"19" грудня 2024 р. Єдиний унікальний номер судової справи: 150/584/24
Номер провадження: 2/150/250/24
13 грудня 2024 року с. Мазурівка
Чернівецький районний суд Вінницької області в складі:
головуючого судді Суперсона С.П.,
за участі секретаря Дудки А.Ю.
представника позивача - адвоката Сердечнюк М.В.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про позбавлення батьківських прав, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача Орган опіки та піклування при виконавчому комітеті Могилів-Подільської міської ради Вінницької області,
ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про розбавлення батьківських прав відносно його малолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Вказаний позов мотивований тим, що 03.08.2014 сторони зареєстрували шлюб.
ІНФОРМАЦІЯ_2 у сторін народився син ОСОБА_3 .
Рішенням Чернівецького районного суду Вінницької області від 18.04.2018 шлюб між сторонами розірвано.

Після розірвання шлюбу відповідач припинив цікавитися життям їхнього сина, з сином не спілкується, не приймає участі у його вихованні, не цікавиться його станом здоров`я, не сплачує аліменти на його утримання.

Востаннє відповідач бачив сина 4 роки тому. Тобто, ОСОБА_2 самоусунувся від виконання своїх батьківських обов`язків.

Відповідач не надає згоди на виїзд сина за кордон, таким чином позивач позбавлена можливості повезти сина на відпочинок.

Згідно рішення виконавчого комітету Могилів-Подільської міської ради Вінницької області № 197 від 26.07.2024 надано висновок про доцільність позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 відносно малолітнього сина - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

З висновку органу опіки та піклування при виконавчому комітеті Могилів-Подільської міської ради про доцільність позбавлення батьківських прав вбачається, що ОСОБА_2 тривалий час не виконує батьківського обов`язку, участі у вихованні дитини не приймає, долею, життям, навчанням, станом здоров`я сина не цікавиться.

Згідно довідки в.о. директора ліцею № 1 м. Могилів-Подільський та класного керівника М. Райкун № 05-22/185 від 03.06.2024 підтверджується, що ОСОБА_2 протягом навчання дитини в ліцеї жодного разу не з`являвся, вихованням та навчанням дитини не цікавиться. Участь у шкільному житті дитини приймає лише матір.

В судовому засіданні позивач та її представник позовні вимоги підтримали та просили суд їх задовольнити.

Відповідач повідомлений про час та місце розгляду справи у встановленому законом порядку, в судові засідання не з`являється. Відзив на позовну заяву не надходив.

Тому, з урахуванням думки сторони позивача судом було прийнято рішення про проведення заочного розгляду справи.

Третьою особою подано до суду клопотання про розгляд справи у відсутність повноважного представника, відсутність заперечень щодо позову. Також надано суду висновок про доцільність позбавлення ОСОБА_2 батьківських прав відносно сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та витяг з наказу № 197 від 26.07.2024, яким затверджено вказаний висновок.

Суд, заслухавши доводи позивачки та її представника, дослідивши письмові матеріали судової справи та наявні при ній докази в їх сукупності та співставленні дійшов висновку про задоволення позовних вимог в повному обсязі з огляду на наступне.

03.08.2014 сторони зареєстрували шлюб.

Відповідно до свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 , сторони є батьками ОСОБА_3 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Рішенням Чернівецького районного суду Вінницької області від 18.04.2018 по справі № 150/166/18, шлюб між сторонами розірвано. Вирішено питання про стягнення з відповідача на користь позивача аліментів на утримання малолітнього сина.

Позивач перед судом стверджує, що після розірвання шлюбу відповідач припинив цікавитися життям їхнього сина, з сином не спілкується, не приймає участі у його вихованні, не цікавиться його станом здоров`я, не сплачує аліменти на його утримання.

Востаннє відповідач бачив сина 4 роки тому. Тобто, ОСОБА_2 самоусунувся від виконання своїх батьківських обов`язків.

Відповідач не надає згоди на виїзд сина за кордон, таким чином позивач позбавлена можливості повезти сина на відпочинок.

Згідно довідки в.о. директора ліцею № 1 м. Могилів-Подільський та класного керівника М. Райкун № 05-22/185 від 03.06.2024 підтверджується, що ОСОБА_2 протягом навчання дитини в ліцеї жодного разу не з`являвся, вихованням та навчанням дитини не цікавиться. Участь у шкільному житті дитини приймає лише матір.

Згідно рішення виконавчого комітету Могилів-Подільської міської ради Вінницької області № 197 від 26.07.2024 надано висновок про доцільність позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 відносно малолітнього сина - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

З висновку органу опіки та піклування при виконавчому комітеті Могилів-Подільської міської ради про доцільність позбавлення батьківських прав вбачається, що ОСОБА_2 тривалий час не виконує батьківського обов`язку, участі у вихованні дитини не приймає, долею, життям, навчанням, станом здоров`я сина не цікавиться.

Згідно довідки Могилів-Подільського відділу ДВС у Могилів-Подільському районі Вінницької області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) від 18.09.2024 № 66593/22.16-49/8, за відповідачем рахується заборгованість зі сплати аліментів на утримання дитини.

Згідно зі ст. 19 Конвенції про права дитини держави - учасниці зобов`язані вживати усіх необхідних законодавчих та інших заходів з метою захисту дитини від усіх форм фізичного та психологічного насильства, образи чи зловживань, відсутності піклування чи недбалого і брутального поводження або експлуатації з боку батьків чи будь-якої іншої особи.

Згідно зі ст. 150 СК України батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Батьки зобов`язані поважати дитину. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов`язку батьківського піклування щодо неї.

Статтею 152 СК України встановлено, що право дитини на належне батьківське виховання забезпечується системою державного контролю, що встановлена законом. Дитина має право противитися неналежному виконанню батьками своїх обов`язків щодо неї.

Відповідно до ст. 155 СК України здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. Відмова батьків від дитини є неправозгідною, суперечить моральним засадам суспільства. Ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом.

Згідно зі ст. 157 СК України той із батьків, хто проживає окремо від дитини зобов`язаний брати участь у її вихованні.

Пунктом 2 ч. 1 ст. 164 СК України передбачено, що мати, батько, можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини.

Пленум Верховного Суду України у пункті 16 постанови № 3 від 30 березня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» роз`яснив, що ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.

У пункті 49 рішення від 18.12.2008 Європейського суду з прав людини у справі «Савіни проти України» (заява №39948/06) зазначено, що Суд також повторює, що, хоча національним органам надається певна свобода розсуду у вирішенні питань щодо встановлення державної опіки над дитиною, вони повинні враховувати, що розірвання сімейних зв`язків означає позбавлення дитини її коріння, а це можна виправдати лише за виняткових обставин (див., наприклад, справу «Ньяоре проти Франції» (Gnahore v. France), № 40031/98, п. 59, ECHR 2000-IX). Отже, відповідне рішення має підкріплюватися достатньо переконливими і зваженими аргументами на захист інтересів дитини, і саме держава-відповідач повинна переконатися в тому, що було проведено ретельний аналіз можливих наслідків пропонованого заходу з опіки для батьків і дитини (див., наприклад, справу «Скоццарі та Дж`юнта проти Італії» (Scozzari & Giunta v. Italy), [GC], №№39221/98 і 41963/98, п. 148, ЄСПЛ 2000-VIII).

Відповідно до статей 12, 76-81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана за допомогою належних та допустимих доказів довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог та заперечень. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір.

Отже, судом встановлено, що відповідач ухиляється від виконання обов`язків по вихованню синв, жодним чином не приймає участі в його житті та не цікавиться ним, що порушує його право на належне утримання, виховання, турботу про фізичний та духовний розвиток з боку батька, а тому порушене право підлягає судовому захисту, шляхом позбавлення останнього батьківських прав відносно сина.

Ухвалюючи це рішення, суд враховує, що позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема, ставлення батьків до дітей.

Таким чином, на підставі досліджених судом доказів, які визнано належними та допустимими, в судовому засіданні беззастережно доведено доцільність позбавлення відповідача батьківських прав по відношенню до його малолітнього сина.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України, підлягають до стягнення з відповідача на користь позивача, понесенні останньою судові витрати по сплаті судового збору за звернення до суду із цим позовом.

Керуючись ст.ст. 157, 164, 169 СК України, 141, 258, 259, 263, 265, 268, 280-282 ЦПК України,-

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про позбавлення батьківських прав, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача Орган опіки та піклування при виконавчому комітеті Могилів-Подільської міської ради Вінницької області, - задоволити.

Позбавити ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_2 , адреса реєстрації місця проживання АДРЕСА_1 ) батьківських прав відносно його малолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Стягнути з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_2 , адреса реєстрації місця проживання АДРЕСА_1 ) на користь позивача ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП НОМЕР_3 ) понесені ним судові витрати пов`язані зі сплатою судового збору у розмірі 1 211,20 грн.

Рішення може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги на протязі тридцяти днів від дня його винесення до Вінницького апеляційного суду. Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України, тобто, у разі, якщо апеляційна скарга подана після спливу одного року з дня складення повного тексту судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного розгляду.

Повний текст судового рішення виготовлено у відповідності до ст. 259 ЦПК України - 19.12.2024.

Головуючий суддя С.П. СУПЕРСОН