Справа №538/2401/23 Провадження №4-с/549/4/24
УХВАЛА

12 грудня 2024 року Чорнухинський районний суд Полтавської області

в складі: головуючого - судді Крєпкого С.І.

за участю: секретаря судових засідань Кривчун Я.А.

представників скаржника

адвоката Демиденка В.А., адвоката Мовчан А.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції в залі суду селища Чорнухи скаргу Акціонерного товариства «Транснаціональна фінансово-промислова нафтова компанія «Укртатнафта», стягувач: Савчук Павло Костянтинович, на рішення, дії та бездіяльність державного виконавця Автозаводського відділу державної виконавчої служби у місті Кременчуці Кременчуцького району Полтавської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції,

установив:

07 жовтня 2024 року акціонерне товариство «Транснаціональна фінансово-промислова нафтова компанія «Укртатнафта» (далі "АТ "Укртатнафта") звернулося до суду з скаргою, в якій прохали визнати дії державного виконавця Автозаводського відділу державної виконавчої служби у місті Кременчуці Кременчуцького району Полтавської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Терещенка Євгена Вадимовича неправомірними; скасувати постанову про відкриття провадження від 27.09.2024 ВП №7615604.

Скарга обгрунтовано тим, що у Автозаводському відділі ДВС перебуває на виконанні рішення Лохвицького районного суду Полтавської області від 18.09.2024 у справі №538/2401/23, яким було задоволені позовні вимоги ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства "Транснаціональна фінансово-промислова компанія "Укртатнафта" про визнання незаконними та скасування наказів, поновлення на посаді, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, стягнення заборгованості по заробітній платі.

Постановою державного виконавця Автозаводського відділу ДВС Терещенком Є.В. від 27.09.2024 було відкрито виконавче провадження №76156054 за виконавчим листом №538/2401/23, виданого 19.09.2024 Лохвицьким районним судом Полтавської області про стягнення з ПАТ "Укртатнафта" на користь ОСОБА_1 середнього заробітку за час вимушеного прогулу з 30.10.2023 по 18.09.2024 включно, на суму 4690294, 32 грн, з яких підлягають відрахування податки та інші обов`язкові платежі.

Рішення підлягає зверненню до негайного виконання в частині стягнення середньої заробітної плати у межах суми платежу за один місяць, що становить 429337,44 грн.

Разом з тим виконавцем прийнято до примусового виконання виконавчий документ, який не відповідає встановленим законом вимогам, оскільки боржника у постанові вказано як "Публічне акціонерне товариство «Транснаціональна фінансово-промислова нафтова компанія «Укртатнафта»", а за ідентифікаційним кодом 00152307 Єдиний державний реєстр юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань не містить інформацію про юридичну особу з таким найменуванням.

Рішення Лохвицького районного суду Полтавської області від 18.09.2024 у справі №538/2401/23 не містить правильного найменування боржника - "АТ "Укртатнафта".

В зв`язку із зміною типу товариства з публічного на приватне було проведено державну реєстрацію зміни найменування Приватного акціонерного товариства «Транснаціональна фінансово-промислова нафтова компанія «Укртатнафта» на Акціонерне товариство «Транснаціональна фінансово-промислова нафтова компанія «Укртатнафта».

Таким чином виконавчий лист не містить правильного найменування боржника і не відповідає вимогам п.3 ч. ст.4 Закону України "Про виконавче провадження".

Крім того в постанові про відкриття виконавчого провадження в найменуванні боржника помилково зазначено слово "фінансова" замість "фінансово".

Рішенням Лохвицького районного суду Полтавської області від 18.09.2024 у справі №538/2401/23 ОСОБА_1 поновлено на посаді заступника директора з правових та корпоративних питань ПАТ "Укртатнафта" з 23.11.2023.

При цьому дата поновлення та зазначений період стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу (з 30.10.2023 по 18.09.2024) відрізняються на три тижні.

У виконавчому листі відсутня вказівка на те, що сума в частині стягнення середнього заробітку за один місяць, що становить 429337,44 грн. включає в себе податки та збори.

Податки і збори із присудженої за рішенням суду суми середнього заробітку за час вимушеного прогулу підлягають нарахуванню роботодавцем при виконанні судового рішення та відрахуванню із цієї суми при виплаті працівнику, внаслідок чого виплачена працівнику на підставі судового рішення сума зменшується на суму податків і зборів.

Виконавець не є податковим агентом, не нараховує (не виплачує, не надає) оподатковуваний дохід на користь платника податку, він не зобов`язаний (і не має права) утримувати податок з доходу позивача та перераховувати його до бюджету.

На підставі виконавчого листа на користь позивача виконавцем стягнута сума, що включає в себе податки і збори, які підлягали перерахуванню до державного бюджету.

Враховуючи наявність суперечності в резолютивній частині рішення, на підставі якого видано виконавчий лист, помилку у виконавчому листі в частині відсутності вказівки на те, що сума, що підлягає стягненню, включає в себе податки і збори, виконавець відкрив виконавче провадження щодо виконавчого листа, яке є таким, що не підлягає виконанню.

Крім того, всупереч порядку, встановленому ст.ст.10, 13 Закону України "Про виконавче провадження", державним виконавцем було винесено постанову про арешт коштів боржника від 30.09.2024, якою накладено арешт на грошові кошти ПАТ" Укртатнафта" в сумі 472 521,18, після чого було розіслано платіжні інструкції до банків, в яких відкрито рахунки АТ "Укртатнафта".

Результатом таких дій стало списання повної суми одразу з двох рахунків АТ "Укртатнафта", відкритих в АТ "Укрексімбанк" та АТ "Ощадбанк".

Після чого, на рахунок АТ "Укртатнафта", який відкритий в АТ "Укрексімбанк" було повернуто 564 614,06 грн, тобто державним виконавцем самовільно перекинуто з рахунку боржника АТ "Ощадбанк" на рахунок боржника в АТ "Укрексімбанк" 92 092,88 грн, які АТ "Укртатнафта" було зацікавлене тримати на рахунку саме в АТ "Ощадбанк".

При цьому для повернення коштів з рахунку АТ "Укрексімбанк" на рахунок в АТ "Ощадбанк" банком буде списано з АТ "Укртатнафта" плату за переказ коштів, а отже неправомірність дій державного виконавця спричинить непередбачені матеріальні витрати для скаржника.

На підставі розпорядження голови Лохвицького районного суду Полтавської області №74 від 21.11.2024 скаргу передано на розгляд до Чорнухинського районного суду Полтавської області.

03 грудня 2024 року ухвалою Чорнухинського районного суду відкрито провадження у справі.

Ухвалою Чорнухинського районного суду Полтавської області від 12.12.2024 закрито провадження у справі в частині оскарження дій державного виконавця щодо стягнення виконавчого збору та витрат виконавчого провадження.

В судовому засіданні представники скаржника скаргу підтримали з викладених у неї підстав.

Крім того представниками не заперечувалось, що ухвалою Лохвицького районного суду Полтавської області від 14.10.2024 в заяві Акціонерного товариства "Транснаціональна фінансово-промислова нафтова Компанія "Укртатнафта" про визнання виконавчого документа №538/2401/23 таким, що не підлягає виконанню, відмовлено.

При цьому представник Мовчан А.В. пояснила, що скарга про визнання виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню, стосувалась інших підстав.

Стягувач ОСОБА_1 та державний виконавець Терещенко Є.В. у поданих запереченнях та відзиві на скаргу проти її задоволення заперечували зважаючи на таке.

Дії ДВС відповідали законодавству та були спрямовані виключно на негайне та невідворотне виконання рішення суду, а доводи боржника, які викладені у скарзі є безпідставними, такими що не відповідають обставинам справи.

19 вересня 2024 року Лохвицьким районним судом Полтавської області позивачу видано виконавчий лист по справі №538/2401/2023 про негайне виконання рішення суду в частині стягнення середнього заробітку за один місяць, що становить 429 337,44 грн.

Виконавчий лист містить відомості аналогічні з резолютивною частиною рішення суду.

Виконавчий документ відповідав рішення суду вимогам ст.4 Закону України «Про виконавче провадження», зокрема повне найменування та ідентифікаційний код юридичної особи боржника.

Будь-якого перетворення, виділення, приєднання або інших видів реорганізації юридична особа боржника не зазнала, товариство не змінювало ідентифікаційний код юридичної особи, в рішенні суду чітко визначений ідентифікаційний код товариства 00152307, а тому всі доводи представника боржника спрямовані лише на затягування процесу реального виконання рішення суду.

Платіжні інструкції на примусове списання коштів надсилаються не пізніше наступного робочого дня після накладення арешту та в подальшому не пізніше наступного робочого дня з дня отримання інформації про наявність коштів електронних грошей, що знаходяться на рахунках/електронних гаманцях.

Отже, в частинах 2 та 3 статті 13 Закону України «Про виконавче провадження» ДВС не заборонено в один і той самий день виявили рахунки накладати арешт та направляти інструкцію на списання коштів.

ДВС належним чином, відповідно до ст.43 Закону України «Про платіжні послуги», сформували та надіслали платіжну інструкцію в банк, після отримання та перевірки банком встановлено, що платіжна інструкція в повній мірі відповідає законодавству, а інформація яка була зазначена у платіжній інструкції про боржника відповідала інформації, якою володіє банк про ПАТ «Укртатнафту», після чого банком було виконано списання коштів з рахунку боржника та перераховано на рахунок ДВС.

При цьому представники товариства не ініціювали розгляд питання щодо виправлення описки в рішенні суду в частині типу (назви) товариства з ПАТ на АТ, а отже товариству було зрозуміло рішення суду та порядок його виконання, будь-яких питань чи проблем у виконанні рішення суду у товариства не виникало.

Закон України «Про виконавче провадження» не надає повноважень ДВС встановлювати дати поновлення працівника на роботі у виконавчих провадженнях про стягнення середньої заробітної плати у межах суми платежу за один місяць.

ДВС згідно з своїми повноваженнями виконує рішення суду.

Рішення суду є чітким та зрозумілим, а поновлення на посаді взагалі не має ніякого відношення до виконання рішення суду в частині негайного виконання щодо стягнення середньої заробітної плати у межах суми платежу за один місяць, що становить 429 337,44 грн, так як виплата місячної заробітної плати не має прив`язки до будь-якої дати, має чітко визначену суму і фактично є забезпеченням належного існування (проживання) незаконно звільненого працівника, який майже рік незаконного не отримував заробітну плату.

Керуючись постановою Верховного Суду від 07.10.2020 у справі №523/14396/19 та беручи до уваги той факт що рішення суду про стягнення середнього заробітку за весь період вимушеного прогулу, яке чітко вказує на необхідність відрахування податків та інших обов`язкових платежів, товариство зобов`язано було 19.09.2024 виконати рішення суду в частині виплати середнього заробітку за один місяць (429 337,44 грн), з яких товариству потрібно було відрахувати та сплатити податки та інші обов`язкові платежі.

ДВС вірно перерахував заробітну плату на рахунок стягувача в сумі 342 160,47 грн, а податки та збори мають бути сплачені боржником-роботодавцем.

Доводи представника товариства про неможливість виконання рішення суду (через зміну ПАТ на АТ) не заслуговують на увагу та фактично є доказами безпідставного невиконання рішення суду посадовими особами товариства.

Боржником добровільно не виконано рішення суду в частині негайного поновлення позивача на роботі та виплати місячної плати, але в той же час боржником подано:

-клопотання від 20.09.2024 про зупинення виконання рішення суду;

-заяву від 20.09.2024 про роз`яснення рішення суду;

-заяву від 20.09.2024 про визнання виконавчого документа таким, що не відповідає виконанню;

-скаргу від 07.10.2024 на рішення, дії та бездіяльність ДВС.

Ухвалами Полтавського апеляційного суду та Лохвицького районного суду відмовлено у задоволенні всіх вимог боржника.

Вважають, що такі дії боржника спрямовані виключно на затягування невиконання рішення суду та створення «уявної поважності» невиконання рішення суду з метою уникнення посадових осіб боржника від кримінальної відповідальності за невиконання рішення суду (а.с.44-50,121-126,129-138,140-142,143-145).

Заслухавши представників скаржника, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що скарга не підлягає задоволенню зважаючи на таке.

Судом встановлено, що рішенням Лохвицького районного суду Полтавської області від 18.09.2024 у справі №538/2401/23 позовні вимоги ОСОБА_1 задоволені:

- поновлено ОСОБА_1 на посаді заступника Директора з правових та корпоративних питань ПАТ "Укртатнафта" з 23.11.2023;

-стягнуто з ПАТ "Укртатнафта" на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу з 30.10.2023 по 18.09.2024 включно, на суму 4690294,32 грн, з яких підлягають відрахування податки та інші обов`язкові платежі;

-допущено негайне виконання рішення в частині поновлення ОСОБА_1 на роботі та стягнення середньої заробітної плати у межах суми платежу за один місяць, що становить 429337,44 грн (а.с.4-14).

27 вересня 2024 року постановою державного виконавця Автозаводського ВДВС відкрито виконавче провадження №76156054 з виконання виконавчого листа №538/2401/23, виданого 19.09.2024 Лохвицьким районним судом Полтавської області про стягнення з ПАТ "Укртатнафта" на користь ОСОБА_1 середньої заробітної плати у межах суми платежу за один місяць, що становить 429337,44 грн (а.с.16).

30 вересня 2024 року державний виконавець прийняв постанову про арешт коштів боржника ПАТ "Укртатнафта", якою наклав арешт на грошові кошти/електронні гроші, що містяться на відкритих рахунках/електронних гаманцях, а також на кошти/електронні гроші на рахунках/електронних гаманцях, що будуть відкриті після винесення постанови про арешт коштів, крім коштів, що мають спеціальний режим використання, в межах суми стягнення у розмірі 472521,18 грн (а.с.22).

На підставі платіжних інструкцій державного виконавця на рахунок органу ДВС 30.09.2024 були списані грошові кошти у розмірі по 472 521,18 грн з рахунків АТ "Укртатнафта", відкритих в АТ "Ощадбанк" та АТ "Укрексімбанк" (а.с.20,21)

Грошові кошти у розмірі 564614,06 грн було повернуто на рахунок АТ "Укртатнафта", відкритий в АТ "Укрексімбанк" (а.с.21).

Умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку, визначені Законом України "Про виконавче провадження" від 02.06.2016 №1404-VІІІ (далі - Закон №1404).

Згідно зі статтею 1 Закону №1404 виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Відповідно до ч.1 ст.74 Закону №1404 рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом.

Статтею 447 ЦПК України передбачено, що сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду зі скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи.

Якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця і право заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги (ч.3 ст.451 ЦПК України).

Стаття 129-1 Конституції України визначає, що суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку.

Зазначене конституційне положення кореспондується та відображено у частині першій статті 18 ЦПК України, згідно з якою судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Виконання судового рішення відповідно до змісту рішення Конституційного Суду України від 26 червня 2013 року № 5-рп/2013 у справі № 1-7/2013 є невід`ємною складовою права кожного на судовий захист і охоплює, зокрема, законодавчо визначений комплекс дій, спрямованих на захист і відновлення порушених прав, свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави; невиконання судового рішення загрожує сутності права на справедливий розгляд судом. Невиконання судового рішення є підставою для відповідальності, встановленої законом.

Відповідно до ч.1 ст.5 Закону №1404 примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів.

Відповідно до статті 10 вказаного Закону заходами примусового виконання рішень є: 1) звернення стягнення на кошти, цінні папери, інше майно (майнові права), корпоративні права, майнові права інтелектуальної власності, об`єкти інтелектуальної, творчої діяльності, інше майно (майнові права) боржника, у тому числі якщо вони перебувають в інших осіб або належать боржникові від інших осіб, або боржник володіє ними спільно з іншими особами; 2) звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інший дохід боржника; 3) вилучення в боржника і передача стягувачу предметів, зазначених у рішенні; 4) заборона боржнику розпоряджатися та/або користуватися майном, яке належить йому на праві власності, у тому числі коштами, або встановлення боржнику обов`язку користуватися таким майном на умовах, визначених виконавцем; 5) інші заходи примусового характеру, передбачені цим Законом.

Частиною першою статті 13 Закону України "Про виконавче провадження" передбачено, що під час здійснення виконавчого провадження виконавець вчиняє виконавчі дії та приймає рішення шляхом винесення постанов, попереджень, внесення подань, складення актів та протоколів, надання доручень, розпоряджень, вимог, подання запитів, заяв, повідомлень або інших процесуальних документів у випадках, передбачених цим Законом та іншими нормативно-правовими актами.

Згідно з частинами другою, третьою цієї статті арешт на майно (кошти) накладається не пізніше наступного робочого дня після його виявлення, крім випадку, передбаченого частиною сьомою статті 26 цього Закону.

Платіжні інструкції на примусове списання коштів або пред`явлення емітенту електронних грошей до погашення в обмін на грошові кошти надсилаються не пізніше наступного робочого дня після накладення арешту та в подальшому не пізніше наступного робочого дня з дня отримання інформації про наявність коштів/електронних грошей, що знаходяться на рахунках/електронних гаманцях.

Частиною першою статті 18 Закону №1404 на виконавця покладено обов`язок вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Пунктом 1 ч.1 ст.26 Закону №1404 передбачено, що виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, виданого з урахуванням вимог передбачених ст.ст.3,4 цього Закону за заявою стягувача про примусове виконання рішення.

Згідно положень ч. ч. 5, 7 ст.26 Закону №1404 виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження в якій зазначає про обов`язок боржника подати декларацію про доходи та майно боржника, попереджає боржника про відповідальність за неподання такої декларації або внесення до неї завідомо неправдивих відомостей. У разі якщо в заяві стягувача зазначено рахунки боржника у банках, інших фінансових установах, виконавець негайно після відкриття виконавчого провадження накладає арешт на кошти боржника. У разі якщо в заяві стягувача зазначено конкретне майно боржника, виконавець негайно після відкриття виконавчого провадження перевіряє в електронних державних базах даних та реєстрах наявність права власності або іншого майнового права боржника на таке майно та накладає на нього арешт. На інше майно боржника виконавець накладає арешт в порядку, визначеному статтею 56 цього Закону.

Доводи скарги про наявність підстав для скасування постанови про відкриття виконавчого провадження у зв`язку із зазначенням у ньому боржника як Публічне акціонерне товариство «Транснаціональна фінансова-промислова нафтова компанія «Укртатнафта» є безпідставними.

Частиною 1 статті 3 Закону України «Про акціонерні товариства» визначено, що акціонерне товариство це господарське товариство, статутний капітал якого поділено на визначену кількість часток однакової номінальної вартості, корпоративні права за якими посвідчуються акціями.

Частиною четвертою вказаної статті встановлено, що повне найменування акціонерного товариства українською мовою повинне містити його організаційно-правову форму (акціонерне товариство). Тип акціонерного товариства не є обов`язковою складовою найменування акціонерного товариства. Акціонерні товариства за типом поділяються на публічні акціонерні товариства та приватні акціонерні товариства. Зміна типу товариства з приватного на публічне або з публічного на приватне не є його перетворенням.

Таким чином, у вказаному виконавчому провадженні не відбулось зміни найменування юридичної особи.

Код ЄДРПОУ боржника, який вказаний у виконавчому листі та постанові про відкриття виконавчого провадження, відповідає ідентифікаційному коду юридичної особи АТ "Укртатнафта" у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань.

Таким чином зазначення у виконавчому документі ідентифікаційного коду юридичної особи давало державному виконавцю змогу встановити боржника, а помилка у зазначенні "фінансова" замість фінансово" в назві юридичної особи носить формальний характер, не спростовують існування у боржника заборгованості за виконавчим документом, не звільняють його від боргових зобов`язань, та не є підставою для скасування постанови про відкриття виконавчого провадження.

Усі подальші дії державного виконавця здійснювалися відповідно до вимог Закону України «Про виконавче провадження».

На виконання виконавчого листа №538/2401/23 з АТ "Укртатнафта" на користь ОСОБА_1 належало стягнути середній заробіток за час вимушеного прогулу за один місяць у розмірі 429337,44 грн за період, який вказаний у рішенні суду.

На користь ОСОБА_1 30.09.2024 платіжним дорученням №52427 були перераховані кошти у розмірі 345616,64 грн за вирахуванням податку на доходи фізичних осіб та військового збору.

Такі обставини не заперечуються учасниками та встановлені рішенням Полтавського окружного адміністративного суду від 06.11.2024 у адміністративній справі №440/12102/24 за позовом Акціонерного товариства "Транснаціональна фінансово-промислова нафтова компанія "Укртатнафта" до Автозаводського відділу державної виконавчої служби у місті Кременчуці Кременчуцького району Полтавської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, третя особа без самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - ОСОБА_1 про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії.

У постанові Верховного Суду від 07.10.2020 у справі №523/14396/19 міститься висновок, що суми, які суд визначає до стягнення з роботодавця на користь працівника як середній заробіток за час вимушеного прогулу, обраховуються без віднімання сум податків та зборів. Податки і збори із суми середнього заробітку за час вимушеного прогулу, присудженої за рішенням суду, підлягають нарахуванню роботодавцем при виконанні відповідного судового рішення та, відповідно, відрахуванню із суми середнього заробітку за час вимушеного прогулу при виплаті працівнику, внаслідок чого виплачена працівнику на підставі судового рішення сума середнього заробітку за час вимушеного прогулу зменшується на суму податків і зборів, які підлягають сплаті податковим агентом.

Списання коштів одночасно з рахунків АТ "Укртатнафта" у двох банках, повернення їх на рахунок боржника у АТ "Укрексімбанк" як помилково або надмірно стягнуті, а не в АТ "Ощадбанк", не є підставою для визнання дій державного виконавця неправомірними та скасування постанови про відкриття провадження.

Стосовно доводів скарги про відкриття виконавцем виконавчого провадження щодо виконавчого листа, який є таким, що не підлягає виконанню, необхідно зазначити, що ухвалою Лохвицького районного суду Полтавської області від 14.12.2024 в заяві Акціонерного товариства "Транснаціональна фінансово-промислова нафтова Компанія "Укртатнафта" про визнання виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню, відмовлено, що не заперечувалось представниками скаржника.

З огляду на викладене підстав для визнання неправомірності дій державного виконавця та скасування постанови не вбачається.

Виходячи з наведеного, керуючись ст.ст.447, 449, 451 ЦПК України, суд,

ухвалив:

Відмовити у задоволенні скарги Акціонерного товариства «Транснаціональна фінансово-промислова нафтова компанія «Укртатнафта», стягувач: ОСОБА_1 , на рішення, дії та бездіяльність державного виконавця Автозаводського відділу державної виконавчої служби у місті Кременчуці Кременчуцького району Полтавської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції.

Ухвала суду може бути оскаржена в апеляційному порядку до Полтавського апеляційного суду шляхом подачі протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення апеляційної скарги.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення відповідної ухвали суду.

Дата складення повного тексту ухвали 16.12.2024.

Суддя С.І.Крєпкий