва від 12 листопада 2010 року, про стягнення заборгованості з ОСОБА_1

13 вересня 2024 року на адресу суду першої інстанції від представника заявника ТОВ «ФК «Форінт» - Філатової Н.А. надійшла заява про ухвалення додаткового рішення у справі №761/20702/24 за заявою ТОВ «ФК «Форінт» від 29 травня 2024 року про здійснення процесуального правонаступництва позивача та зміну стягувача за виконавчим провадженням, в частині не вирішених питань (вимог), а саме: здійснення процесуального правонаступництва сторони (позивача) у справі №2-4693/10 АТ «Міжнародний резервний Банк» (який є правонаступником всіх прав та обов`язків ПАТ «Дочірній Банк Сбербанку Росії) на ТОВ «ФК «Форінт»; замінити стягувача АТ «Міжнародний резервний Банк» (який є правонаступником всіх прав та обов`язків ПАТ «Дочірній Банк Сбербанку Росії) його правонаступником - ТОВ «ФК «Форінт» за виконавчим провадженням, з примусового виконання виконавчого листа №2-4693/10, виданого 19 травня 2011 року Шевченківським районним судом м. Києва на примусове виконання рішення Шевченківського районного суду міста Києва від 12 листопада 2010 року, про стягнення заборгованості з ОСОБА_2 .

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 18 вересня 2024 року, відмовлено у прийнятті додаткового рішення за заявою представника ТОВ «ФК «Форінт», заінтересовані особи: АТ «Міжнародний резервний банк», ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , Золотоніський ВДВС у Золотоніському районі Черкаської області ЦМУМЮ (м. Київ) про здійснення процесуального правонаступництва позивача та зміну у виконавчому провадженні сторони (стягувача) її правонаступником.

Відмовляючи у прийнятті додаткового рішення, суд першої інстанції виходив з того, що відсутні правові підстави для ухвалення додаткового рішення на ухвалу суду про здійснення процесуального правонаступництва позивача та зміну у виконавчому провадженні сторони (стягувача) її правонаступником.

Також зазначено, що заявник не позбавлений можливості оскаржити ухвалу суду про здійснення процесуального правонаступництва позивача та зміну у виконавчому провадженні сторони (стягувача) її правонаступником у встановленому порядку, або ж подати заяву про заміну сторони виконавчого провадження відносно іншого боржника, щодо якого така вимога не була вирішена.

Однак, з такими висновками колегія суддів апеляційного суду погодитись не може, оскільки вони не ґрунтуються на матеріалах справи, а також не узгоджуються з вимогами чинного законодавства, з огляду на таке.

Глава 9 Розділу ІІІ ЦПК України «Судові рішення» містить, в тому числі положення видів судових рішень, якими є і ухвала суду.

Частиною 1 ст. 258 ЦПК України встановлено, що судовими рішеннями є: ухвали, рішення, постанови, судові накази.

Тобто, ухвала суду є видом судового рішення, а тому до вказаного виду судового рішення підлягає застосуванню норма процесуального права щодо ухвалення додаткового рішення.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 270 ЦПК України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: стосовно певної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення.

Позиція суду першої інстанції, що ТОВ «ФК «Форінт» не позбавлений права на оскарження ухвали суду від 21 червня 2024 року чи звернення до суду з новою заявою про заміну сторони у виконавчому провадженні не ґрунтується на вимогах закону, оскільки у даному випадку відсутні підстави для оскарження ухвали суду від 21 червня 2024 року в якій були встановлені обставини справи, згідно доводів заяви та зазначено, що заява задоволена в повному обсязі, без вирішення судом двох питань, які заявлялися стягувачем та підлягають вирішенню у порядку ст. 270 ЦПК України.

З урахуванням вищевикладеного, рішення суду першої інстанції про відмову в ухваленні додаткового рішення не може вважатися законним та підлягає скасуванню з ухваленням нового судового рішення.

Надаючи оцінку заяві ТОВ «ФК «Форінт» про здійснення процесуального правонаступництва сторони (позивача) у справі №2-4693/10 АТ «Міжнародний резервний банк» на ТОВ «ФК «Форінт» та замінии стягувача АТ «Міжнародний резервний банк» його правонаступником - ТОВ «ФК «Форінт» за виконавчим провадженням, з примусового виконання виконавчого листа №2-4693/10, виданого 19 травня 2011 року Шевченківським районним судом м. Києва на примусове виконання рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 12 листопада 2010 року про стягнення заборгованості з ОСОБА_2 , колегія суддів виходить з наступного.

06 липня 2006 року між «Банк НРБ», правонаступником якого було ПАТ «Дочірній банк Сбербанку Росії» (правонступником якого стало Акціонерне товариство Міжнародний резервний банк» та ОСОБА_1 укладено кредитний договір №02-07-06/ФО, відповідно до якого надано кредит у загальному розмірі 1187000 доларів США.

Банк свої зобов`язання за Кредитним договором виконав в повному обсязі, а позичальник обов`язок щодо своєчасного повернення кредитних коштів не виконав.

В якості забезпечення виконання зобов`язання за вказаним кредитним договором з фінансовим поручителем ОСОБА_2 06 липня 2006 року укладено договір поруки, посвідчений ПН КМНО Морозовою С.В. та зареєстровано в реєстрі за №12065.

12 листопада 2010 року рішенням Шевченківського районного суду м. Києва у справі №2-4693/10 стягнуто з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на користь ПАТ «Дочірній банк Сбербанку Росії» 10903988,04 грн.

З метою виконання рішення суду від 12 листопада 2010 року стягувачу були видані Шевченківським районним судом м.Києва 19 травня 2011 року виконавчі документи (листи) №2-4693/10.

Виконавчі документи знаходяться на примусовому виконанні:

- у приватного виконавця Плесюка О.С., виконавче провадження за №63677420 від 19 листопада 2020 року (стягувач - АТ «Сбербанк», правонаступником якого є АТ «МР Банк»; боржник - ОСОБА_1 ).

- у Золотоніському ВДВС у Золотоніському районі Черкаської області ЦМУМЮ (м. Київ), виконавче провадження за №27972696 від 26 липня 2011 року (стягувач - ПАТ «Сбербанк», правонаступником якого є АТ «МР Банк»; боржник - ОСОБА_2 ).

28 березня 2024 року відбувся продаж пулу активів АТ «Мегабанк», АТ «МР Банк» та ПАТ «Промінвестбанк», що складається з прав вимоги за кредитними договорами, укладеними з фізичними особами, зокрема, активу АТ «МР «Банк» з права вимоги за кредитними договорами №02-07-06/ФО від 06 липня 2006 року (позичальник - ОСОБА_1 ).

Переможцем продажу вказаного активу з права вимоги, в тому числі за вказаним кредитним договором стало ТОВ «ФК «Форінт», що підтверджується протоколом електронного аукціону №GFD001-UA-537 від 28 березня 2024 року.

10 квітня 2024 року ТОВ «ФК «Форінт», який придбав активи з прав вимоги за кредитними договорами, в тому числі за кредитним договором №02-07-06/ФО від 06 липня 2006 року, було сплачено ціну продажу активів/лоту у загальному розмірі 17128583,05 грн., що підтверджується платіжними інструкціями за №12588147, №12588148, та №12588149 від 10 квітня 2024 року.

27 травня 2024 року АТ «МР Банк» та ТОВ «ФК «Форінт» укладено Договір №GL3N225744 про відступлення прав вимоги, на підставі протоколу електронного аукціону №GFD001-UA-537 від 28 березня 2024 року, відповідно до умов якого Банк відступив Новому кредитору належні Банку, а Новий кредитор набув права вимоги Банку до позичальників, заставодавців (іпотокодавців), поручителів та дебіторів зазначених у Додатку №1 та Додатку 2 до цього Договору.

Пунктом 2 Договору сторони погодили, що Новий кредитор в день настання Відкладальної обставини відповідно до пункту 18-1 цього Договору, але в будь-якому випадку не раніше моменту отримання Банком у повному обсязі коштів, відповідно до пункту 5 цього Договору, набуває усі права кредитора за Основними договорами, включаючи: право вимагати належного виконання Боржниками зобов`язань за Основними договорами, сплати Боржниками грошових коштів, сплати процентів у розмірах, вказаних у Додатку № 2 до цього Договору, право вимагати сплати неустойок, пеней, штрафів, передбачених Основними договорами, право вимагати сплати сум, передбачених статтею 625 Цивільного кодексу України (індекс інфляції, 3,0% річних), право вимагати передачі предметів забезпечення в рахунок виконання зобов`язань за Основними договорами, право вимагати застосуванню наслідків реституції при недійсності правочинів, право отримання коштів від реалізації заставного та іншого майна Боржників, вимоги, які випливають з розірвання та/або визнання недійсними договорів із Боржниками, права, що випливають із судових справ, у тому числі справ про банкрутство Боржників, виконавчих проваджень щодо Боржників, в тому числі щодо майна Боржників, яке не було реалізоване на торгах та підлягатиме передачі стягувачу в погашення боргу після укладення цього Договору, права вимоги за мировими угодами із Боржниками, договорами з арбітражними керуючими Боржників, охоронними організаціями, права участі в комітеті кредиторів Боржників, тощо. Розмір Прав вимоги, які переходять до Нового кредитора, вказаний у Додатку № 2 до цього Договору.

Права кредитора за Основними договорами переходять до Нового кредитора у повному обсязі та на умовах, які існують на момент відступлення Права вимоги, за виключенням права на здійснення договірного списання коштів рахунку/рахунків Боржників, що надане Банку відповідно до умов Основні договорів.

Відповідно до п. 18-1 Договору сторони домовились, що цей Договір укладається з відкладальною обставиною (в розумінні частини першої статті 212 Цивільного кодексу України) та набуває чинності (є укладеним) та породжує права й обов`язки у Сторін виключно після настання сукупності наступних обставин (далі та вище за текстом - Відкладальна обставина): підписання цього Договору Сторонами та укладення Новим кредитором договорів купівлі-продажу (договорів відступлення прав вимоги) щодо усього майна та майнових прав/прав вимоги, які входять до складу пулу відповідно до протоколу електронного аукціону, переможцем якого став Новий кредитор, №GFD001-UA-537, сформованого 28 березня 2024 року.

Взаємні права та обов`язки Сторін за цим Договором виникають з моменту настання Відкладальної обставини. Права вимоги переходять від Банка до Нового кредитора після настання Відкладальної обставини.

При цьому, датою набуття чинності (моментом укладення) цим (цього) Договором (Договору) буде вважатися дата укладення Новим кредитором останнього з договорів купівлі-продажу (договорів відступлення прав вимоги) майна/майнових прав/прав вимоги, які входять до складу пулу відповідно до протоколу електронного аукціону, переможцем якого став Новий кредитор, №GFD001-UA-537, сформованого 28 березня 2024 року.

Згідно умов Договору №GL3N225744 про відступлення прав вимоги від 27 травня 2024 року, ТОВ «ФК «Форінт» здійснило розрахунок у повному обсязі, що підтверджується платіжною інструкцією за №12588147 від 10 квітня 2024 року.

Також 27 травня 2024 року між сторонами було укладено всі договори відступлення прав вимоги, які входять до складу пулу відповідно до протоколу електронного аукціону №GFD001UA-537, сформованого 28 березня 2024 року, зокрема Договір №GL3N225744 про відступлення прав вимоги від 27 травня 2024 року (укладених між ПАТ «Промінвестбанк» та ТОВ «ФК «Форінт»); Договір №GL3N225744 про відступлення прав вимоги від 27 травня 2024 року (укладений між АТ «Мегабанк» та ТОВ «Форінт»).

Згідно Додатку №1 та Додатку №2 до Договору №GL3N225744 відступлення прав вимоги від 27 травня 2024 року, які є невід`ємними частинами Договору, ТОВ «ФК «Форінт» було відступлено заборгованість Боржників, в тому числі за кредитним договором 02-07-06/ФО від 06 липня 2006 року, укладеного з ОСОБА_1 , та забезпечувальним договором (договором поруки від 06 липня 2006 року, укладеного з ОСОБА_2 , який посвідчено нотаріально за №12065).

Таким чином, внаслідок укладення вказаних договорів ТОВ «ФК «ФОРІНТ» став правонаступником АТ «МР Банк».

У пункті 9 статті 129-1 Конституції України до основних засад судочинства віднесено обов`язковість рішень суду.

Виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду та ефективного захисту сторони у справі, що передбачено статтями 6, 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Частиною першою статті 18 ЦПК України визначено, що судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

У разі смерті фізичної особи, припинення юридичної особи, заміни кредитора чи боржника у зобов`язанні, а також в інших випадках заміни особи у відносинах, щодо яких виник спір, суд залучає до участі у справі правонаступника відповідної сторони або третьої особи на будь-якій стадії судового процесу.

Усі дії, вчинені в цивільному процесі до вступу правонаступника, обов`язкові для нього так само, як вони були обов`язкові для особи, яку він замінив (частини 1 та 2 ст. 55 ЦПК України).

У разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження суд замінює таку сторону її правонаступником.

Заяву про заміну сторони її правонаступником може подати сторона (заінтересована особа), державний або приватний виконавець (частини 1 та 2 ст. 442 ЦПК України).

Положення цієї статті застосовуються також у випадку необхідності заміни боржника або стягувача у виконавчому листі до відкриття виконавчого провадження (ч. 5 ст. 442 ЦПК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 42 ЦПК України, у справах позовного провадження учасниками справи є сторони, треті особи.

Згідно із ч. 1 ст. 48 ЦПК України сторонами в цивільному процесі є позивач і відповідач.

Сторонами виконавчого провадження є стягувач і боржник.

Стягувачем є фізична або юридична особа чи держава, на користь чи в інтересах яких видано виконавчий документ.

Боржником є визначена виконавчим документом фізична або юридична особа, держава, на яких покладається обов`язок щодо виконання рішення (частини 1 та 2 ст. 15 Закону України «Про виконавче провадження»).

Виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі рішення) сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативноправовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню (ч. 1 ст. 1 Закону України «Про виконавче провадження»).

У разі вибуття однієї із сторін виконавець за заявою сторони, а також заінтересована особа мають право звернутися до суду із заявою про заміну сторони її правонаступником.

Для правонаступника усі дії, вчинені до його вступу у виконавче провадження, є обов`язковими тією мірою, якою вони були б обов`язковими для сторони, яку правонаступник замінив.

У разі якщо сторона виконавчого провадження змінила найменування (для юридичної особи) або прізвище, ім`я чи по батькові (для фізичної особи), виконавець, за наявності підтверджуючих документів, змінює своєю постановою назву сторони виконавчого провадження (ч. 5 ст. 15 Закону України «Про виконавче провадження»).

Виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зокрема за заявою стягувача про примусове виконання рішення (згідно із п. 1 ч. 1 ст. 26 Закону України «Про виконавче провадження»).

Виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження (ч. 5 ст. 26 Закону України «Про виконавче провадження»).

Реалізація процесуального правонаступництва має мати процесуальну мету, яку суд також враховує разом із доказами матеріального правонаступництва, яке стало підставою процесуального правонаступництва.

Заміна судом сторони справи на підставі матеріального правонаступництва здійснюється з процесуальною метою реалізації правонаступником прав щодо виконання судового рішення у виконавчому провадженні, відтак потребує розгляду підстав поновлення такого виконавчого провадження, якщо воно вважається закінченим.

Враховуючи завдання виконавчого провадження як складової судового провадження, процесуальною метою заміни як сторони відкритого виконавчого провадження, так і сторони справи (стягувача у виконавчому документі) в цьому контексті є отримання виконання судового рішення в межах виконавчого провадження.

Аналіз зазначених норм Конституції, положень цивільного закону, які регулюють зобов`язальні відносини, положень цивільного процесуального законодавства, які визначають порядок вирішення процесуальних питань, пов`язаних з виконанням судових рішень, а також норм ЗУ «Про виконавче провадження», в їх сукупності дає підстави вважати, що оскільки судове рішення знаходиться на стадії виконання, наявність чи відсутність відкритого виконавчого провадження не має правового значення для вирішення питання про заміну сторони виконавчого провадження.

Відповідно до норм ст. 431 ЦПК України, виконання судового рішення здійснюється на підставі виконавчого листа, виданого судом, який розглядав справу як суд першої інстанції.

Водночас, також слід зазначити, що відповідно до ч. 1 ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод (надалі «Конвенція») та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Відповідно до ст.6 Конвенції кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Сферою регулювання ст.6 Конвенції є також виконання судового рішення. Зокрема Європейський суд з прав людини зазначає, що п.1 ст.6 Конвенції («Право на справедливий суд») гарантує кожному право на звернення до суду з позовом щодо будь-яких його цивільних прав та обов`язків.

Таким чином, ця стаття проголошує право на доступ до суду, тобто право подати до суду позов з цивільно-правових питань.

Однак, це право було б ілюзорним, якби правова система договірної держави допускала, щоб остаточне судове рішення, яке має обов`язкову силу, не виконувалося на шкоду одній із сторін.

Виконавче провадження є завершальною стадією судового провадження.

В рішенні Європейського суду «Горнсбі проти Греції» від 10.03.1997 (п. 40) зазначено, що для цілей статті 6 Конвенції виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватися як складова частина «суду».

Аналізуючи досліджені по справі докази в їх сукупності, колегія суддів вважає, що заява ТОВ «ФК «Форінт», заінтересовані особи: АТ «Міжнародний резервний банк», ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , Золотоніський ВДВС у Золотоніському районі Черкаської області ЦМУМЮ (м. Київ) про здійснення процесуального правонаступництва позивача та зміну у виконавчому провадженні сторони (стягувача) її правонаступником є законною та обґрунтованою, а тому підлягає задоволенню.

Оскільки ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 21 червня 2024 року вирішено питання щодо заміни стягувача у виконавчому провадженні про стягнення заборгованості з ОСОБА_1 , в апеляційному порядку при перегляді ухвали Шевченківського районного суду м. Києва від 18 вересня 2024 року про відмову в ухваленні додаткового рішення підлягає задоволенню заява ТОВ «ФК «Форінт» про заміну позивача на його правонаступника та про заміну стягувача у виконавчому провадженні про стягнення заборгованості з ОСОБА_2 .

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 367,374,376,381-384,390 ЦПК України, суд,

постановив:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Форінт» задовольнити.

Ухвалу Шевченківського районного суду м. Києва від 18 вересня 2024 рокускасувати та ухвалити по справі нове судове рішення.

Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Форінт» про ухвалення додаткового рішення про здійснення процесуального правонаступництва позивача та зміну у виконавчому провадженні сторони (стягувача) її правонаступником задовольнити.

Замінити позивача Акціонерне товариство «Міжнародний резервний банк» на його правонаступника - Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Форінт» у справі №2-4693/10.

Замінити стягувача Акціонерне товариство «Міжнародний резервний банк» його правонаступником - Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Форінт» (, адреса: 01010, місто Київ, вул. Князів Острозьких, будинок 32/2) за виконавчим провадженням, з примусового виконання виконавчого листа №2-4693/10, виданого 19 травня 2011 року Шевченківським районним судом м. Києва на примусове виконання рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 12 листопада 2010 року, про стягнення заборгованості з ОСОБА_2 .

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Повний текст постанови складений 18 грудня 2024 року.

Суддя-доповідач К.П. Приходько

Судді Т.О. Писана

С.О. Журба