Провадження № 2-з/202/49/2024
ІНДУСТРІАЛЬНИЙ РАЙОННИЙ СУД м. ДНІПРОПЕТРОВСЬКА
У Х В А Л А

22 травня 2024 року місто Дніпро

Індустріальний районний суд міста Дніпропетровська у складі головуючої судді Марченко Н.Ю., за участю секретаря судового засідання Шульги А.О., представника позивача ОСОБА_1 , представника відповідача ОСОБА_2 , розглянувши у судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, - приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу Дажук Марина Вячеславівна, про розірвання договору довічного утримання, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернулася до суду з позовом, в якому просить розірвати договір довічного утримання (догляду) від 05 червня 2023 року, укладений між нею і ОСОБА_4 та посвідчений приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Дажук Мариною Вячеславівною 05 червня 2023 року за реєстровим № 427.

У судовому засіданні встановлено, що позивач ІНФОРМАЦІЯ_1 померла, що підтверджується копією лікарського свідоцтва про смерть.

У зв`язку з цим представником позивача адвокатом Кулаковим О.В. подана заява про зупинення провадження у справі до залучення правонаступників та забезпечення позову.

Зокрема у своїй заяві представник позивача просить забезпечити позов шляхом заборони відповідачу відчуження будь-яким способом квартири АДРЕСА_1 та є предметом договору довічного утримання, посилаючись на те, що відповідач має можливість розпорядитися спірним майном до вирішення судом спору.

Представник відповідача ОСОБА_2 проти зупинення провадження у справі не заперечувала.

Разом із тим, представник відповідача вважала, що підстави для забезпечення позову за заявою представника позивача відсутні, так як його повноваження як представника припинилися у зв`язку зі смертю позивача, у зв`язку з чим він не має права звертатися з заявою про забезпечення позову.

Заслухавши учасників судового розгляду, суд доходить до висновку, що заява представника позивача є обґрунтованою та підлягає задоволенню з огляду на наступне:

Суд враховує, що відповідно до пункту 1 частини першої статті 755 ЦК України договір довічного утримання (догляду) може бути розірваний за рішенням суду, зокрема, на вимогу відчужувача або третьої особи, на користь якої він був укладений, у разі невиконання або неналежного виконання набувачем своїх обов`язків, незалежно від його вини.

Правовим наслідком розірвання договору довічного утримання у зв`язку з невиконанням або неналежним виконанням набувачем обов`язків за договором є повернення до відчужувача права власності на майно, яке було ним передане (частина перша статті 756 ЦК України).

Відповідно до частини другої статті 755 ЦК України договір довічного утримання (догляду) припиняється зі смертю відчужувача.

Згідно зі статтею 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Оскільки позов про розірвання договору довічного утримання відчужувачем пред`явлено за життя, факт смерті відчужувача до вирішення справи судом допускає правонаступництво у спірних правовідносинах, тому оспорюваний договір довічного утримання може бути розірвано.

Такі висновки зроблені Верховним Судом у постановах від 30 червня 2021 року по справі № 310/5175/15-ц, від 15 травня 2019 року по справі № 306/2548/14-ц, від 12 квітня 2018 року по справі № 759/14846/15-ц.

Відповідно до статті 55 ЦПК України у разі смерті фізичної особи, припинення юридичної особи, заміни кредитора чи боржника у зобов`язанні, а також в інших випадках заміни особи у відносинах, щодо яких виник спір, суд залучає до участі у справі правонаступника відповідної сторони або третьої особи на будь-якій стадії судового процесу. Усі дії, вчинені в цивільному процесі до вступу правонаступника, обов`язкові для нього так само, як вони були обов`язкові для особи, яку він замінив.

Згідно з пунктом 1 частини 1 статті 251 ЦПК України суд зобов`язаний зупинити провадження у справі у разі смерті або оголошення фізичної особи померлою, яка була стороною у справі, якщо спірні правовідносини допускають правонаступництво.

Пунктом 1 частини 1 статті 253 ЦПК України передбачено, що провадження у справі зупиняється у випадках, встановлених пунктом 1 частини першої статті 251 цього Кодексу, - до залучення до участі у справі правонаступника.

Отже, враховуючи, що спірні правовідносини допускають правонаступництво, а згідно з частиною 1 статті 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини, суд вважає наявними підстави для зупинення провадження у справі до залучення правонаступника позивача.

Крім того, суд враховує, що відповідно до частини 1, 2 статті 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Статтею 150 ЦПК України визначено, що позов забезпечується, зокрема, забороною вчиняти певні дії.

Суд вважає, що відповідач має реальну можливість до розгляду справи по суті розпорядитися спірним нерухомим майном, що в разі подальшого задоволення позову ускладнить виконання рішення суду та поновлення прав, на захист яких подана позовна заява.

При цьому суд звертає увагу, що відповідно до частини 1 статті 248 ЦК України у разі смерті особи, яка видала довіреність, представник зберігає своє повноваження за довіреністю для ведення невідкладних справ або таких дій, невиконання яких може призвести до виникнення збитків.

У даному випадку позивач хоча й померла, що є підставою для припинення повноважень її представника, але спір по суті не вирішений, правонаступники позивача до участі у справі не залучені, забезпечення позову є невідкладною дією, відчуженням спірного майна можуть бути завдані збитки особам, які в подальшому набудуть статуту правонаступників позивача.

Відтак суд вважає безпідставними твердження представника відповідача щодо відсутності у представника позивача повноважень звертатися з заявою про забезпечення позову у цій справі, оскільки з огляду на засаду добросовісності останній має вжити заходів для унеможливлення завдання збитків до вступу у справу спадкоємців позивача.

Тож, виходячи з наявного спору, реальної загрози відчуження відповідачем спірного майна до розгляду справи по суті, суд вважає можливим застосувати забезпечення позову шляхом заборони відповідачу відчужувати у будь-який спосіб нерухоме майно - квартиру АДРЕСА_1 .

На переконання суду, такий вид забезпечення позову є співмірним із заявленими у справі позовними вимогами і не порушуватиме прав відповідача та інших осіб, оскільки забезпечення позову носить тимчасовий характер - до вирішення судом спору, не впливає на матеріальний стан відповідача, не позбавляє його права користування спірним майном.

Керуючись ст. ст. 149-150, 153, 251, 253 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Заяву представника позивача адвоката Кулакова О.В. задовольнити.

В порядку забезпечення позову заборони ОСОБА_4 (РНОКПП НОМЕР_1 ) відчужувати у будь-який спосіб квартиру АДРЕСА_1 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 020).

Провадження у справі зупинити до залучення правонаступників позивача.

Ухвала в частині забезпечення позову підлягає негайному виконанню, її оскарження не зупиняє її виконання.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Дніпровського апеляційного суду у п`ятнадцятиденний строк з дня її оголошення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її оголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів від дня вручення йому відповідної ухвали.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Наталія Марченко