ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 грудня 2024 року м. Дніпро

Дніпровський апеляційний суд у складі:

головуючого-судді Гапонова А.В.

суддів Новікової Г.В., Никифоряка Л.П.

розглянувши в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи у м. Дніпро цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю Укр Кредит Фінанс до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

- за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю Укр Кредит Фінанс,

на заочне рішення Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 30 вересня 2024 року, -

В С Т А Н О В И В:

ІСТОРІЯ СПРАВИ

18.04.2024 року ТОВ «Укр Кредит Фінанс» звернулося до Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області з позовом до ОСОБА_1 , в якому просило стягнути заборгованість за кредитним договором № 1162-0261 від 25.02.2023 року у розмірі 90000,00 гривень.

В обґрунтування заявлених вимог позивач посилається на те, що 25.02.2023 року між ТОВ «Укр кредит фінанс» та ОСОБА_1 за допомогою «Веб-сайту», який є сукупністю інформаційних та телекомунікаційних систем ТОВ «Укр Кредит Фінанс», в рамках якої реалізуються технології обробки інформації з використанням технічних і програмних засобів і які у процесі обробки інформації діють як єдине ціле, було укладено електронний договір про відкриття кредитної лінії № 1162-0261.

Відповідно до умов кредитного договору кредитодавець взяв на себе зобов`язання надати відповідачу кредит для задоволення особистих потреб, на наступних умовах:

- сума кредиту 18000,00 грн.,

- строк кредитування - 300 днів;

- базовий період - 18 днів;

- знижена % ставка - 2,50 % в день;

- стандартна % ставка - 3,00 % в день.

Базовий період проміжки часу впродовж дії договору, в останні дні яких у позичальника настає обов`язок сплатити відсотки за користування кредитом.

Відповідач підтвердив виникнення своїх зобов`язань, відповідно до умов укладеного кредитного договору, шляхом прийняття виконання зобов`язання кредитодавця.

Однак, ОСОБА_1 взяті на себе зобов`язання з повернення кредиту у встановлений строк не виконала, у зв`язку з чим станом на 20.03.2024 року виникла заборгованість у розмірі 173520 грн., з яких:

- прострочена заборгованість а кредитом 18000,00 грн.;

- прострочена заборгованість за нарахованими відсотками 155520,00 грн..

Разом з тим, кредитодавцем було прийнято рішення про можливість застосування до Позичальника Програми лояльності для споживачів фінансових послуг ТОВ «Укр Кредит Фінанс», а саме часткового списання заборгованості позичальнику за нарахованими процентами у сумі 83520,00 гривень за умови погашення позичальником решти заборгованості за кредитним договором в розмірі 90000,00 грн. Враховуючи вищезазначене, кредитодавець просить суд стягнути з позичальника не повну суму заборгованості за кредитним договором, а лише її частину, а саме 90000,00 гривень, яка складається:

- прострочена заборгованість за кредитом -18000,00 гривень;

- прострочена заборгованість за нарахованими процентами 72000,00 гривень

Зазначену суму заборгованості ТОВ «Укр кредит фінанс» просило стягнути з відповідача, а також покласти на нього судові витрати.

КОРОТКИЙ ЗМІСТ СУДОВОГО РІШЕННЯ

Заочним рішенням Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 30 вересня 2024 року позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Укр Кредит Фінанс» до ОСОБА_1 , про стягнення заборгованості за кредитним договором задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Укр Кредит Фінанс» заборгованість за кредитним договором № 1162-0261 від 25.02.2023 року, в розмірі 21240,00 гривень (дванадцять одна тисяча двісті сорок гривень 00 копійок), з яких: 18000,00 гривень заборгованість за тілом кредиту; 3240,00 гривень заборгованість за відсотками.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Укр Кредит Фінанс» судовий збір у розмірі 2422,40 гривень (дві тисячі чотириста двадцять дві гривні 40 копійок).

КОРОТКИЙ ЗМІСТ ВИМОГ АПЕЛЯЦІЙНОЇ СКАРГИ

23.10.2024 року від Товариства з обмеженою відповідальністю Укр Кредит Фінанс надійшла апеляційна скарга, в якій ставиться вимога про скасування заочного рішення Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 30 вересня 2024 року в частині часткової відмови у стягненні процентів за користування кредитними коштами та ухвалення нового рішення про задоволення позовних вимог у повному обсязі.

В обґрунтуванні апеляційної скарги зазначено, що позивачем дотримано вимоги, зокрема ст. 1048, 1056-1 ЦК України щодо встановлення розміру процентів за користування суми кредитом, що була надана (проінформована, доведена до відома) відповідачу, оскільки останнім не заперечується (визнається) укладення договору на вищезазначених умовах.

Окрім цього, зазначає, що позивач має законне право на нарахування процентів (згідно п. 4.6 та 10.1 кредитного договору) протягом строку договору, що визначені в п. 4.8 кредитного договору, що останнім і було здійснено та відображено у розрахунку заборгованості.

АРГУМЕНТИ ІНШИХ УЧАСНИКІВ СПРАВИ

Відзиву на апеляційну скаргу в порядку ст.360 ЦПК України не надходило.

ПОЗИЦІЯ АПЕЛЯЦІЙНОГО СУДУ

Відповідно до ч.13 ст.7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Відповідно до ч.1 ст. 368 ЦПК України справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи у порядку спрощеного провадження, з особливостями, встановленими цією главою.

Відповідно до ч. 3 цієї статті розгляд справ у суді апеляційної інстанції здійснюється в судовому засіданні з повідомленням учасників справи, крім випадків, передбачених статтею 369 цього Кодексу.

Відповідно до ч.1 ст. 369 ЦПК України апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше тридцяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Зважаючи на те, що дана справа є малозначною, ціна позову складає 90 000,00 грн., що менше тридцяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, розгляд апеляційної скарги здійснюється без повідомлення сторін.

Відповідно до ч.1 ст.367 ЦПК України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Відповідно до ч.4 ст.367 ЦПК України, суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, дослідивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги в межах апеляційного оскарження, апеляційний суд вважає, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції залишити без змін з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено.

25.02.2023 року між сторонами по справі укладено договір про відкриття кредитної ліні № 1162-0261 за яким кредитодавець зобов`язується відкрити позичальнику кредитну лінію на умовах строковості, зворотності, платності для задоволення особистих потреб позичальника, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити нараховані кредитодавцем проценти за користування кредитом.

Розмір кредитного ліміту складає 18000,00 гривень; базовий період користування кредитом складає 18 календарних днів з дня надання кредиту протягом якого застосовується пільгова процентна ставка в розмірі 2,50%; строк кредитування, тобто строк на який надається кредит становить 300 календарних днів (до 21.12.2023 року) з моменту перерахування кредиту позичальнику. Строк договору є рівним строку кредитування; Реальна річна процентна ставка на дату укладення договору складає 756335,00%; Орієнтована загальна вартість кредиту на дату укладення договору складає: 180000,00 гривень (а.с. 25-26).

Позивач наполягає на тому, що ОСОБА_1 , свої зобов`язання за вищевказаним договором не виконував, внаслідок чого, за розрахунком банку, станом на 20.03.2024 року виникла заборгованість у розмірі 173520,00 грн., яку кредитодавець зменшив до 90000,00 гривень з яких:

- прострочена заборгованість а кредитом 18000,00 грн.;

- прострочена заборгованість за нарахованими відсотками 72000,00 грн. (а.с. 34-36);

При цьому, станом на момент розгляду справи, даних про погашення відповідачем вищевказаної заборгованості за кредитом, матеріали справи не містять.

Відтак, кредитний договір укладений між сторонами за своєю структурою налічує 11 розділів, викладених, у друкованому форматі, на 10 сторінках формату А4. На першому аркуші у розділі 2 «Предмет договору», розташованому одразу після найменування сторін та р. 1 «Визначення термінів» у форматі таблиці жирним шрифтом значаться наступні умови кредитування:

- дата видачі кредиту 25.02.2023 року;

- останній календарний день першого базового періоду 14.03.2023 року;

- сума кредиту 18000,00 грн.;

- нараховані проценти 3240,00 грн.;

- разом до сплати 21240 грн. (а.с. 11).

Як зазначив у позові представник ТОВ «Укр Кредит Фінанс» зазначені вище положення діють лише у випадку повного погашення заборгованості у базовий період, між тим, сама таблиця посилань на дане твердження не містить.

В той час як реальні умови за якими позивачем здійснювалось нарахування відсотків за користування кредитними коштами викладені прописом у п.4.8 4 розділу «Порядок та умови надання кредиту. Періодичність внесення платежів» розташованому на 4 сторінці.

Із наведеного суд робить висновки, що позивач як фінансова установа, скориставшись необізнаністю позичальника, діючи з порушенням звичаїв ділового обороту та порушуючи при цьому норми і вимоги діючого законодавства, спонукав у такий спосіб позичальника на укладення договору позики на вкрай невигідних для нього умовах, які Відповідач не міг оцінити належно, у зв`язку зі специфічними умовами та структурою самого договору.

Враховуючи наведене, оскільки заявлена позивачем до стягнення заборгованість за нарахованими процентами у розмірі 72000,00 грн. не є співрозмірною сумі кредиту у 18000,00 грн., тому суд першої інстанції дійшов висновку про зменшення розміру відсотків до розміру заборгованості за тілом кредитом у розмірі 18000,00 грн., та відсотками визначеними у р. 2 «Предмет договору» кредитного договору в сумі 3 240,00 грн.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, у зв`язку з наступним.

Згідно зі ст.ст.11, 12 Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринку фінансових послуг» встановлений обов`язок кредитора щодо неухильного дотримання вимог Закону України «Про захист прав споживачів».

За змістом положень статей 11, 18 Закону України «Про захист прав споживачів» цей Закон застосовується до відносин споживчого кредитування у частині, що не суперечить Закону України «Про споживче кредитування». Продавець (виконавець, виробник) не повинен включати у договори із споживачем умови, які є несправедливими. Умови договору є несправедливими, якщо всупереч принципу добросовісності його наслідком є істотний дисбаланс договірних прав та обов`язків на шкоду споживача. Несправедливими є, зокрема, умови договору про встановлення вимоги щодо сплати споживачем непропорційно великої суми компенсації (понад п`ятдесят відсотків вартості продукції) у разі невиконання ним зобов`язань за договором. При цьому, ч. 4 ст. 18 Закону не містить застереження щодо незастосування зазначених положень п. 5 ч. 3 цієї статті до умови договорів про надання споживчого кредиту.

Частинами 5 та 7 статті 18 Закону України «Про захист прав споживачів» передбачено, що якщо положення договору визнано несправедливим, включаючи ціну договору, таке положення може бути змінено або визнано недійсним. Положення, що було визнане недійсним, вважається таким з моменту укладення договору.

Вимога про нарахування та сплату відсотків, які є явно завищені, не відповідає передбаченим у ч. 3 ст. 509 та ч. 1, 2 ст. 627 ЦК України засадам справедливості, добросовісності, розумності як складовим елементам загального конституційного принципу верховенства права. Наявність у кредитора можливості стягувати із споживача надмірні грошові суми відсотків спотворює їх дійсне правове призначення, оскільки із засобу розумного стимулювання боржника виконувати основне грошове зобов`язання неустойка перетворюється на несправедливо непомірний тягар для споживача та джерело отримання невиправданих додаткових прибутків кредитором.

Доводи апеляційної скарги спростовуються п. 5 ч. 3 ст. 18 Закону України «Про захист прав споживачів», яким визначено, що несправедливими є, зокрема, умови договору про: встановлення вимоги щодо сплати споживачем непропорційно великої суми компенсації (понад п`ятдесят відсотків вартості продукції) у разі невиконання ним зобов`язань за договором.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає, що відповідно до Закону України «Про захист прав споживачів» дані умови договори є несправедливими для споживача.

При таких обставинах, апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) вказав, що пункт перший статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними, залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (рішення у справі "Проніна проти України", N 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).

ВИСНОВКИ ЗА РЕЗУЛЬТАТАМИ РОЗГЛЯДУ АПЕЛЯЦІЙНОЇ СКАРГИ

Судом першої інстанції на основі об`єктивної оцінки наданих сторонами доказів повно встановлено фактичні обставини справи та правильно застосовано норми матеріального права.

Недоліків, які призводять до порушення основних принципів цивільного процесуального судочинства та охоронюваних законом прав та інтересів осіб, які беруть участь у справі, та впливають на суть ухваленого рішення під час розгляду справи у суді апеляційної інстанції не встановлено.

Згідно з ч.1 ст.375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Ухвалене судом рішення відповідає вимогам ст. 263 ЦПК України, підстав для його скасування за доводами апеляційної скарги не вбачається.

Керуючись ст.ст. 367, 374, 375, 382 ЦПК України, апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю Укр Кредит Фінанс залишити без задоволення.

Заочне рішення Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 30 вересня 2024 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає крім випадків, передбачених пунктом 2 частини 3 ст. 389 ЦПК України.

Судді: