Справа № 296/8416/24
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"17" грудня 2024 р. м.Житомир

Корольовський районний суд м.Житомира в складі: головуючого судді Шкирі В.М., за участі секретаря Сейко Л.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Житомирі цивільну справу окремого провадження за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа: ОСОБА_2 про встановлення факту родинних відносин,-

В С Т А Н О В И В :

11.09.2024 заявник - ОСОБА_1 звернулася до суду із заявою, зі змісту якої просить встановити факт родинних відносин між нею ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки Республіки Білорусь та її неповнолітнім сином - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , громадянином України.

На обґрунтування вимог заявник посилається на те, що 07 липня 2007 року між нею та ОСОБА_2 відділом державної реєстрації актів громадянського стану Алуштинського міського управління юстиції в АР Крим був зареєстрований шлюб, актовий запит №687.

Від вказаного шлюбу народився син - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Рішенням Корольовського районного суду міста Житомира у справі №296/5442/17 від 26 березня 2018 року шлюб між ОСОБА_2 та нею був розірваний. Було також вирішено стягувати на її користь аліменти на утримання сина ОСОБА_3 та визначено місце проживання неповнолітнього ОСОБА_3 разом з нею - ОСОБА_1 .

У посвідці на право постійного проживання, картці фізичної особи-платника податку, інших документах офіційного характеру її по батькові зазначено « ОСОБА_4 ».

Проте у свідоцтві про народження її сина - ОСОБА_3 її по батькові зазначено « ОСОБА_5 ». Зазначена розбіжність у написанні по батькові виникла через те, що при реєстрації народження сина органи ДРАЦС брали до уваги її паспорт громадянина Республіки Білорусь та свідоцтво про народження, де її по батькові зазначено рос. « ОСОБА_6 », а у посвідці на право постійного проживання в Україні її по батькові вже зазначено із урахуванням транслітерації при написанні іноземних імені, по батькові та прізвища - « ОСОБА_4 ».

В зв`язку з чим у заявниці виникла потреба у встановленні факту родинних відносин між нею та її неповнолітнім сином ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Заявник та її представник в судове засідання не з`явилися. Представником заявника подано заяву про розгляд справи без її участі, заявлені вимоги просила задовольнити.

Заінтересована особа ОСОБА_2 в судове засідання не з`явився, був повідомлений про день, час та місце розгляду справи належним чином.

Тому суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності заявника та заінтересованої особи, за наявними у суду матеріалами.

В силу положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Відповідно до ч. 3 ст. 294 ЦПК України справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених ЦПК.

Суд дослідивши заяву, наявні у суду матеріали, встановив наступні обставини та визначив відповідно до них правовідносини.

Рішенням Корольовського районного суду м.Житомира від 26.03.2018 року у справі №296/5442/17 шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_7 був розірваний (а.с. 15-18).

З ОСОБА_2 та користь ОСОБА_1 на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , стягнуто аліменти в розмірі частини всіх доходів відповідача та визначено місце проживання неповнолітнього ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 з матір`ю (а.с. 15-18)

Згідно свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 від 24.10.2018 (видане повторно) заявниця по батькові - ОСОБА_4 (а.с. 8)

Відповідно до картки платника податків № НОМЕР_2 , заявниця зазначена як ОСОБА_1 (а.с. 6)

Згідно тимчасової посвідки серія НОМЕР_3 від 18.11.2009 на постійне місце проживання заявниця по батькові - ОСОБА_4 (а.с. 5)

У Договорі купівлі - продажу квартири від 25.05.2019 серія ННН 197699, заявниця зазначена, як ОСОБА_1 (а.с. 9)

Проте, з свідоцтва про народження ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , серія НОМЕР_4 від 07.02.2008 року, вбачається, що в графі мати записано по батькові заявницю, як ОСОБА_5 (а.с. 13)

Таким чином судом встановлено, що заявниці необхідно встановити родинні відносини з її неповнолітнім сином ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , оскільки у неї виникають складнощі при реалізації батьківських прав через неправильне написання по батькові в свідоцтві про народження сина.

Вирішуючи поставлене перед судом питання суд виходить з наступного.

Окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Пунктом 5 частини 2 статті 293 ЦПК України передбачено, що суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

За змістом ч. 1 ст. 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту: родинних відносин між фізичними особами; перебування фізичної особи на утриманні; каліцтва, якщо це потрібно для призначення пенсії або одержання допомоги по загальнообов`язковому державному соціальному страхуванню; реєстрації шлюбу, розірвання шлюбу, усиновлення; проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу; належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті; народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження; смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті; смерті особи, яка пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підстави вважати її загиблою від певного нещасного випадку внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру.

Згідно із ч. 2 ст. 315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, належать до юрисдикції суду за таких умов:

- факти, що підлягають встановленню, повинні мати юридичне значення, тобто від них мають залежати виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян. Для визначення юридичного характеру факту потрібно з`ясувати мету встановлення;

- встановлення факту не пов`язується з подальшим вирішенням спору про право. Якщо під час розгляду справи про встановлення факту заінтересованими особами буде заявлений спір про право або суд сам дійде висновку, що у цій справі встановлення факту пов`язане з необхідністю вирішення в судовому порядку спору про право, суд залишає заяву без розгляду і роз`яснює цим особам, що вони вправі подати позов на загальних підставах;

- заявник не має іншої можливості одержати чи відновити документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення. Для цього заявник разом із заявою про встановлення факту подає докази на підтвердження того, що до її пред`явлення він звертався до відповідних організацій за одержанням документа, який посвідчував би такий факт, але йому в цьому було відмовлено із зазначенням причин відмови (відсутність архіву, відсутність запису в актах цивільного стану тощо);

- чинним законодавством не передбачено іншого позасудового порядку встановлення юридичних фактів.

Такий правовий висновок міститься у постановах Великої Палати Верховного Суду від 10 квітня 2019 року у справі № 320/948/18, від 08 листопада 2019 року у справі № 161/853/19, від 27 березня 2019 року у справі № 569/7589/17.

Таким чином, визначальною обставиною під час розгляду заяви про встановлення певних фактів в порядку окремого провадження є те, що встановлення такого факту не пов`язане з наступним вирішенням спору про право цивільне.

Під спором про право необхідно розуміти певний стан суб`єктивного права. Спір є суть суперечності, конфлікт, протиборство сторін, спір поділяється на матеріальний і процесуальний.

Таким чином, виключається під час розгляду справ у порядку окремого провадження існування спору про право, який пов`язаний з порушенням, оспорюванням або невизнанням, а також недоведенням наявності суб`єктивного права за умов, що є певні особи, які перешкоджають в реалізації такого права.

У порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, зокрема, якщо згідно із законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав осіб; встановлення факту не пов`язується із наступним вирішенням спору про право.

У пункті 3 постанови Пленуму Верховного Суду України №5 від 31.03.95 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» зазначено, що, вирішуючи питання про прийняття заяв про встановлення фактів, що мають юридичне значення, судам необхідно враховувати, що ці заяви повинні відповідати як загальним правилам щодо змісту і форми позовної заяви, так і вимогам щодо її змісту, передбаченим конкретною статтею про зміст заяви.

Згідно з ст. 318 ЦПК України, у заяві про встановлення юридичного факту повинно бути зазначено, який факт заявник просить встановити та з якою метою.

Заявник вказує, що спору про право не має, адже вона є матір`ю ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , це ніким не оспорюється, проте написання її по батькові " ОСОБА_5 " замість " ОСОБА_4 " внаслідок неправильного перекладу з російської н аукраїнську мову потребує встановлення факту родинних відносин.

Відповідно до п. 7 постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» суд вправі розглядати справи про встановлення родинних відносин, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки, наприклад, якщо підтвердження такого факту необхідне заявникові для одержання в органах, що вчиняють нотаріальні дії, свідоцтва про право на спадщину, для оформлення права на пенсію у зв`язку із втратою годувальника. Суд не може відмовити у розгляді заяви про встановлення факту родинних відносин з мотивів, що заявник може вирішити це питання шляхом встановлення неправильності запису в актах громадянського стану.

Родинні відносини (спорідненість) - зв`язок між людьми, заснований на походженні однієї особи від іншого (пряма спорідненість) або різних осіб від спільного предка.

Родичі - особи, пов`язані між собою кровним спорідненням. Родичі походять один від одного або від загального предка. Родичами є прадід (прабабка), дід (бабка), батько (мати), син (дочка), внук (внучка), правнук (правнучка), брати та сестри, дядьки (тітки), племінники (племінниці) і т. д. Споріднення виступає основним елементом у сімейних відносинах.

Родинні відносини можуть підтверджуватися будь-якими документами, які містять необхідні відомості. До заяви про встановлення факту родинних відносин, у якій зазначається мета, для якої заявник просить встановити цей факт, повинні додаватися докази, які підтверджують наявність даного юридичного факту (акти, анкети, автобіографії, листівки, сімейні фотографії, листи ділового та особистого характеру, особові справи, рішення судів, ордери на вселення, обмінні ордери, погосподарські книги, виписки з домових книг та інші документи, які у собі містять відомості про родинні відносини осіб); довідки органів РАЦСу про неможливість поновлення втрачених записів, внесення змін і доповнень, виправлень у записи актів цивільного стану; показання свідків, яким достовірно відомо про взаємовідносини померлого з заявником (сусіди, куми, друзі, інші родичі і т.д.).

Рішення суду про встановлення родинних відносин не може бути підставою для внесення виправлень, змін чи доповнень в актовий запис, видачі заявнику нового свідоцтва про народження, паспорта тощо.

Факт родинних відносин між заявницею ОСОБА_1 та ОСОБА_3 підтверджується сукупністю долучених до заяви доказів, а саме:

-копією посвідки на постійне місце проживання в Україні від 18.11.2009;

-карткою - фізичної особи - платника податків;

-копією Договору купівлі - продажу квартири від 25.05.2019 серія ННН 197699;

-копією паспорта ОСОБА_1 ;

-копією свідоцтва про народження ОСОБА_3 серія НОМЕР_4 від 07.02.2008;

-рішення Корольовського районного суду м.Житомира від 26.03.2018 року у справі №296/5442/17.

Суд вважає, що написання її по батькові в свідоцтві про народження сина, як " ОСОБА_5 " за мість " ОСОБА_4 " зумовлене лише неправильним перекладом з російської мови на українську.

Виходячи з викладеного, суд приходить до висновку, що надані суду докази в своїй совокупності підтверджують, що ОСОБА_1 є матір`ю ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , оскільки заявницею надано достатньо доказів на підтвердження цього факту.

Судові витрати на підставі ч. 7 ст. 294 ЦПК України не відшкодовуються.

Керуючись ст.ст. 7, 8, 12, 81, 258-259, 263, 265, 273, 279, 280 ч.1, 282, 284, 289, 293, 294, 319, 352, 355 ЦПК України, суд -

У Х В А Л И В :

Заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа: ОСОБА_2 про встановлення факту родинних відносин - задовільнити.

Встановити факт родинних відносин, а саме, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянка Республіки Білорусь є матір`ю ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , громадянина України.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Житомирського апеляційного суду безпосередньо або через Корольовський районний суд м.Житомира. Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Cуддя В. М. Шкиря