СВЯТОШИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М. КИЄВА
пр. № 2/759/3379/24
ун. № 759/8529/24
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 грудня 2024 року м. Київ

Святошинський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді Твердохліб Ю.О.

за участю секретаря судових засідань Вінцковської О.І.

позивача ОСОБА_1

представника позивача ОСОБА_2

представника відповідача Бурмака Г.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами загального позовного провадження заяву Мельничука Романа Петровича про відвід головуючому судді від розгляду цивільної справи за позовом ОСОБА_1 до Національного університету харчових технологій про поновлення строку на оскарження наказу та рішення, визнання протиправним та скасування рішення та наказу,

ВСТАНОВИВ:

До Святошинського районного суду м. Києва надійшла вищевказана позовна заява.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями, 25.04.2024 року визначено головуючого суддю Твердохліб Ю.О.

Ухвалою Святошинського районного суду м. Києва від 29.04.2024 року позов залишено без руху та надано час для усунення виявлених недоліків позову.

Ухвалою Святошинського районного суду м. Києва від 01.05.2024 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.

Ухвалою Святошинського районного суду м. Києва від 18.06.2024 року змінено порядок розглядусправи, постановлено здійснювати розгляд справи в порядку загального позовного провадження.

Разом з тим, 17.12.2024 року позивачем подане клопотання про відвід судді, у якому висловлює незгоду з процесуальним рішенням суду та ставить під сумнів дії судді щодо його професійності та незаінтересованості.

За змістом ч.3 ст.39 ЦПК відвід повинен бути мотивований і заявлений протягом 10 днів з дня отримання учасником справи ухвали про відкриття провадження у справі, але не пізніше початку підготовчого засідання або першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження. Після спливу вказаного строку заявляти відвід (самовідвід) дозволяється лише у виняткових випадках, коли підставу відводу (самовідводу) заявнику не могло бути відомо до спливу вказаного строку, але не пізніше двох днів із дня, коли заявник дізнався про таку підставу.

Порядок вирішення заявленого відводу та самовідводу визначений у ст.40 ЦПК відповідно до якої питання про відвід судді вирішує суд, який розглядає справу. Суд задовольняє відвід, якщо доходить висновку про його обґрунтованість. Якщо суд доходить висновку про необґрунтованість заявленого відводу, він вирішує питання про зупинення провадження у справі. У такому випадку вирішення питання про відвід судді здійснюється суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається у порядку, встановленому ч.1 ст.33 цього кодексу. Такому судді не може бути заявлений відвід.

За результатами розгляду заяви, поданої у строки, встановлені ч.3 ст.39 ЦПК, суд може постановити ухвалу або про її задоволення, або про відмову у задоволенні. У разі подання такої заяви з порушенням процесуальних строків, або повторно з підстав заявлених раніше, вона має бути залишена без розгляду.

Відповідно до ч. 1, ч.2 ч. 3 ст. 40 ЦПК України питання про відвід (самовідвід) судді може бути вирішено як до, так і після відкриття провадження у справі. Питання про відвід судді вирішує суд, який розглядає справу. Суд задовольняє відвід, якщо доходить висновку про його обґрунтованість. Якщо суд доходить висновку про необґрунтованість заявленого відводу і заява про такий відвід надійшла до суду за три робочі дні (або раніше) до наступного засідання, вирішення питання про відвід здійснюється суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається у порядку, встановленому частиною першою статті 33 цього Кодексу. Такому судді не може бути заявлений відвід. Якщо заява про відвід судді надійшла до суду пізніше ніж за три робочі дні до наступного засідання, така заява не підлягає передачі на розгляд іншому судді, а питання про відвід судді вирішується судом, що розглядає справу.

Забезпечення кожному права на справедливий суд та реалізація права особи на судовий захист мають здійснюватись з урахуванням норм Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, відповідно до пункту 1 статті 6 в якій зазначено, що кожен при вирішенні спору щодо його цивільних прав та обов`язків має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Згідно з практикою Європейського суду з прав людини (рішення від 09 листопада 2006 року у справі «Білуга проти України», від 28 жовтня 1998 року «Ветштайн проти Швейцарії») важливим питанням є довіра, яку суди повинні вселяти у громадськість у демократичному суспільстві.

У відповідності до пункту 46 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Гаусшильдта (Hauschildt Case)», номер 11/1987/134/188, зазначено, що наявність безсторонності, для цілей пункту 1 статті 6 Конвенції, має визначатися за допомогою суб`єктивного критерію, тобто оцінювання особистого переконання конкретного судді в даній справі, а також за допомогою об`єктивного критерію, тобто з`ясування того, чи надав цей суддя достатні гарантії для виключення будь-якого законного сумніву з цього приводу (серед інших прецедентів, рішення у справі «Де Каббер проти Бельгії» (De Cubber v. Belgium) від 26 жовтня 1984 року).

Відповідно до практики ЄСПЛ при розгляді справи має забезпечуватися суб`єктивний критерій неупередженості (безсторонності) суду. У сторони мають бути відсутні будь-які побоювання у безсторонності суду. Кожна із сторін вправі сподіватися на об`єктивне рішення у справі.

Бангалорські принципи поведінки суддів від 19.05.2006 визначають та встановлюють стандарти етичної поведінки суддів. Так, у статті 2 визначено, що суддя підлягає відводу у випадку, зокрема, коли у стороннього спостерігача могли б виникнути сумніви у неупередженості судді.

Вимога «безсторонності», згідно з судовою практикою Європейського суду з прав людини (рішення у справах «Білуха проти України», «Салов проти України», «Мироненко проти України», «Фельдман проти України») характеризується двома критеріями: перший полягає у намаганні визначити особисте переконання судді у конкретній справі, а другий - у з`ясуванні того, чи забезпечив суддя достатні гарантії для виключення будь-якого розумного сумніву з цього приводу у сторін.

Обставин зазначених позивачем у клопотанні судом не встановлено.

Разом з тим слід заначити, що з метою недопущення у сторін та стороннього спостерігача сумнівів в неупередженості або об`єктивності судді при розгляді справи, враховуючи упереджене ставлення сторони позивача до головуючого та з метою усунення в майбутньому будь-яких нарікань на необ`єктивність та упередженість головуючого, заява про відвід підлягає задоволенню.

Відповідно до ч. 11 ст. 40 ЦПК України за результатами вирішення заяви про відвід суд постановляє ухвалу.

Керуючись ст.ст. 33, 36, 38-40, 182, 260, 261 ЦПК України,

ПОСТАНОВИВ:

Заяву ОСОБА_1 про відвід головуючому судді від розгляду цивільної справи за позовом ОСОБА_1 до Національного університету харчових технологій про поновлення строку на оскарження наказу та рішення, визнання протиправним та скасування рішення та наказу задовольнити.

Відвести суддю Твердохліб Ю.О. від розгляду цивільної справи за позовом ОСОБА_1 до Національного університету харчових технологій про поновлення строку на оскарження наказу та рішення, визнання протиправним та скасування рішення та наказу.

Передати дану справу для проведення автоматизованого розподілу між суддями в порядку, передбаченому ч. 3 ст. 14 ЦПК України.

Ухвала суду оскарженню не підлягає.

Ухвала набирає законної сили негайно з моменту її проголошення суддею.

Суддя Ю.О. Твердохліб