ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 541/2631/22 Номер провадження 22-ц/814/2252/24Головуючий у 1-й інстанції Городівський О.А. Доповідач ап. інст. Триголов В. М.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 грудня 2024 року м. Полтава

Полтавський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

судді-доповідача Триголова В.М.,

суддів:Кузнєцова О.Ю., Дорош А.І.,

секретар: Старчик Є.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Миргородського міськрайонного суду Полтавської області від 19 травня 2023 року по справі за позовом державного спеціалізованого господарського підприємства «Ліси України», яке є правонаступником державного підприємства «Миргородське лісове господарство», до ОСОБА_1 , Миргородської міської ради Полтавської області, третя особа ,яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору Полтавська обласна військова адміністрація, про скасування рішення та державної реєстрації речового права

В С Т А Н О В И В :

20.10.2022 року до суду з позовом до ОСОБА_1 та Миргородської міської ради Полтавської області звернувся представник Державного підприємства «Миргородське лісове господарство», адвокат Жага Е.Г. В резолютивній частині позову викладено вимоги про скасування рішення № 6 сесії 8 скликання Миргородської міської ради Полтавської області про затвердження громадянам документації із землеустрою, передачу земельних ділянок у власність, оренду та відмову у затвердженні № 190 від 12.03.2021 року, яким було передано земельну ділянку площею 1,6800 га кадастровий номер :00:003:0196, з цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства, що розташована на території с. Зубівка, Миргородського району, Полтавської області у приватну власність ОСОБА_1 та скасувати право власності на земельну ділянку площею 1,6800 га з кадастровим номером :00:003:0196, з цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства, що розташована на території с. Зубівка, Миргородського району, Полтавської області, яке зареєстроване 25.03.2021 року за ОСОБА_1 у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно державним реєстратором Виконавчого комітету Миргородської міської ради Полтавською області Погребскою К.С., номер запису про власність- 41224719, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна - 232.

В обґрунтування позову зазначено, що спірна земельна ділянка з кадастровим номером :00:003:0196 передана у власність ОСОБА_1 в порушення вимог чинного законодавства без попереднього її вилучення у належного користувача Державного підприємства «Миргородське лісове господарство», як землі державного лісового фонду та в порушення встановленої процедури незаконно передана міською радою у приватну власність. Оскільки спірну земельну ділянку передано у власність ОСОБА_1 в порушення вимог чинного законодавства, то запис в Державному реєстрі речових прав про право власності останнього на земельну ділянку підлягає скасуванню.

Рішенням Миргородського міськрайонного суду Полтавської області від 19 травня 2023 року позов Державного підприємства «Миргородське лісове господарство» (ЄДРПО 00992697), правонаступником якого є Філія «Миргородське лісове господарство» Державного спеціалізованого господарського підприємства «Ліси України», що є відокремленим підрозділом державного спеціалізованого господарського підприємства «Ліси України» () задоволено частково.

Скасовано підпункт 3.2.1 пункту 3.1 розділу 3 рішення Миргородської міської ради Полтавської області № 190 від 12.03.2021 року, яким було передано безоплатно земельну ділянку площею 1,6800 га кадастровий номер :00:003:0196, з цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства, що розташована на території с. Зубівка, Миргородського району, Полтавської області у приватну власність ОСОБА_1 ..

В іншій частині позовних вимог про скасування рішення відмовлено.

Скасовано право власності на земельну ділянку площею 1,6800 га кадастровий номер :00:003:0196, з цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства, що розташована на території с. Зубівка, Миргородського району, Полтавської області, яке зареєстроване 25.03.2021 року за ОСОБА_1 у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно державним реєстратором Виконавчого комітету Миргородської міської ради Полтавської області Погребскою К.С., номер запису про право власності -41224719, реєстраційний номер об`єкту нерухомого майна -232.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Філія «Миргородське лісове господарство» Державного спеціалізованого господарського підприємства «Ліси України», що є відокремленим підрозділом державного спеціалізованого господарського підприємства «Ліси України» () судовий збір у розмірі 1240 грн. 50 коп.

Стягнуто з Миргородської міської ради Полтавської області на користь Філія «Миргородське лісове господарство» Державного спеціалізованого господарського підприємства «Ліси України», що є відокремленим підрозділом державного спеціалізованого господарського підприємства «Ліси України» () судовий збір у розмірі 1270 грн. 50 коп..

В апеляційному порядку рішення оскаржив відповідач ОСОБА_1 . Скарга мотивована тим , що судом першої інстанції порушено норми матеріального та процесуального права.

Скаржник вважає, що суд першої інстанції безпідставно залучив до участі у справі правонаступника позивача філію «Миргородське лісове господарство» Державного спеціалізованого господарського підприємства «Ліси України», яка не є юридичною особою, не наділена цивільною процесуальною дієздатністю і не може бути стороною у цивільному процесі, що відповідає висновкам Верховного Суду, викладеним у постановах від 13.07.2022 у справі №593/98/21, від 14.05.2021 у справі №760/32455/19. Тому провадження у справі необхідно було закрити, оскільки справа не підлягала розгляду в порядку цивільного судочинства.

Зазначає, що відповідно до Погодження проекту землеустрою відділу житлово-комунального господарства, містобудування, архітектури, інфраструктури та цивільного захисту Миргородської РДА від 12.11.2020 №734 «Містобудівною документацією для с.Зубівка, розроблено П/п «УГп-груп», належна йому земельна ділянка знаходиться у межах с.Зубівка та розташована в зоні, визначеною вказаною містобудівною документацією як зона земель сільськогосподарського використання. Однак міськрайонний суд безпідставно не врахував ці обставини та не мотивував у рішенні відхилення наданих ним, відповідачем, доказів.

Заперечує висновок суду першої інстанції, що передана у власність відповідачу земельна ділянка відноситься до земель державного лісового фонду, а позивачем не надано доказів, що до дня набрання чинності Лісовим кодексом України 14.04.1994 йому була надана спірна земельна ділянка на праві постійного користування.

Вважає, що суд першої інстанції не застосував ст.5 ЛК України, яка визначає поняття земель лісогосподарського призначення.

Заперечує належність обраного позивачем способу захисту скасування права власності на земельну ділянку, що суперечить ч.2 ст.5 ЦПК України.

У зв`язку із вказаним просить скасувати рішення Миргородського міськрайонного суду Полтавської області від 19 травня 2023 року та закрити провадження у справі.

У червні 2023 до Полтавського апеляційного суду надійшов відзив на апеляційну скаргу, поданий представником позивача адвокатом Жага Е.Г., в якому останній заперечив доводи апеляційної скарги, просить залишити її без задоволення, а рішення суду без змін. Посилаючись на п.10.5.6. Положення про філію «Миргородське лісове господарство» Державного спеціалізованого господарського підприємства «Ліси України» філія може представляти інтереси підприємства в судах у справах, пов`язаних з діяльністю Філії, виступати позивачем.

Ухвалою Полтавського апеляційного суду від 09 листопада 2023 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено частково.

Рішення Миргородського міськрайонного суду Полтавської області від 19 травня 2023 року скасовано.

Провадження у справі за позовом державного підприємства «Миргородське лісове господарство» до ОСОБА_1 , Миргородської міської ради Полтавської області про скасування рішення та державної реєстрації речового права закрито.

Стягнуто з Державного спеціалізованого господарського підприємства «Ліси України`в особі Філії «Миргородське лісове господарство» Державного спеціалізованого господарського підприємства «Ліси України» на користь ОСОБА_1 7443 (сім тисяч чотириста сорок три),00 грн. судового збору.

Постановою Верховного Суду від 13 березня 2024 року залучено до участі у справі державне спеціалізоване господарське підприємство «Ліси України» (ідентифікаційний код юридичної особи 44768034), як правонаступника державного підприємства «Миргородське лісове господарство» (ідентифікаційний код юридичної особи 00992697).

Касаційну скаргу державного спеціалізованого господарського підприємства «Ліси України» задоволено частково.

Ухвалу Полтавського апеляційного суду від 09 листопада 2023 року скасовано, а справу направлено до суду апеляційної інстанції для продовження розгляду.

Судовим розглядом встановлено, що відповідно до підпункту 1 пункту 1 рішення 46 сесії 7 скликання Зубівської сільської ради Миргородського району Полтавської області від 15.10.2020 року ОСОБА_1 надано дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею 1,700 га ріллі із земель сільськогосподарського призначення комунальної власності для ведення особистого селянського господарства на території Зубівської сільської ради Миргородського району Полтавської області в межах населеного пункту села Зубівка.

Відповідно до пункту 3.2 розділу 3 рішення Миргородської міської ради № 190 від 12.03.2021 року затверджено проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки та передано безоплатно у власність гр. ОСОБА_1 земельну ділянку загальною площею 1,6800 га з кадастровим номером :00:003:0196, місцем розташування якої є Миргородський район с. Зубівка.

На підставі вказаних рішень міської ради ОСОБА_1 25.03.2021 зареєстрував своє право власності у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно на земельну ділянку площею 1,6800 га кадастровий номер :00:003:0196, з цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства, що розташована на території с. Зубівка, Миргородського району, Полтавської області, номер запису про право власності -41224719, реєстраційний номер об`єкту нерухомого майна -232.

Рішенням 10 сесії 5 скликання Зубівської сільської ради Миргородського району Полтавської області від 12.06.2007 погоджено ДП «Миргородське лісове господарство» місце розташування земельної ділянки для ведення лісового господарства (створення захисних лісових насаджень», загальною площею 20,5 га, із земель запасу Зубівської сільської ради, яка передається в постійне користування, за межами населених пунктів в адміністративних межах Зубівської сільської ради Миргородського району Полтавської області./а.с.45/

Право постійного користування земельною ділянкою ДП «Миргородське лісове господарство» на території Зубівської сільської ради Миргородського району площею 20,5 га, в межах якої розташована спірна земельна ділянка, передана у ОСОБА_2 , підтверджується планово-картографічними матеріалами лісовпорядкування Гоголівського лісництва ДП «Миргородський лісгосп»./а.с.33-52/

Ліси та землі лісового фонду України є об`єктами підвищеного захисту зі спеціальним режимом використання та спеціальною процедурою надання.

Ліси України є її національним багатством і за своїм призначенням та місцем розташування виконують водоохоронні, захисні, санітарно-гігієнічні, оздоровчі, рекреаційні, естетичні, виховні, інші функції та є джерелом для задоволення потреб суспільства в лісових ресурсах (частина друга статті 1 ЛК України).

Частина друга статті 3 ЗК України визначає, що відносини, що виникають при використанні, зокрема, лісів регулюються ЗК України, а також нормативно-правовими актами про ліси, якщо вони не суперечать цьому кодексу.

За основним цільовим призначенням ЗК України передбачає виділення в окрему категорію земель лісогосподарського призначення (пункт «е» частини першої статті 19 ЗК України).

Відповідно до статті 55 ЗК України до земель лісогосподарського призначення належать землі, вкриті лісовою рослинністю, а також не вкриті лісовою рослинністю, нелісові землі, які надані та використовуються для потреб лісового господарства. До земель лісогосподарського призначення належать землі, зайняті зеленими насадженнями в межах населених пунктів, які не віднесені до категорії лісів; окремими деревами і групами дерев, чагарниками на сільськогосподарських угіддях, присадибних, дачних і садових ділянках.

Відповідно до положень статті 20 ЗК України віднесення земель до тієї чи іншої категорії здійснюється на підставі рішень органів державної влади, Верховної ради Автономної Республіки Крим, Ради Міністрів Автономної Республіки Крим та органів місцевого самоврядування відповідно до їх повноважень.

Стаття 57 ЛК України визначає вимоги щодо порядку та умов зміни цільового призначення земельних лісових ділянок з метою їх використання в цілях, не пов`язаних з веденням лісового господарства.

Зміна цільового призначення земельних лісових ділянок з метою їх використання в цілях, не пов`язаних з веденням лісового господарства, провадиться органами виконавчої влади або органами місцевого самоврядування, які приймають рішення про передачу цих земельних ділянок у власність або надання у постійне користування відповідно до Земельного кодексу України.

Зміна цільового призначення земельних лісових ділянок здійснюється за погодженням з органами виконавчої влади з питань лісового господарства та з питань охорони навколишнього природного середовища Автономної Республіки Крим, центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері лісового господарства, обласними, Київською, Севастопольською міськими державними адміністраціями. У разі прийняття рішення щодо зміни цільового призначення земельних лісових ділянок обласними, Київською, Севастопольською міськими державними адміністраціями таке рішення погоджується центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері охорони навколишнього природного середовища. Зміна цільового призначення земельних лісових ділянок Кабінетом Міністрів України не потребує погоджень з іншими органами.

Відповідно до статті 21 ЗК України порушення порядку встановлення та зміни цільового призначення земель є підставою для визнання недійсними рішень органів державної влади, Верховної Ради Автономної Республіки Крим, Ради міністрів Автономної Республіки Крим та органів місцевого самоврядування про надання (передачу) земельних ділянок громадянам та юридичним особам.

Згідно із частиною першою статті 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, а частиною першою статті 16 цього Кодексу визначено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Частиною першою статті 21 ЦК України встановлено, що суд визнає незаконним та скасовує правовий акт індивідуальної дії, виданий органом державної влади, органом влади Автономної Республіки Крим або органом місцевого самоврядування, якщо він суперечить актам цивільного законодавства і порушує цивільні права або інтереси.

Власник земельної ділянки лісогосподарського призначення може вимагати усунення порушення його права власності на цю ділянку, зокрема оспорюючи відповідні рішення органів державної влади чи органів місцевого самоврядування, договори або інші правочини та вимагаючи повернути таку ділянку (пункт 143 постанови Великої Палати Верховного Суду від 12 червня 2019 року у справі №487/10128/14-ц, пункт 46 постанови Великої Палати Верховного Суду від 07 квітня 2020 рокуу справі № 372/1684/14-ц).

Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін.Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Зважаючи на те , що Миргородська міська рада Полтавській області в порушення вимог законодавства вилучила земельну ділянку лісогосподарського призначення та змінила її цільове призначеня не маючи на це відповідних повноважень, суд першої інстанції прийшов до обґрунтованого висновку про наявність підстав для часткового задовлення позовних вимог в частині скасування підпункту 3.2.1 пункту 3.1 розділу 3 рішення Миргородської міської ради Полтавської області № 190 від 12.03.2021 року, яким було передано безоплатно земельну ділянку площею 1,6800 га кадастровий номер :00:003:0196, з цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства, що розташована на території с. Зубівка, Миргородського району, Полтавської області у приватну власність ОСОБА_1 .

Апелянт попри посилання на те, що спірна земельна ділянка надана йому , знаходиться у населеному пункті с.Зубівка, натомість згідно акту вибору та обстеження земельної ділянки , передбаченої для передачі в постійне користування ДП «Миргородське лісове господарство» від 31.08.2007 р. , остання передбачена із земель запасу Зубківської сільської ради за межами населених пунктів в адміністративних межах Зубківської сільської ради , клопотань про призначення експертизи не заявляв.

Відповідно до частини першої статті 79 ЗК України земельна ділянка - це частина земної поверхні з установленими межами, певним місцем розташування, з визначеними щодо неї правами.

Згідно зі статтею 79-1 ЗК України формування земельної ділянки полягає у визначенні земельної ділянки як об`єкта цивільних прав. Формування земельної ділянки передбачає визначення її площі, меж та внесення інформації про неї до Державного земельного кадастру. Формування земельних ділянок здійснюється: у порядку відведення земельних ділянок із земель державної та комунальної власності; шляхом поділу чи об`єднання раніше сформованих земельних ділянок; шляхом визначення меж земельних ділянок державної чи комунальної власності за проектами землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, проектами землеустрою щодо впорядкування території для містобудівних потреб, проектами землеустрою щодо приватизації земель державних і комунальних сільськогосподарських підприємств, установ та організацій; шляхом інвентаризації земель державної чи комунальної власності у випадках, передбачених законом; за проектами землеустрою щодо організації території земельних часток (паїв).

Законодавство надає пріоритет використанню лісогосподарських земель за їх цільовим призначенням , складовою охорони земель є захист лісових земель та чагарників від необґрунтованого їх вилучення для інших потреб (пункт «б» частини першої статті 164 ЗК України).

Відповідно до пункту 5 розділу VIII «Прикінцеві положення» ЛК України до одержання в установленому порядку державними лісогосподарськими підприємствами державних актів на право постійного користування земельними лісовими ділянками, документами, що підтверджують це право на раніше надані землі, є планово-картографічні матеріали лісовпорядкування.

Планово-картографічні матеріали лісовпорядкування складаються на підставі натурних лісовпорядних робіт та камерного дешифрування аерознімків, містять детальну характеристику лісу.

Перелік планово-картографічних лісовпорядкувальних матеріалів, методи їх створення, масштаби, вимоги до змісту та оформлення, якості виготовлення тощо регламентуються галузевими нормативними документами. Зокрема, за змістом пункту 1.1 Інструкції про порядок створення і розмноження лісових карт, затвердженої Держлісгоспом СРСР 11 грудня 1986 року, планшети лісовпорядкування належать до планово-картографічних матеріалів лісовпорядкування, а в частині другій зазначеної Інструкції визначено процедуру їх виготовлення.

Отже, вирішуючи питання щодо перебування земельної лісової ділянки в користуванні державного лісогосподарського підприємства, необхідно враховувати пункт 5 розділу VIII «Прикінцеві положення» ЛК України.

З матеріалів справи встановлено , що на підставі Розпорядження голови Миргородської районної державної адміністрації Полтавської області про погодження місця розташування земельних ділянок ДП «Миргородське лісове господарство» №265 від 07.09.2007 р. , ДП «Миргородське лісове господарство» було погоджено та передано у постійне користування земельні ділянки для створення захисних лісових засаджень загальною площею 154,35 га, зокрема в межах Зубівської сільської ради площею 20,5 га (до складу яких входить спірна земельна ділянка).

Вказане розпорядження є дійсним , ніким не оскаржувалось , згідно ст. 57 Земельного Кодексу України видано уповноваженим органом.

Відповідно , земельна ділянка з кадастровим номером :00:003:0196, перебуває у межах земель філії «Миргородське лісове господарство» Державного спеціалізованого господарського підприємства «Ліси України» , яке усвою чергу з 2007 року є її постійним користувачем ( на той час ДП «Миргородське лісове господарство»).

До позову долучено документи ДП «Миргородське лісове господарство" , а саме : план лісонасаджень Гоголівського лісництва ДП " Миргородське лісове господарство ", лісовпорядкування 2017 року, викопіювання до матеріалів попереднього погоження місця розташування земельної ділянки державного підприємства із необхідним погодженням, рішення Зубівської сільської ради 10 сесії 5 скликання від 12 червня 2007 року «Про погодження місця розташування земельної ділянки», рішення Миргородської районної ради від 05 вересня 2007 року «Про погодження місця розташування земельних ділянок ДП «Миргородське лісове господарство в постійне користування під залісення» , розпорядження голови Миргородської районної державної адміністрації від 07.09.2007 «Про погодження місця розташування земельних ділянок ДП «Миргородське лісове господарство» ,

Як вірно зазначено судом першої інстанції , зазначені документи підтверджують що ДП " Миргородське лісове господарство " було землекористувачем зазначеної земельної ділянки починаючи з 2007 року, оскільки відповідно до п. 5 Прикінцевих положень Лісового кодексу України зазначено, що до здійснення державної реєстрації права постійного користування державних лісогосподарських підприємств земельними ділянками лісогосподарського призначення, що до набрання чинності цим Кодексом передані їм на такому праві, це право підтверджується планово-картографічними матеріалами лісовпорядкування.

Тобто , з матеріалів справи вбачається , що філія «Миргородське лісове господарство» Державного спеціалізованого господарського підприємства «Ліси України» (ДП "Миргородське лісове господарство" ) було землекористувачем земельної ділянки , в межах якої знаходиться спірна земельна ділянка з кадастровим номером :00:003:0196, починаючи з 2007 року.

Вказані обставини ОСОБА_1 не спростовано , доказів відсутності права користування філії «Миргородське лісове господарство» Державного спеціалізованого господарського підприємства «Ліси України» (ДП "Миргородське лісове господарство" ) спірною земельною ділянкою суду не надано . Колегія суддів відхиляє посилання скаржника на ненадання позивачем доказів, що посвідчують право постійного користування спірною земельною ділянкою , оскільки вказані обставини є доведеними матеріалами справи.

Окрім цього , ОСОБА_1 посилався на те , що провадження у справі підлягає закриттю на підставі п.1 ч.1 ст. 255 ЦПК України , оскільки філія, як відокремлений підрозділ та представництво, які не є юридичними особами не наділені цивільною процесуальною дієздатністю і не можуть бути стороною у цивільному процесі.

Згідно з частинами 1 і 5 ст. 104 ЦК України юридична особа припиняється в результаті реорганізації (злиття, приєднання, поділу, перетворення) або ліквідації. У разі реорганізації юридичних осіб майно, права та обов`язки переходять до правонаступників. Юридична особа є такою, що припинилася, з дня внесення до єдиного державного реєстру запису про її припинення.

Відповідно , станом на 19 травня 2023 року , відомостей про припинення ДП «Миргородське лісове господарство» у єдиному державному реєстрі не було.

Запис про припинення ДП «Миргородське лісове господарство» в результаті реорганізації внесено до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань лише 07 серпня 2023 року. А отже , станом на дату ухвалення оскаржуваного рішення у справі , підстав для закриття провадження у справі на підставі п.1 ч.1 ст. 255 ЦПК України, судом апеляційної інстанції не встановлено.

Враховуючи наведене, конкретні обставини справи і характер спірних правовідносин, апеляційний суд вважає, що інші доводи апеляційної скарги не є істотними та такими, що потребують детального аналізу задля забезпечення вимог п.1 ст.6 Європейської конвенції з прав людини і основоположних свобод (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).

За таких обставин колегія суддів вважає, що суд першої інстанції повно і всебічно з`ясував обставини справи, зібраним доказам дав належну оцінку та прийшов до правильного висновку про часткове задоволення позову. Постановлене судом рішення відповідає вимогам матеріального та процесуального права і не може бути скасоване з підстав, що наведені в апеляційній скарзі.

Відповідно до пункту 1 частини 1статті 374 ЦПК Україниза наслідками розгляду апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції апеляційний суд має право залишити судове рішення без змін, а скаргу - без задоволення.

Відповідно до статті 375 ЦПК Українисуд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

На підставі викладеного, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а рішення суду - без змін.

Керуючись ст.ст. 367, 374, 375, 381, 384 ЦПК України, суд,-

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Миргородського міськрайонного суду Полтавської області від 19 травня 2023 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, касаційна скарга на неї подається безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту судового рішення.

Головуючий суддя: В.М. Триголов

Судді: О.Ю.Кузнєцова

А.І.Дорош