Справа № 522/4909/23
Провадження № 2-о/522/161/24
УХВАЛА

10 грудня 2024 року м. Одеса

Приморський районний суд м. Одеси

у складі: головуючого судді - Домусчі Л.В.,

за участі секретаря судового засідання Навроцької Є.І.,

розглянувши у судовому засіданні цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , зацікавлена особа: Одеська міська рада, про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу,

ВСТАНОВИВ:

До Приморського районного суду м. Одеси 15.03.2023 року надійшла заява ОСОБА_1 , зацікавлена особа: ОСОБА_2 , про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу, та просила встановити факт її сумісного проживання однією сім`єю без шлюбу разом з ОСОБА_3 в період з 01.01.2004 року до ІНФОРМАЦІЯ_1 , а також визнати її спадкоємицею четвертої черги на рухоме, нерухоме майно та вклади (грошові кошти), які були розміщені на рахунках в ПАТ КБ «Приватбанк».

Заява обґрунтована тим, що з 1997 року заявниця разом з ОСОБА_3 почали жити повноцінним життям як жінка та чоловік однією сім`єю без реєстрації шлюбу. Їх сімейний союз жінки та чоловіка у органах державної реєстрації актів цивільного стану не реєстрували. Заявниця проживала однією сім`єю з ОСОБА_3 до його смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 . 16.08.2021 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) видано свідоцтво про смерть ОСОБА_3 . Ритуальною службою міста Одеси КП «Спеціалізоване підприємство комунально-побутового обслуговування» видано Свідоцтво на поховання ОСОБА_1 . Всі витрати на поховання та пов`язані з цим ритуальні послуги здійснені заявницею. ОСОБА_3 заповіту не складав, інших спадкоємців за законом, які б прийняли спадщину після його смерті, окрім заявниці, відсутні. Приватним нотаріусом Корнік Д.А. листом від 23.02.2022 року № 46/02-14 повідомлено, що нею 27.01.2022 року на підставі заяви, була відкрита спадкова справа після ОСОБА_3 ОСОБА_1 бажає прийняти спадщину відповідно як спадкоємиця 4-тої черги, у зв`язку з чим звернулась до суду з заявою про встановлення факту проживання однією сім`єю зі спадкодавцем, ОСОБА_3 , без шлюбу в період з 01.01.2004 року по 15.08.2021 року та про визнання її спадкоємицею четвертої черги на рухоме, нерухоме майно та вклади (грошові кошти), які були розміщені на рахунках в ПАТ КБ «Приватбанк».

Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 16.03.2023 року відмовлено у відкритті провадження за заявою ОСОБА_1 , зацікавлена особа: ОСОБА_2 , про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу.

Постановою Одеського апеляційного суду від 19.12.2023 року ухвалу Приморського районного суду м. Одеси від 16.03.2023 року про відмову у відкритті провадження скасовано та направлено справу до суду першої інстанції для продовження розгляду зі стадії вирішення питання про відкриття провадження у справі.

25.01.2024 року зазначена справа надійшла до Приморського районного суду м. Одеси та згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями 29.01.2024 року справу розподілено на суддю Домусчі Л.В.

Справу суддя отримала 30.01.2024 року.

Ухвалою суду від 30.01.2024 року заяву було залишено без руху та надано час для усунення недоліків. Недоліки були усунуті 08.02.2024 року та було надано уточнену заяву про встановлення факту із зазначенням заінтересованої особи Одеської міської ради та з уточненням вимог, а саме: встановити факт сумісного проживання ОСОБА_1 однією сім`єю без шлюбу разом з ОСОБА_3 в період з 01.01.2004 року до ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Зазначену заяву суддя отримала 09.02.2024 року.

Ухвалою суду від 12.02.2024 року провадження у справі було відкрито та призначено до розгляду в судовому засіданні на 25.03.2024 року.

У зв`язку з оголошенням повітряної тривоги у м. Одесі та Одеській області розгляд справи, призначений на 25.03.2024 року, відкладено на 29.04.2024 року.

У судове засідання 29.04.2024 року з`явилися представник заявниці-адвокат Мандриченко Ж.В. та представник ОМР-Срібна А.І.

Представник ОМР-Срібна А.І. просила витребувати спадкову справу, заведену після смерті ОСОБА_3 .

Представник заявниці-адвокат Мандриченко Ж.В. вважає витребування непотрібним та заявила усне клопотання щодо виклику у якості свідків ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , крім того зазначила, що якщо суд вважає необхідним витребувати спадкову справу, то така справа була передана на зберігання приватному нотаріусу Одеського міського нотаріального округу Ткаченко Інни Валеріївни.

Представник ОМР-Срібна А.І. проти виклику свідків не заперечувала.

Протокольною ухвалою суд задовольнив клопотання представника заявниці про виклик свідків.

Розгляд справи відкладено на 11.06.2024 року.

Ухвалою суду від 29.04.2024 року клопотання представника ОСОБА_7 задоволено. Витребувано у приватного нотаріуса Одеського міського нотаріального округу Ткаченко Інни Валеріївни належним чином завірену копію спадкової справи, заведеної після смерті ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 .

До суду 16.05.2024 року від представник ОСОБА_1 -адвоката Мандриченко Ж.В. надійшла заява про виклик та допит у якості свідків ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 .

До суду 11.06.2024 року від представника ОСОБА_1 -адвоката Мандриченко Ж.В. надійшло клопотання про долучення доказів, на виконання ухвали суду -нотаріально засвідчену копію спадкової справи № 27/2023 (попередній № 02/2022) щодо майна ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

У судове засідання 11.06.2024 року з`явилися представник ОСОБА_1 -адвокат Мандриченко Ж.В. та представник ОМР-Романець Ю.-В.О.

Представник ОСОБА_1 -адвокат Мандриченко Ж.В. просила долучити до матеріалів справи нотаріально засвідчену копію спадкової справи та відкласти розгляд справи з метою ознайомлення з нею заінтересованої особи.

Представник ОМР-Романець Ю.-В.О. просила відкласти розгляд справи з метою ознайомлення зі спадковою справою.

Протокольною ухвалою суд задовольнив клопотання представників сторін, долучив до матеріалів справи копію спадкової справи та надав час для ознайомлення з нею, відклавши розгляд справи на 28.08.2024 року.

До суду 17.06.2024 року на виконання ухвали суду від 29.04.2024 року від приватного нотаріуса Ткаченко І.В. надійшла копія спадкової справи № 27/2023 (попередній № 02/2022) щодо майна ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

У зв`язку з відсутністю електропостачання у приміщенні Приморського районного суду м. Одеси, розгляд справи, призначений на 28.08.2024 року, відкладено на 22.10.2024 року.

У судове засідання 22.10.2024 року з`явилися представник ОСОБА_1 -адвокат Мандриченко Ж.В., представник ОСОБА_8 та свідки: ОСОБА_9 , ОСОБА_5 .

Представник ОСОБА_1 -адвокат Мандриченко Ж.В. пояснила, що заявниця жила з січня 2004 року до ІНФОРМАЦІЯ_1 як подружжя з померлим ОСОБА_3 . Вони фактично разом жили, були спільні рахунки, зобов`язання, однак шлюб не був зареєстрований. ОСОБА_3 раптово помер. У них був спільний побут, жили в одній квартирі, мали спільні обов`язки та спільне господарство. З 2017 року була спільна господарська діяльність. Заявниця поховала його, у нього не було ніяких родичів. У АТ КБ «Приватбанк» в них були спільні рахунки, як дружини; та у Декларації про первинну медичну допомогу обох зазначені номер їх (2018 рік); є замовлення на особові рахунки; є фото. Був дуже тривалий та тісний шлюб, дітей в них не було. У ОСОБА_3 були вади з зором з дитинства. Пояснила, що ОСОБА_5 є похресницею померлого та заявниці, а не родичкою. З померлим та заявницею з 2017 року разом проживала племінниця заявниці (донька її сестри), бо та поступила до ВНЗ.

Свідок ОСОБА_9 пояснила, що ОСОБА_1 її рідка тітка ( рідна сестра її матерів) відносини з нею добрі. Коли вона приїхала на навчання до юридичного коледжу в м.Одесу, то проживала 3 роки у померлого та заявниці в квартирі, тобто з 2017 року по 2020 рік, за адресою: АДРЕСА_1 . Пояснила, що вони їй виділили окрему кімнату, піклувалися про неї, годували, допомагали. Вони давно і добре жили як чолову та жінка. З її дитинства вони приїздили до її села, коли вона жила у своїх батьків, на літо часто брали свідка до себе на відпочинок до моря. Тітка-заявниця, працює швачкою, потім ФОП та дядько (померлий) допомагав їй у всьому, він працював в інституті, у нього була інвалідність по зору. У заявниці та померлого усе було разом, як і у її батьків, в неї не було сумнівів що вони подружжя, всі спільні свята проводили разом , купували одяг, харчі, комунальні платежі, дозвілля. Пояснила, що про відсутністю у них реєстрації шлюбу дізналась лише після його смерті. Тітка два роки доглядала за бабусею померлого, коли вона захворіла. Заявниця та померлий довіряли один одному, користувались банківськими картами один одного, мали спільний бюджет. У померлого ані дітей, а ні родичів не має. Також пояснила, що у них в квартирі зроблено доволі хороший ремонт в квартирі.

Свідок ОСОБА_5 пояснила, що знає ОСОБА_1 та померлого, оскільки вони її хрещені, завжди разом збирались на свята та відмічали їх. Також пояснила, що вони жили разом у своїй квартирі, мали кішку, вона була у них на Різдво у 2020 році. Хрещений помер, а у той день хрещена поїхала до себе у село, а потім повернулась, вибивали двері квартири, це все було у серпні 2021 року. В них була одна квартира, де вони разом жили. Дізналась від своєї мами після смерті хрещеного, що вони з ОСОБА_1 не були у зареєстрованому шлюбі. Вони хрестили її як подружня пара, завжди були разом, ніхто не знав, що вони не перебували у зареєстрованому шлюбі. Завжди приходила до них у гості просто так та на свята, а влітку вони орендували будинок у моря та туди також її та батьків запрошували. Свідок пояснила, що їй казали, що у хрещеного родичів немає, про дітей не знає.

У зв`язку з оголошенням повітряної тривоги розгляд справи було відкладено на 10.12.2024 року.

До суду 10.12.2024 року від представника Одеської міської ради-Срібна А.І. надійшла заява про залишення заяви без розгляду.

В обґрунтування заяви зазначено, що в матеріалах справи відсутні докази спільного проживання та введення спільного господарства заявниці зі спадкодавцем протягом 5 років до часу відкриття спадщини. Надані заявницею довідки голови ОСББ «Гармонія-78», декларацій заявника та спадкодавця про вибір лікаря, квитанцій АТ КБ «Приватбанк» від 18.02.2019 року, від 13.03.2019 року (2 шт.), від 15.04.2019 року, від 12.05.2019 року, від 12.06.2019 року (2 шт.), розписки від 19.06.2020 року та рахунку від 04.12.2015 року № 200, не можуть слугувати належними та допустимими доказами, не є достатніми для встановлення факту проживання однією сім`єю. Те ж саме стосується і розписки від 19.06.2020 року. Стосовно документів щодо організації та проведення поховання та копій правовстановлюючих документів, що підтверджують право власності спадкодавця на спадкове майно. Зазначають, що Верховним Судом висловлена стала правова позиція щодо того, що наявність документів, пов`язаних зі смертю та захороненням спадкодавця не є належним доказом, оскільки ці документи не підтверджують факт спільного проживання, ведення спільного господарства та наявності взаємних прав та обов`язків із померлим. Такого висновку дійшов Верховний Суд, зокрема, у постанові від 25.11.2019 року у справі № 202/5003/16-ц.Окремо зазначають, що здійснення оплати послуг з поховання спадкодавця, відповідно до практики Верховного Суду, наведеної вище, не є достатнім доказом для підтвердження факту спільного проживання, а лише може свідчити про жест доброї волі до померлого. На їх думку свідки не підтвердили факт спільного проживання заявника зі спадкодавцем.

Крім того зазначено, що заявник просить встановити факт проживання однією сім`єю зі спадкодавцем і встановлення даного факту пов`язано з вирішенням спору про право власності на нерухоме майно, на яке може претендувати територіальна громада м. Одеси в особі Одеської міської ради, таким чином наявний спір про право, який в порядку окремого провадження розгляду не підлягає, а має вирішуватись виключно в порядку позовного провадження. З урахуванням вищевикладеного зазначають, що територіальна громада в особі Одеської міської ради як екстраординарний спадкоємець та носій речово - правового інтересу на відумерле майно заперечує щодо задоволення заяви ОСОБА_1 про встановлення факту спільного проживання зі спадкодавцем, у зв`язку відсутністю в матеріалах справи, доказів ведення спільного господарства, спільного побуту, наявності взаємних прав та обов`язків. Таким чином у даній справі наявний спір про право та заява ОСОБА_1 повинна бути залишена без розгляду відповідно до ст. 294 ЦПК України.

У судове засідання 10.12.2024 року з`явилися ОСОБА_1 та її представник -адвокат Мандриченко Ж.В. та представник ОМР-Срібна А.І.

ОСОБА_10 пояснила, що з 1997 року по 2021 рік вона зі своїм чоловіком- ОСОБА_3 жили разом в квартирі за адресою: АДРЕСА_2 , вели спільне господарство, а батьки померлого жили на АДРЕСА_3 . Прожили разом два роки, а потім почали робити в квартирі ремонт, доглядали разом за батьками померлого, бо він єдиний син та онук, а потім доглядали батьків заявниці. Вели вони разом господарство та разом працювали. Дітей у них не було, так скалося. Їм вдвох було дуже комфортно, заявниця працювала швачкою, а у померлого була інвалідність другої групи, однак він також працював-програмування, радіостанції, заробляв непогано. У 40 років почали замислюватись про дітей, ходили на огляди та лікувалися. У 2014 року вони відкрили свою справу- у них була швачка, а у 2018 році закрили справу через травму ноги заявниці у 2017 році. Заявниця поїхала на один день на зустріч однокласників, однак з померлим була на постійному зв`язку, вона дзвонила йому, однак він підіймав слухавку, він завжди передзвонював. Однак коли приїхала- ОСОБА_3 вже помер. Далі життя-пустота, біль та пусті стіни. Це її дім, вона все життя там прожила з чоловіком, вони все робили разом, бо вона була його дружиною, а він її чоловіком та сім`єю. Пояснила, що є дві квартири, одна- на АДРЕСА_3 , де вона з 2003 року прописана за рішенням його бабусі, та інша-на АДРЕСА_2 , де вона з померлим фактично прожила уже життя. Заявниця зверталась до нотаріуса, однак потрібно встановити факт проживання з померлим через суд. У ОСОБА_3 не було шлюбів і дітей. Вони жили разом та у них була така довіра один у одного, він, як і вона однолюб. У померлого немає ані братів, ані сестер. Пояснила, що останні п`ять років вони жили разом у квартирі по АДРЕСА_2 .

Представник ОМР-Срібна А.І. підтримала подане ними клопотання про залишення даної заяви без розгляду з урахуванням наявності спору про право.

Представник ОСОБА_1 -адвокат Мандриченко Ж.В. зазначила, що тут не має спору про право, хто є спадкоємцями, які є інші суб`єкти. Одеської міською радою не надано жодного доказів про існування спору. Просила відмовити у задоволені даної заяви, оскільки також вже пройшло два роки.

Представник ОМР-Срібна А.І. зазначила, що ними висловлено думку щодо всіх наявних в справі обставин ,також з урахуванням показань свідків, та раніше ОМР не могла сформувати свою позицію. Саме територіальні громада може визнати дане майно відумерлою спадщиною. ОМР має право заперечувати задля захисту своїх інтересів. Таким чином наявна суперечність позицій учасників справи, що є підставою для залишення заяви без розгляду.

Дослідивши матеріали справи, подану заяву про залишення заяви без розгляду, вислухавши пояснення учасників справи та свідків, суд дійшов наступного висновку.

Згідно ч. 1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором (ч. 1 ст. 5 ЦПК України).

Відповідно до ч. 7 ст. 19 ЦПК України, окреме провадження призначене для розгляду справ про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов для здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав (ч.1 ст.293 ЦПК України).

Характерною ознакою категорії справ окремого провадження є відсутність у них спору про право і метою яких є встановлення юридичного факту або стану, при цьому в порядку окремого провадження може вирішуватися спір про факт, але не спір про право цивільне.

Згідно з ч. 3 ст. 294 ЦПК України справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду. Інші особливості розгляду цих справ встановлені цим розділом.

Якщо під час розгляду справи у порядку окремого провадження виникає спір про право, який вирішується в порядку позовного провадження, суд залишає заяву без розгляду і роз`яснює заінтересованим особам, що вони мають право подати позов на загальних підставах (ч. 6 ст. 294 ЦПК України).

Аналогічні висновки викладені у постанові Великої Палати Верховного Суду від 20 червня 2018 року у справі № 636/1324/16-ц (провадження № 14-225цс18).

Пунктом 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України передбачено, що суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Визначальною обставиною під час розгляду заяви про встановлення фактів, що мають юридичне значення у порядку окремого провадження є те, що розгляд такої заяви не пов`язаний з наступним вирішенням спору про право цивільне.

Під спором про право необхідно розуміти певний стан суб`єктивного права; спір поділяється на матеріальний і процесуальний. Таким чином, виключається під час розгляду справ в порядку окремого провадження існування спору про право, який пов`язаний із порушенням, оспорюванням або невизнанням, а також недоведенням наявності суб`єктивного права за умови, що є певні особи, які перешкоджають у реалізації такого права.

Відповідно до ст.ст. 1216, 1217 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (ст. 1218 ЦК Україна).

За правилами ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у ст.ст. 1261-1265 цього Кодексу.

Відповідно до ч.ч. 1-3 ст. 1277 ЦК України у разі відсутності спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття орган місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини, а якщо до складу спадщини входить нерухоме майно - за його місцезнаходженням, зобов`язаний подати до суду заяву про визнання спадщини відумерлою. Заява про визнання спадщини відумерлою подається після спливу одного року з часу відкриття спадщини. Спадщина, визнана судом відумерлою, переходить у власність територіальної громади за місцем відкриття спадщини, а нерухоме майно - за його місцезнаходженням.

Звертаючись до суду з заявою ОСОБА_1 просила встановити факт сумісного проживання ОСОБА_1 однією сім`єю без шлюбу разом з ОСОБА_3 в період з 01.01.2004 року до ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Зі змісту заяви вбачається, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , про що Відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) складено відповідний актовий запис № 10402 від 16.08.2021 року та видано свідоцтво про смерть серії НОМЕР_1 . (а.с. 40, 147 т. 1;11, 29 т. 2).

27.01.2022 року приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Корінк Д.А. на підставі заяви ОСОБА_1 від 27.01.2022 року (а.с. 9, 27 т. 2) заведено спадкову справу № 02/2022 щодо майна ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 . (а.с. 9-20, 27-38 т. 2)

З часу смерті ОСОБА_3 жодна особа, окрім заявниці, спадкових прав на належне спадкодавцю майно не заявила.

Відповідно до пункту 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року №7 «Про судову практику у справах про спадкування» справи про спадкування розглядаються судами за правилами позовного провадження, якщо особа звертається до суду з вимогою про встановлення фактів, що мають юридичне значення та можуть вплинути на спадкові права й обов`язки інших осіб, та (або) за наявності інших спадкоємців і спору між ними. Якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися до суду із заявою про встановлення цих фактів, яка, за відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження.

Пунктом 3 постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» судам роз`яснено, що у разі, коли буде виявлено, що встановлення факту пов`язане з вирішенням спору про право, суд відмовляє в прийнятті заяви до розгляду в окремому провадженні, а якщо це буде виявлено під час розгляду справи, залишає заяву без розгляду і роз`яснює заінтересованим особам, що вони мають право подати позов на загальних підставах.

Під спором про право у справах окремого провадження розуміється конфлікт інтересів заявника та хоча б однієї із заінтересованих осіб, а також можливість виникнення, зміни або припинення прав та обов`язків у третіх осіб внаслідок задоволення відповідної заяви.

Зазначене відповідає висновкам, викладеним у Постановах Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 20 червня 2018 року (справа №522/11740/14-ц, провадження №61-19160св18), від 27 червня 2018 року (справа №522/10696/17, провадження №61-12109св18), від 31 жовтня 2018 року (справа № 477/284/16-ц, провадження № 61-24391св18), у Постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду від 19 березня 2021 року (справа № 643/14985/18-ц).

У судовому засіданні судом встановлено, що заінтересована особа - Одеська міська рада, не визнає право заявниці на спадкування майна, яке залишилось після смерті ОСОБА_3 , та вважає таку спадщину відумерлою.

У зв`язку із викладеним вбачається спір про право на спадкування.

Відповідно до ч. 6 ст. 294 ЦПК України якщо під час розгляду справи у порядку окремого провадження виникає спір про право, який вирішується в порядку позовного провадження, суд залишає заяву без розгляду та роз`яснює заінтересованим особам, що вони мають право подати позов на загальних підставах.

Згідно положень ч. 4 ст. 315 ЦПК України, суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо з заяви про встановлення факту, що має юридичне значення, вбачається спір про право, а якщо спір про право буде виявлений під час розгляду справи - залишає заяву без розгляду.

Відповідно до правового висновку викладеного у постанові Великої палати Верховного Суду від 10.04.2019 року у справі №320/948/18 Провадження № 14-567цс18 встановлення факту не пов`язується з подальшим вирішенням спору про право. Якщо під час розгляду справи про встановлення факту заінтересованими особами буде заявлений спір про право або суд сам дійде висновку, що у цій справі встановлення факту пов`язане з необхідністю вирішення в судовому порядку спору про право, суд залишає заяву без розгляду і роз`яснює цим особам, що вони вправі подати позов на загальних підставах.

У зв`язку з тим, що під час розгляду справи у порядку окремого провадження з`ясувалось, що має місце спір про право, який вирішується в порядку позовного провадження, суд задовольняє заяву Одеської міської ради про залишення заяви без розгляду та залишає зазначену заяву без розгляду і роз`яснює заявниці, що вона має право звернутися до суду з позовом на загальних підставах.

Керуючись ст.ст. 4-8, 12, 13, 43, 49, 76-81, 89, 95, 247, 258-261, 263, 268, 293, 294, 315-319, 353, 354 ЦПК України, суд,

УХВАЛИВ:

Заяву Одеської міської ради про залишення заяви без розгляду задовольнити.

Заяву ОСОБА_1 , зацікавлена особа: Одеська міська рада, про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу залишити без розгляду.

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. У разі, якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п`яти днів з дня отримання копії ухвали.

Повний текст ухвали суду складено 16.12.2024 року.

Суддя Л.В. Домусчі