Справа № 645/6886/24
Провадження № 2/643/6148/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16.12.2024 м. Харків

Суддя Московського районного суду м. Харкова Замікула Б.С., перевіривши позовну заяву ОСОБА_1 до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 про відшкодування шкоди,

УСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовною заявою до ФОП ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди.

У позовній заяві ОСОБА_1 зазначає, що звільнений від сплати судового збору згідно п. 13

ст. 5 Закону України «Про судовий збір», на підтвердження чого надав копію посвідчення ветерана війни учасника бойових дій серії НОМЕР_1 від 12.05.2016.

Перевіривши позовну заяву на її відповідність вимогам ЦПК України, суддя встановив наступне.

Відповідно до ч. 4 ст. 177 ЦПК України до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Як визначено п. 13 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються учасники бойових дій, постраждалі учасники Революції Гідності, Герої України - у справах, пов`язаних з порушенням їхніх прав.

Водночас Велика Палата Верховного Суду у постанові від 12.02.2020 у справі № 545/1149/17 сформулювала висновок щодо застосування норм права, які регулюють питання звільнення від сплати судового збору.

Зокрема, у згаданій постанові зазначено, що положення п. 13 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» має відсильний характер та не містить вичерпного переліку справ, в яких учасники бойових дій та прирівняні до них особи звільняються від сплати судового збору. Правовий статус ветеранів війни, забезпечення створення належних умов для їх життєзабезпечення та членів їх сімей, встановлені Законом України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» від 22.10.1993 № 3551-XII. У статті 22 цього ж Закону передбачено, що особи, на яких поширюється дія цього нормативного акта, отримують безоплатну правову допомогу щодо питань, пов`язаних з їх соціальним захистом, а також звільняються від судових витрат, пов`язаних з розглядом цих питань. Перелік пільг учасникам бойових дій та особам, прирівняним до них, визначені у статті 12 цього Закону.

Отже, як наголошує Верховний Суд, вирішуючи питання про стягнення судового збору з особи, яка має статус учасника бойових дій (прирівняної до нього особи), для правильного застосування норм п. 13 ч. 1 ст. 5 Закону № 3674-VI суд має враховувати предмет та підстави позову; перевіряти чи стосується така справа захисту прав цих осіб з урахуванням положень статей 12, 22 Закону № 3551-XII.

Наведена позиція Великої Палати Верховного Суду залишається незмінною дотепер.

В ухвалі від 11.09.2024 у справі №567/79/23 Велика Палата Верховного Суду зазначила, що із часу прийняття нею 09.10.2019 постанови у справі № 9901/311/19, як і постанови від 12.02.2020 у справі

№ 545/1149/17 із висновками щодо застосування пункту 13 частини першої статті 5 Закону № 3674-VI з урахуванням вимог статей 12 та 22 Закону № 3551-XII, відсутні підстави стверджувати, що відбулась зміна суспільних відносин чи нормативного регулювання, внаслідок чого цей висновок втратив зрозумілість, набув ознак неузгодженості, необґрунтованості, незбалансованості чи помилковості.

Як установлено судом при вирішенні питання про відкриття провадження у справі, предметом спору у даній справі є відшкодування матеріальної та моральної шкоди, тобто справа не пов`язана з порушенням прав позивача як учасника бойових дій.

Відтак, відсутні підстави для звільнення позивача від сплати судового збору.

Одночасно суддя звертає увагу, що у позовній заяві наявні розбіжності щодо відповідача, а саме: у тексті позовної заяви і в додатках до неї зазначається про статус відповідача як фізичної особи-підприємця, проте у прохальній частині заяви про такий статус не зазначено.

На переконання судді, неточність змісту позовної заяви, а також несплата позивачем судового збору є підставною для залишення позовної заяви без руху відповідно до ч. 1 ст. 185 ЦПК України.

Керуючись ст. 175, 177, 185 ЦПК України, суддя

ПОСТАНОВИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 про відшкодування шкоди - залишити без руху.

Надати стороні строк - десять днів з дня отримання копії цієї ухвали для усунення недоліків позовної заяви.

Роз`яснити, що у випадку, якщо позивач не усуне недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява буде вважатись неподаною і повертається позивачу.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Б.С. Замікула