18.12.2024
справа № 642/2273/24
провадження № 2/642/898/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 грудня 2024 року м. Харків

Ленінський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого - судді Гримайло А.М.,

за участю секретаря - Антонян А. М.,

позивача ОСОБА_1 ,

представника відповідача Дзюби І. М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду у м. Харкові в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Підприємство з експлуатації і обслуговування житлових будинків «Олександрівський», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Холодногірська 18», про захист прав споживача,

в с т а н о в и в:

У провадженні Ленінського районного суду м. Харкова знаходиться цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Підприємство з експлуатації і обслуговування житлових будинків «Олександрівський» (далі ТОВ «ПЕОЖБ «Олександрівський»), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Холодногірська 18» (далі ОСББ «Холодногірська 18), про захист прав споживача, у якій позивач просить визнати таким, що припинив свою дію Договір № 11 про надання експлуатаційних послуг від 14.05.2021, укладений між ОСОБА_1 та ТОВ «ПЕОЖБ «Олександрівський», починаючи з 01.03.2023; зобов`язати ТОВ «ПЕОЖБ «Олександрівський» припинити усі нарахування по Договору № 11 про надання експлуатаційних послуг від 14.05.2021, укладений між ОСОБА_1 та ТОВ «ПЕОЖБ «Олександрівський», починаючи з 01.03.2023; визнати таким, що припинив свою дію Договір № 11 на посередницькі послуги від 14.05.2021, укладений між ОСОБА_1 та ТОВ «ПЕОЖБ «Олександрівський», починаючи з 08.11.2022; зобов`язати ТОВ «ПЕОЖБ «Олександрівський» припинити усі нарахування по Договору №11 на посередницькі послуги від 14.05.2021, укладений між ОСОБА_1 та ТОВ «ПЕОЖБ «Олександрівський», починаючи з 08.11.2022.

12.12.2024 представник відповідача - адвокат Дзюба І. М. подала клопотання про зупинення провадження у справі до вирішення провадження Ленінським районним судом м. Харкова у справі № 642/7611/24 за позовом ТОВ «ПЕОЖБ «Олександрівський» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за Договором № 11 про надання експлуатаційних послуг від 14.05.2021 року за період з вересня 2021 по 01.03.2023 у сумі 8251,25 грн. та за договором № 11 за посередницькі послуги від 14.05.21 за період з вересня 2021 по 01.11.2024 у сумі 11518,22 грн., посилаючись на те, що зазначена обставина є об`єктивною обставиною неможливості розгляду цієї справи, оскільки у справі № 642/7611/24 вирішується питання стягнення заборгованості за період після 08.11.22, 01.03.23 року за спірними договорами, які ОСОБА_1 просить суд визнати припиненими та припинити нарахування за цими договорами саме за період, у якому ТОВ «ПЕОЖБ «Олександрівський» надавав послуги, які отримувалися та частково сплачувалися ОСОБА_1 та за яким і подано позов ТОВ «ПЕОЖБ «Олександрівський» про стягнення заборгованості, а тому задоволення позову ТОВ «ПЕОЖБ «Олександрівський» може повністю виключити задоволення позову ОСОБА_1 та навпаки.

Позивач проти задоволення клопотання заперечував, посилаючись на його безпідставність, у той час як необґрунтоване зупинення провадження у справі призведе до затягування строків її розгляду й перебування учасників у справі в стані невизначеності.

Представник відповідача у судовому засіданні підтримала клопотання та просила його задовольнити, провадження у справі зупинити.

Суд, заслухавши думку учасників процесу, перевіривши матеріали справи, приходить до наступного висновку.

Згідно з п. 6 ч. 1 ст. 251 ЦПК України суд зобов`язаний зупинити провадження у справі у разі об`єктивної неможливості розгляду цієї справи до вирішення іншої справи, що розглядається в порядку конституційного провадження, адміністративного, цивільного, господарського чи кримінального судочинства, до набрання законної сили судовим рішенням в іншій справі; суд не може посилатися на об`єктивну неможливість розгляду справи у випадку, коли зібрані докази дозволяють встановити та оцінити обставини (факти), які є предметом судового розгляду.

Основним критерієм відповідно до вказаного пункту визначення наявності підстав для зупинення провадження у справі є неможливість розгляду справи.

Відповідно до змісту п. 5 ч. 1 ст. 253 ЦПК України провадження у справі зупиняється у випадках, встановлених пунктом 6 частини першої статті 251 цього Кодексу, до набрання законної сили судовим рішенням, від якого залежить вирішення справи.

Провадження у справі на стадії її розгляду по суті зупиняється тільки з підстав, встановлених пунктами 1-3 частини першої статті 251 та пунктами 1-3 частини першої статті 252 цього Кодексу.

Межі зупинення провадження у справі не повинні призводити до зменшення розумного строку розгляду справи.

З огляду на вимоги закону для вирішення питання про зупинення провадження у справі суду слід у кожному конкретному випадку з`ясовувати: як пов`язана справа, яка розглядається, зі справою, що розглядається іншим судом; чим обумовлюється об`єктивна неможливість розгляду справи.

Отже, необхідність зупинення провадження у справі виникає у випадку, якщо неможливо прийняти рішення у даній справі до ухвалення рішення в іншій справі. Тобто між справами, що розглядаються, повинен існувати тісний матеріально-правовий зв`язок, який виражається в тому, що факти, встановлені в одній із справ, будуть мати преюдиційне значення для іншої справи.

Разом із тим, необхідно враховувати, що відповідно до пункту 6 частини першої статті 251 ЦПК України суд не може посилатися на об`єктивну неможливість розгляду справи у випадку, коли зібрані докази дозволяють встановити та оцінити обставини (факти), які є предметом судового розгляду.

Зазначене відповідає висновкам, викладеним у постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 14 лютого 2022 року у справі № 357/10397/19, провадження №61-5752сво21.

Пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованої Законом України від 17 липня 1997 року № 475/97-ВР «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції» визначено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Розумність тривалості судового розгляду має визначатися з огляду на обставини справи та наступні критерії: складність справи, поведінка заявника та компетентних органів, а також важливість предмета позову для заявника у справі (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Фрідлендер проти Франції»).

Такий же висновок застосування норм права викладено в постанові Верховного Суду України від 01 лютого 2017 року у справі № 6-1957цс16.

Відповідно до пункту 33 постанови Пленуму Верховного Суду України від 12 червня 2009 року № 2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції», визначаючи наявність передбачених статтею 201 ЦПК України в редакції 2004 року, (стаття 251 діючого ЦПК України) підстав, за яких провадження у справі підлягає обов`язковому зупиненню, суд повинен, зокрема, враховувати, що така підстава для зупинення провадження у справі, як зазначено у пункті 4 частини першої цієї статті - неможливість розгляду цивільної справи до вирішення іншої справи, що розглядається в порядку конституційного, цивільного, господарського, кримінального чи адміністративного судочинства, застосовується у тому разі, коли в цій іншій справі можуть бути вирішені питання, що стосуються підстав, заявлених у справі вимог, чи умов, від яких залежить можливість її розгляду.

Суд зазначає, що представником відповідача не доведено у чому саме полягає передбачена законом необхідність зупинення розгляду зазначеної справи до розгляду цивільної справи № 642/7611/24, з огляду на те, що суд не позбавлений можливості зробити висновки, які правові норми підлягають застосуванню до цих правовідносин. При цьому суд самостійно має можливість дослідити наявні у справі докази, з`ясувати обставини, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених цими доказами.

Відповідно до висновку, викладеному у постанові Великої Палати Верховного Суду від 30 червня 2020 року в справі № 333/6816/17 (провадження № 14-87цс20), завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі (частини перша та друга статті 2 ЦПК України).

Ефективний захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів позивача у цивільному процесі можливий за умови, що такі права, свободи чи інтереси справді порушені, а позивач використовує цивільне судочинство саме для такого захисту, а не з іншою метою. Не відповідатиме завданням цивільного судочинства звернення до суду з позовом, спрямованим на оцінювання доказів, зібраних в інших справах, на предмет їх належності та допустимості, або з метою створення підстав для звільнення від доказування в іншій справі (для встановлення у судовому рішенні обставин, які би не потрібно було надалі доказувати під час розгляду іншої справи). Недопустимим з огляду на завдання цивільного судочинства є ініціювання позовного провадження з метою оцінки обставин, які становлять предмет доказування у іншому цивільному провадженні, чи з метою створення поза межами останнього передумов для визнання доказу, отриманого у такому провадженні, неналежним або недопустимим.

Таким чином, суд не вбачає підстав для зупинення провадження у справі, наслідком чого є відмова у задоволенні клопотання.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.251,253,258-260,263,353 ЦПК України, суд

у х в а л и в:

У задоволенні клопотання представника відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю «Підприємство з експлуатації і обслуговування житлових будинків «Олександрівський» Дзюби І. М. про зупинення розгляду справи відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали складено 18.12.2024 року.

Суддя А. М. Гримайло