Справа № 372/6212/23
Головуючий у суді першої інстанції: Зінченко О.М.
Доповідач у суді апеляційної інстанції: Крижанівська Г.В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 грудня 2024 року Київським апеляційним судом в складі колегії суддів:

судді-доповідача Крижанівської Г.В.,

суддів Оніщука М.І., Шебуєвої В.А.,

при секретарі Шпирук Ю.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві апеляційну скаргу Заступника керівника Київської обласної прокуратури Олега Ткаленко, на рішення Обухівського районного суду Київської області від 15 липня 2024 року, ухвалене у складі судді Зінченко О.М., у справі № 372/6212/23 за позовом Керівника Обухівської окружної прокуратури Київської області в інтересах держави в особі Обухівської міської ради до ОСОБА_1 про скасування державної реєстрації права власності та витребування земельної ділянки,-

ВСТАНОВИВ:

В грудні 2023 року Керівник Обухівської окружної прокуратури Київської області звернувся до суду з позовом в інтересах держави в особі Обухівської міської ради до ОСОБА_1 про скасування державної реєстрації права власності та витребування земельної ділянки. Зазначив, що Краснослобідська сільська рада Обухівського району Київської області є органом місцевого самоврядування, який представляє інтереси територіальних громад с. Красна Слобідка та с. Безіменне на території Обухівського району Київської області. Загальний склад ради складав 14 осіб, що підтверджується також загальними відомостями про голосування на місцевих виборах, що розміщений на офіційному сайті Центральної виборчої комісії. Тобто, у даному випадку, сесія ради може вважатися повноважною за присутності 8 депутатів. 08.08.2017 була скликана сьома сесія Краснослобідської сільської ради сьомого скликання. Відповідно до протоколу сесії, на ній були присутні 7 депутатів з числа ради, що також підтверджується списком присутніх депутатів, в якому проставлені особисті підписи саме семи депутатів, зокрема: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 . Після затвердження порядку денного, одним із питань, що виносились головою сільської ради на розгляд сесії стала заява ОСОБА_1 про затвердження проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки. Так, рішенням Краснослобідської сільської ради Обухівського району Київської області № 40.7-VІІ від 08.08.2017 затверджено проект землеустрою щодо відведення безоплатно у власність ОСОБА_1 земельної ділянки площею 0,1630 га для ведення особистого селянського господарства з кадастровим номером :01:008:0038, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 . Як вбачається з вказаного рішення та відомостей за результатами поіменного голосування за рішення про затвердження проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки ОСОБА_1 проголосувало 7 депутатів та сільський голова, а головою ради оголошено, що рішення прийняте. Водночас, статус голови ради відрізняється від статусу депутатів ради. У зв`язку з чим, голову сільської ради не можна прирівнювати до депутата ради. Отже, рішення № 40.7-УІІ від 08.08.2017 прийняте Краснослобідською сільською радою під час неповноважної сесії, меншістю із загального складу депутатів ради, тобто в порушення ст. 46 та ст. 59 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні». Відповідно, в даному випадку спірна земельна ділянка вибула з володіння власника, територіальної громади села Красна Слобідка Обухівського району, без її волі. В лютому 2019 року перший заступник керівника Києво-Святошинської місцевої прокуратури звернувся до суду із позовом в інтересах держави в особі територіальної громади села Красна Слобідка Обухівського району Київської області до Краснослобідської сільської ради Обухівського району Київської області, ОСОБА_1 про визнання недійсним рішення та скасування державної реєстрації права власності. Рішенням Обухівського районного суду від 01.12.2021 у справі №372/721/19 у задоволені позову відмовлено. Постановою Київського апеляційного суду від 21.09.2022 рішення суду першої інстанції змінено шляхом викладення мотивувальної частини рішення у редакції цієї постанови. Змінюючи рішення суду першої інстанції, суд апеляційної інстанції виходив із того, що пред`явлення позовних вимог про визнання рішень органів державної влади чи органів місцевого самоврядування недійсними (незаконними) та їх скасування, про скасування рішень про державну реєстрацію права власності на майно не є необхідним для ефективного відновлення прав. Правомірним та ефективним способом захисту порушених прав власника є вимога про витребування майна з чужого незаконного володіння, проте такі вимоги прокурор не заявляв. Постановою Верховного Суду від 22.03.2023 у справі № 372/721/19 постанову Київського апеляційного суду від 21.09.2022 змінено, виклавши її мотивувальну частину в редакції цієї постанови Верховного Суду. При цьому Верховний Суд окрім висновків про обрання прокурором неефективного способу захисту порушених прав, яким у даному випадку має бути віндикація, зазначив, що рішення VІI сесії Краснослобідської сільської ради Обухівського району Київської області сьомого скликання від 08 серпня 2017 року є незаконними, оскільки прийняте неповноважною сесією з порушенням ч. 12 ст. 46 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» та ч. 2 ст. 59 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні». Відповідно, вказані обставини не підлягають доказуванню у даному позові. Також, обґрунтовуючи позов, прокурор зазначив, що с. Красна Слобідка входить до складу Обухівської міської територіальної громади, яка утворена на підставі розпорядження Кабінету Міністрів України «Про визначення адміністративних центрів та затвердження територій територіальних громад Київської області» від 12.06.2020 № 715-р. Відтак, право власності на спірну земельну ділянку належить державі в особі Обухівської міської ради Київської області, а тому оспорювану земельну ділянку слід витребувати на користь останньої з незаконного володіння відповідачки ОСОБА_1 .

З урахуванням викладеного, керівник Обухівської окружної прокуратури Київської області просив скасувати рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень № 36904477 від 05.09.2017 стосовно права приватної власності ОСОБА_1 на земельну ділянку з кадастровим номером :01:008:0038 площею 0,163 га; витребувати на користь держави в особі Обухівської міської ради Київської області із чужого незаконного володіння ОСОБА_1 земельну ділянку з кадастровим номером :01:008:0038 площею 0,163 га.

Рішенням Обухівського районного суду Київської області від 15 липня 2024 року в задоволенні позову Керівника Обухівської окружної прокуратури Київської області в інтересах держави в особі Обухівської міської ради відмовлено.

Не погоджуючись із вказаним рішенням суду, Заступник керівника Київської обласної прокуратури Ткаленко О. подав апеляційну скаргу. Просив скасувати вказане рішення суду та ухвалити нове судове рішення про задоволення позову. Посилається на те, що судом було порушено норми матеріального та процесуального права, порушено порядок розгляду справи та неповно з`ясовано обставини, що мають значення для справи. На думку прокурора, суд першої інстанції безпідставно відмовив у позові, мотивувавши свої висновки тим, що прокурор не заявляв вимог про скасування рішення VII сесії Краснослобідської сільської ради Обухівського району Київської області сьомого скликання від 08 серпня 2017 р. №40.7- VII «Про затвердження проєкту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки у АДРЕСА_2 ОСОБА_1 ». Зазначає, що прокурором вимоги про визнання недійсним вказаного рішення заявлялися раніше. Рішенням Обухівського районного суду від 01.12.2021 у справі № 372/721/19, зміненим постановою Київського апеляційного суду від 21.09.2022 та постановою Верховного Суду від 22.03.2023, було відмовлено у задоволенні таких позовних вимог. При цьому Верховним Судом було вказано, що прокурором обрано неналежний спосіб захисту, належним та ефективним способом захисту порушених прав власника є вимога про витребування земельної ділянки з чужого незаконного володіння. Таким чином прокурором і було заявлено вимоги про скасування рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень № 36904477 від 05.09.2017 стосовно права приватної власності ОСОБА_1 на земельну ділянку з кадастровим номером :01:008:0038 площею 0,163 га; та витребування на користь держави в особі Обухівської міської ради Київської області із чужого незаконного володіння ОСОБА_1 вказаної земельної ділянки.

В судовому засіданні прокурор Київської обласної прокуратури Федоренко О.П. апеляційну скаргу підтримав, просив її задовольнити з наведених у ній підстав.

ОСОБА_1 в судове засідання не з`явилася, про час та місце апеляційного розгляду справи повідомлена належним чином, а тому колегія суддів відповідно до вимог ч. 2 ст. 372 ЦПК України вважала за можливе слухати справу за її відсутності.

Розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, вивчивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість ухваленого рішення, заслухавши суддю-доповідача, пояснення особи, яка з`явилася в судове засідання, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково, виходячи з наступного.

Як встановлено судом та вбачається з матеріалів справи, Краснослобідська сільська рада Обухівського району Київської області є органом місцевого самоврядування, який представляє інтереси територіальних громад с. Красна Слобідка та с. Безіменне на території Обухівського району Київської області.

У регламенті роботи Краснослобідської сільської ради шостого скликання, затвердженому рішенням Краснослобідської сільської ради від 16 грудня 2010 року № 2.2-VI, зазначено, що рада складається з депутатів, обраних відповідно до Закону України «Про депутатів місцевих рад та сільських, селищних, міських голів» (пункт 1.2). Сесія ради є правомочною, якщо в ній беруть участь більше половини депутатів від загального складу ради (пункт 3.9). Під час встановлення результатів голосування до загального складу ради зараховують сільського голову, якщо він бере участь у пленарному засіданні ради, та враховують його голос (пункт 4.4). Рішення сільської ради приймається більшістю від загальної кількості обраних депутатів ради, а у випадках, окремо передбачених Законом України «Про місцеве самоврядування в Україні», не менш як двома третинами голосів депутатів від загального складу ради.

Відповідно до протоколу сьомої сесії сільської ради сьомого скликання Краснослобідської сільської ради Обухівського району Київської області від 08 серпня 2017 року загальний склад ради - 14 депутатів, присутній склад ради - 7 депутатів, присутні на сесії: сільський голова ОСОБА_9 , секретар сільської ради ОСОБА_4 , депутати сільської ради ОСОБА_6 , ОСОБА_2 , ОСОБА_16, ОСОБА_8 , ОСОБА_7 , ОСОБА_3 , відсутні депутати сільської ради: ОСОБА_15, ОСОБА_17, ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 .

Після затвердження порядку денного, одним із питань, що виносились головою сільської ради на розгляд сесії стала заява ОСОБА_1 про затвердження проєкту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки.

Згідно з відомостями поіменного голосування за рішення Краснослобідської сільської ради «Про затвердження проєкту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки в АДРЕСА_2 ОСОБА_1 » на засіданні сесії від 08 серпня 2017 року голосували за таке рішення - 8 осіб (7 депутатів та сільський голова), проти 0, утрималися 0.

Таким чином, рішенням Краснослобідської сільської ради Обухівського району Київської області від 08 серпня 2017 року № 40.7-VІІ затверджено проєкт землеустрою щодо відведення у власність ОСОБА_1 земельної ділянки, площею 0, 1630 га, для ведення особистого селянського господарства, що розташована в АДРЕСА_1 .

На підставі цього рішення за ОСОБА_1 зареєстровано право власності на спірну земельну ділянку.

В лютому 2019 року перший заступник керівника Києво-Святошинської місцевої прокуратури Київської області звернувся до суду з позовом в інтересах держави в особі територіальної громади с. Красна Слобідка Обухівського району Київської області до Обухівської міської ради Київської області, ОСОБА_1 , у якому просив:- визнати недійсним рішення VІI сесії Краснослобідської сільської ради Обухівського району Київської області сьомого скликання від 08 серпня 2017 року № 40.7-VІІ «Про затвердження проєкту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки у АДРЕСА_2 ОСОБА_1 »; - скасувати рішення про державну реєстрацію права власності від 05 вересня 2017 року, індексний номер 36904477, за ОСОБА_1 на земельну ділянку, площею 0, 1630 га, з кадастровим номером :01:008:0038, що розташована у с. Красна Слобідка Обухівського району Київської області.

Рішенням Обухівського районного суду Київської області від 01 грудня 2021 рокуу справі № 372/721/19 відмовлено у задоволенні вказаного позову прокурора. Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції керувався тим, що першим питанням сесії був розгляд заяви одного з депутатів про припинення його повноважень. Після задоволення цієї заяви правомочним складом ради стало 7 депутатів, що відповідало кількості депутатів, які прийняли оспорюване прокурором рішення. Відтак суд першої інстанції дійшов переконання про безпідставність позовних вимог прокурора.

Постановою Київського апеляційного суду від 21 вересня 2022 рокуу справі №372/721/19 було змінено вказане рішення Обухівського районного суду Київської області від 01 грудня 2021 року, зазначивши, що пред`явлення позовних вимог про визнання рішень органів державної влади чи органів місцевого самоврядування недійсними (незаконними) та їх скасування, про скасування рішень про державну реєстрацію права власності на майно не є необхідним для ефективного відновлення прав. Правомірним та ефективним способом захисту порушених прав власника є вимога про витребування майна з чужого незаконного володіння, проте такі вимоги прокурор не заявляв, не уточнював із таких мотивів позовних вимог та не змінював підстав позову.

Постановою Верховного Суду від 22.03.2023 у справі № 372/721/19 постанову Київського апеляційного суду від 21.09.2022 змінено, виклавши її мотивувальну частину в редакції цієї постанови. При цьому Верховний Суд окрім висновків про обрання прокурором неефективного способу захисту порушених прав, яким у даному випадку має бути віндикація, зазначив, що рішення VІI сесії Краснослобідської сільської ради Обухівського району Київської області сьомого скликання від 08 серпня 2017 року є незаконними, оскільки прийняте неповноважною сесією з порушенням ч. 12 ст. 46 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» та ч. 2 ст. 59 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні».

В даній справі керівник Обухівської окружної прокуратури Київської області порушив перед судом питання про скасування рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень № 36904477 від 05.09.2017 стосовно права приватної власності ОСОБА_1 на земельну ділянку з кадастровим номером :01:008:0038 площею 0,163 га; та витребування вказаної земельної ділянки на користь держави в особі Обухівської міської ради Київської області із чужого незаконного володіння ОСОБА_1 .

Суд першої інстанції дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог керівника Обухівської окружної прокуратури Київської області в інтересах держави в особі Обухівської міської ради до ОСОБА_1 про скасування державної реєстрації права власності та витребування земельної ділянки.

Проте, колегія суддів не може погодитися із такими висновками суду першої інстанції.

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог керівника Обухівської окружної прокуратури Київської області в інтересах держави в особі Обухівської міської ради, суд першої інстанції виходив з того, що постановою Верховного Суду від 22.03.2023 у справі №372/721/19 встановлено обставини, що не підлягають доказуванню у даному позові про те, що рішення № 40.7-VІІ від 08.08.2017 прийняте Краснослобідською сільською радою під час неповноважної сесії, меншістю із загального складу депутатів ради, тобто в порушення ст. 46 та ст. 59 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», а тому земельна ділянка з кадастровим номером :01:008:0038 передана у власність ОСОБА_1 незаконно. Разом з тим рішення VII сесії Краснослобідської сільської ради Обухівського району Київської області сьомого скликання від 08 серпня 2017 р. №40.7-VII «Про затвердження проєкту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки у АДРЕСА_2 ОСОБА_1 » є чинним, прокурор не заявляв вимог про скасування даного рішення. Відтак, враховуючи, що позовні вимоги про скасування рішення про державну реєстрацію права власності на земельну ділянку та витребування вказаної земельної ділянки на користь держави в особі Обухівської міської ради з володіння ОСОБА_1 є похідними від скасування вищевказаного рішення Краснослобідської сільської ради, підстави для задоволення позову прокурора відсутні.

Рішення суду першої інстанції в частині встановлення судом обставин щодо неправомірності рішення № 40.7-VІІ від 08.08.2017 прийнятого Краснослобідською сільською радою під час неповноважної сесії, меншістю із загального складу депутатів ради, в порушення ст. 46 та ст. 59 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», та незаконності передачі земельної ділянки з кадастровим номером :01:008:0038 у власність ОСОБА_1 сторонами не оскаржене, а тому, у колегії суддів відсутні підстави для перевірки правильності вказаних висновків.

Разом з тим, колегія суддів не може погодитися із висновками суду першої інстанції про відсутність підстав для задоволення позовних вимог керівника Обухівської окружної прокуратури Київської області про скасування рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень № 36904477 від 05.09.2017 стосовно права приватної власності ОСОБА_1 на земельну ділянку з кадастровим номером :01:008:0038 площею 0,163 га; та витребування вказаної земельної ділянки на користь держави в особі Обухівської міської ради Київської області із чужого незаконного володіння ОСОБА_1 з тих підстав, що прокурором не було заявлено вимог про скасування рішення VII сесії Краснослобідської сільської ради Обухівського району Київської області сьомого скликання від 08 серпня 2017 р. №40.7-VII «Про затвердження проєкту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки у АДРЕСА_2 ОСОБА_1 », на підставі якого ОСОБА_1 і набула права власності на вказану земельну ділянку.

Так, як вбачається з матеріалів справи, в лютому 2019 року перший заступник керівника Києво-Святошинської місцевої прокуратури Київської області вже звертався до суду з позовом в інтересах держави в особі територіальної громади с. Красна Слобідка Обухівського району Київської області до Обухівської міської ради Київської області, ОСОБА_1 , про визнання недійсним рішення VІI сесії Краснослобідської сільської ради Обухівського району Київської області сьомого скликання від 08 серпня 2017 року №40.7-VІІ «Про затвердження проєкту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки у АДРЕСА_2 ОСОБА_1 », та скасування рішення про державну реєстрацію права власності від 05 вересня 2017 року, індексний номер 36904477, за ОСОБА_1 на земельну ділянку, площею 0, 1630 га, з кадастровим номером :01:008:0038, що розташована у с. Красна Слобідка Обухівського району Київської області.

Рішенням Обухівського районного суду Київської області від 01 грудня 2021 року, зміненим постановою Київського апеляційного суду від 21 вересня 2022 року, та постановою Верховного Суду від 22 березня 2023 року у справі № 372/721/19 відмовлено у задоволенні вказаного позову прокурора.

Змінюючи рішення суду попередньої інстанції, Верховний Суд вказав, що пред`явлення позовних вимог про визнання рішень органів державної влади чи органів місцевого самоврядування недійсними (незаконними) та їх скасування, про скасування рішень про державну реєстрацію права власності на майно не є необхідним для ефективного відновлення прав. Правомірним та ефективним способом захисту порушених прав власника є вимога про витребування майна з чужого незаконного володіння.

З урахуванням викладеного, керівник Обухівської окружної прокуратури Київської області не заявляв вимог про визнання недійсним або скасування рішення VІI сесії Краснослобідської сільської ради Обухівського району Київської області сьомого скликання від 08 серпня 2017 року № 40.7-VІІ «Про затвердження проєкту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки у АДРЕСА_2 ОСОБА_1 », на що суд першої інстанції уваги не звернув та не надав належної оцінки вказаним обставинам.

Крім того, суд першої інстанції не врахував висновків Верховного Суду щодо застосування прокурором способів захисту в аналогійних справах.

Так, згідно з частинами першою, другою статті 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону.

Цивільні права/інтереси захищаються у спосіб, який передбачений законом або договором та є ефективним для захисту конкретного порушеного або оспорюваного права/інтересу позивача. Якщо закон або договір не визначають такого ефективного способу захисту, суд відповідно до викладеної в позові вимоги позивача може визначити у рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону.

При розгляді справи суд має з`ясувати, чи передбачений обраний позивачем спосіб захисту законом або договором; чи передбачений законом або договором ефективний спосіб захисту порушеного права/інтересу позивача; чи є спосіб захисту, обраний позивачем, ефективним для захисту його порушеного права/інтересу у спірних правовідносинах. Якщо суд зробить висновок, що обраний позивачем спосіб захисту не передбачений законом або договором та/або є неефективним для захисту порушеного права/інтересу позивача, у таких правовідносинах позовні вимоги останнього не підлягають задоволенню.

Застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить як від змісту права чи інтересу, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення, невизнання або оспорення. Такі право чи інтерес мають бути захищені судом у спосіб, який є ефективним, тобто таким, що відповідає змісту відповідного права чи інтересу, характеру його порушення, невизнання або оспорення та спричиненим цими діяннями наслідкам.

У постановах Великої Палати Верховного Суду від 21 серпня 2019 року у справі №911/3681/17 (провадження № 12-97гс19), від 01 лютого 2020 року у справі № 922/614/19 (провадження № 12-157гс19) зазначено, що рішення органу державної влади чи місцевого самоврядування за умови його невідповідності закону не тягне тих юридичних наслідків, на які воно спрямоване.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 23 листопада 2021 року у справі №359/3373/16-ц (провадження № 14-2цс21) зроблено висновки про те, що факт володіння нерухомим майном може підтверджуватися, зокрема, державною реєстрацією права власності на це майно в установленому законом порядку (принцип реєстраційного підтвердження володіння). Відомості державного реєстру прав на нерухомість презюмуються правильними, доки не доведено протилежне, тобто державна реєстрація права за певною особою не є безспірним підтвердженням наявності в цієї особи права, але створює спростовувану презумпцію права такої особи. Отже, особа, за якою зареєстроване право власності на нерухоме майно, є його володільцем. У випадку незаконного, без відповідної правової підстави заволодіння нею таким майном право власності (включаючи права володіння, користування та розпорядження) насправді і далі належатиме іншій особі - власникові. Останній має право витребувати це майно з незаконного володіння особи, за якою воно зареєстроване на праві власності.

У наведеній постанові Велика Палата Верховного Суду зауважила, що набуття особою володіння нерухомим майном полягає у внесенні запису про державну реєстрацію права власності на нерухоме майно за цією особою. Якщо право власності на спірне нерухоме майно зареєстроване за іншою особою, то належному способу захисту права відповідає вимога про витребування від (стягнення з) цієї особи нерухомого майна. Метою віндикаційного позову є забезпечення введення власника у володіння майном, якого він був позбавлений. У випадку позбавлення власника володіння нерухомим майном означене введення полягає у внесенні запису про державну реєстрацію за власником права власності на нерухоме майно, а функцією державної реєстрації права власності є оголошення належності нерухомого майна певній особі (особам). Рішення суду про витребування з володіння відповідача нерухомого майна саме по собі є підставою для внесення до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно запису про державну реєстрацію за позивачем права власності на нерухоме майно; такий запис вноситься у разі, якщо право власності на нерухоме майно зареєстроване саме за відповідачем, а не за іншою особою. Належним відповідачем за позовом про витребування від особи земельної ділянки є особа, за якою зареєстроване право власності на таку ділянку. Якщо земельною ділянкою неправомірно (на думку позивача, який вважає себе власником) заволодів відповідач, то віндикаційний позов відповідає ефективному способу захисту прав позивача - власник має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним (стаття 387 ЦК України).

Велика Палата Верховного Суду звертала увагу, що власник з дотриманням вимог статті 388 ЦК України може витребувати належне йому майно від особи, яка є останнім його набувачем, незалежно від того, скільки разів це майно було відчужене до того, як воно потрапило у володіння останнього набувача. Для такого витребування оспорювання рішень органів державної влади чи місцевого самоврядування, ланцюга договорів, інших правочинів щодо спірного майна і документів, що посвідчують відповідне право, не є ефективним способом захисту права власника. Вимога про визнання рішень органів державної влади чи органів місцевого самоврядування недійсними (незаконними) та їх скасування не є ефективним способом захисту, адже задоволення такої вимоги не призвело б до відновлення володіння відповідною земельною ділянкою. У тих випадках, коли має бути застосована вимога про витребування майна з чужого незаконного володіння, вимога власника про визнання права власності чи інші його вимоги, спрямовані на уникнення застосування приписів статей 387 і 388 ЦК України, є неефективними.

Такі висновки сформульовані, зокрема, у постановах Великої Палати Верховного Суду від 14 листопада 2018 року у справі № 183/1617/16 (провадження № 14-208цс18), від 22 червня 2021 року у справі № 200/606/18 (провадження № 14-125цс20), від 23 листопада 2021 року у справі № 359/3373/16-ц (провадження № 14-2цс21).

Також Велика Палата Верховного Суду сформувала висновки про те, що пред`явлення власником нерухомого майна вимоги про скасування рішень, записів про державну реєстрацію права власності на це майно за незаконним володільцем не є необхідним для ефективного відновлення його права. Такі висновки зроблені, зокрема, у постановах від 07 листопада 2018 року у справі № 488/5027/14-ц (провадження № 14-256цс18), від 30 червня 2020 року у справі № 19/028-10/13 (провадження № 12-158гс19).

Отже, з урахуванням релевантної судової практики Великої Палати Верховного Суду, пред`явлення позовних вимог про визнання рішення органу місцевого самоврядування недійсним та про скасування рішення про державну реєстрацію права власності на майно не є необхідним для ефективного відновлення прав. Ефективним способом захисту порушених прав власника є вимога про витребування майна з чужого незаконного володіння.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 07 листопада 2018 року у справі №488/6211/14-ц (провадження № 14-235цс18) зазначено, що рішення щодо спірної земельної ділянки держава в особі обласної державної адміністрації як уповноваженого органу не приймала, що означає те, що відчуження земельної ділянки відбулося без вираження волі власника. Велика Палата Верховного Суду звернула увагу на те, що метою віндикаційного позову є забезпечення введення власника у володіння майном, якого він був незаконно позбавлений. У випадку позбавлення власника володіння нерухомим майном означене введення полягає у внесенні запису про державну реєстрацію за власником права власності на нерухоме майно. Підставою для внесення до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно запису про державну реєстрацію за позивачем права власності на нерухоме майно, зареєстроване у цьому реєстрі за відповідачем, є рішення суду про витребування з незаконного володіння відповідача нерухомого майна. Велика Палата Верховного Суду врахувала, що власник волю на відчуження земельної ділянки взагалі не виявляв, у зв`язку з чим дійшла переконання, що повернення у державну власність земельної ділянки, незаконно відчуженої фізичній особі органом місцевого самоврядування, переслідує легітимну мету контролю за використанням майна відповідно до загальних інтересів у тому, щоби таке використання відбувалося за цільовим призначенням.

Як було встановлено, рішення VІI сесії Краснослобідської сільської ради Обухівського району Київської області сьомого скликання від 08 серпня 2017 року № 40.7-VІІ «Про затвердження проєкту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки у АДРЕСА_2 ОСОБА_1 » є незаконними, оскільки прийняте неповноважною сесією з порушенням ч. 12 ст. 46 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» та ч. 2 ст. 59 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні».

Заперечуючи проти вимог керівника Обухівської окружної прокуратури Київської області, відповідачка ОСОБА_1 не навела суду першої інстанції обставин, які б виключали можливість витребування у неї спірної земельної ділянки.

Таким чином, суд першої інстанції безпідставно відмовив у задоволенні позовних вимог керівника Обухівської окружної прокуратури Київської області в інтересах держави в особі Обухівської міської ради про витребування на користь держави в особі Обухівської міської ради Київської області із чужого незаконного володіння ОСОБА_1 земельної ділянки з кадастровим номером :01:008:0038 площею 0,163 га.

Поряд з цим, колегія суддів не вбачає підстав для задоволення позовних вимог прокурора про скасування рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень №36904477 від 05.09.2017 стосовно права приватної власності ОСОБА_1 на земельну ділянку з кадастровим номером :01:008:0038 площею 0,163 га, оскільки, як було зазначено, відповідно до вищезазначених постанов Верховного Суду пред`явлення власником нерухомого майна вимоги про скасування рішень, записів про державну реєстрацію права власності на це майно за незаконним володільцем не є необхідним для ефективного відновлення його права. Рішення суду про витребування з володіння відповідача нерухомого майна саме по собі є підставою для внесення до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно запису про державну реєстрацію за позивачем права власності на нерухоме майно.

Тому, задоволення вимог прокурора про витребування на користь держави в особі Обухівської міської ради Київської області із чужого незаконного володіння ОСОБА_1 земельної ділянки з кадастровим номером :01:008:0038 площею 0,163 га, є достатнім для відновлення прав та інтересів держави в особі Обухівської міської ради.

Крім того, вимоги про скасування рішення про державну реєстрацію права власності від 05 вересня 2017 року, індексний номер 36904477, за ОСОБА_1 на земельну ділянку, площею 0, 1630 га, з кадастровим номером :01:008:0038, що розташована у с. Красна Слобідка Обухівського району Київської області, вже заявлялися прокурором при зверненні до суду з попереднім позовом в лютому 2019 року. Рішенням Обухівського районного суду Київської області від 01 грудня 2021 року, зміненим постановою Київського апеляційного суду від 21 вересня 2022 року, та постановою Верховного Суду від 22 березня 2023 року у справі № 372/721/19 відмовлено у задоволенні вказаного позову прокурора.

Враховуючи викладене, рішення Обухівського районного суду Київської області від 15 липня 2024 року підлягає скасуванню із ухваленням нового судового рішення про часткове задоволення позовних вимог керівника Обухівської окружної прокуратури Київської області в інтересах держави в особі Обухівської міської ради до ОСОБА_1 - в частині витребування на користь держави в особі Обухівської міської ради Київської області із чужого незаконного володіння ОСОБА_1 земельної ділянки з кадастровим номером :01:008:0038 площею 0,163 га.

Відповідно до положень ст. 141 ЦПК України з ОСОБА_1 на користь Київської обласної прокуратури пропорційно до задоволених вимог підлягає стягненню 2684,00 грн. судового збору за подання позовної заяви, а також 4026,00 грн. судового збору за подання апеляційної скарги.

Керуючись ст. ст. 268, 367, 374, 376, 381-383 ЦПК України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Заступника керівника Київської обласної прокуратури Олега Ткаленко задовольнити частково.

Рішення Обухівського районного суду Київської області від 15 липня 2024 року скасувати та ухвалити нове судове рішення.

Позов керівника Обухівської окружної прокуратури Київської області в інтересах держави в особі Обухівської міської ради до ОСОБА_1 про скасування державної реєстрації права власності та повернення земельної ділянки задовольнити частково.

Витребувати на користь держави в особі Обухівської міської ради Київської області із чужого незаконного володіння ОСОБА_1 земельну ділянку з кадастровим номером :01:008:0038 площею 0,163 га.

В іншій частині вимог Керівника Обухівської окружної прокуратури Київської області в інтересах держави в особі Обухівської міської ради відмовити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Київської обласної прокуратури 2684,00 грн. судового збору за подання позовної заяви.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Київської обласної прокуратури 4026,00 грн. судового збору за подання апеляційної скарги.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту судового рішення шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Повне судове рішення складено 19 грудня 2024 року.

Суддя-доповідач

Судді