Провадження №2/523/6453/24
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"19" грудня 2024 р. м.Одеса

Суворовський районний суд міста Одеси, в складі:

головуючого - судді Малиновського О.М.,

за участю секретаря - Славинського А.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду № 15, у місті Одеса, позовні вимоги у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

ВСТАНОВИВ

Позивач просить суд розірвати з відповідачем шлюб, посилаючись на те, що спільне проживання неможливе через складні взаємини, а внаслідок до взаємного відчуження і втрати поваги один до одного, крім того, позивач і відповідач спільне господарство не ведуть, подружні відносини не підтримують з початку 2022р. Наведені обставини стали підставою для звернення до суду.

Ухвалою судді від 31.10.2024р. було відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження.

Від представника відповідачки адвоката Іванової Г.С. до суду надійшов відзив на позовну заяву в якому вона просить відмовити у задоволенні позовних вимог посилаючись на те, що розірвання шлюбу негативно вплине на спільну дитину сторін, та просить надати сторонам строк для примирення тривалістю шість місяців. Крім того, у відзиві заначено, що твердження позивача про припинення подружніх відносин з початку 2022р. є неправді, так як рішення про розірвання шлюбу було прийнято позивачем влітку 2024р., коли відповідач повернулась зі США. При цьому відповідач стверджує, що до цього часу сторони продовжували підтримувати відносини між собою.

Позивач направив до суду заяву про розгляд справи у його відсутність та у заяві на відзив на позовну заяву зазначив, що він категорично проти надання строку на примирення, вважаючи, що у відповідачки було більше двох років для примирення. Щодо їхніх побачень, то позивач вказує, що дійсно влітку 2024р. ОСОБА_2 приїжджала до України на два тижня з яких вони бачилися лише два рази. Просить не надавати строк на примирення посилаючись на припинення шлюбних відносин між ним та відповідачкою та позбавлення його права на укладання нового шлюбу. Просить проводити розгляд справи за його відсутність.

Заявлене клопотання представника відповідачки про відкладання розгляду справи залишено судом без задоволення, так як є безпідставним та таким, що не ґрунтується на поважності неявки у судове засідання.

Суд, дослідивши матеріали справи дійшов наступного висновку.

Судом установлені такі факти і відповідні їм правовідносини.

Відповідно до ст. 51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має в сім`ї рівні права та обов`язки.

За змістом ст. ст. 24 ч. 1, 104 ч. 2, 110 ч. 1, 112 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них.

Принцип добровільності шлюбу є чинним не лише на стадії реєстрації шлюбу. Добровільність шлюбу - це його довічна риса. Саме добровільністю шлюбу зумовлена можливість його розірвання.

За правилами ст. ст. 110, 114 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. У разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу.

Збереження шлюбу можливе на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, тобто на тому, що є моральною основою шлюбу.

Матеріалами справи встановлено, що сторони одружені з 10 травня 2008р. У сторін по справі народився син, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Позивач зазначає, що він та відповідачка на теперішній час шлюбні стосунки не підтримують, спільного господарства не ведуть та остаточно припинили відносини. Сім`я існує формально, подальше збереження сім`ї неможливо в зв`язку з втратою поваги та почуття кохання позивачем до відповідача, відсутністю спільних інтересів, постійних непорозумінь.

При вирішенні спірного питання судом приймається до уваги та обставина, що позивач наполягає на розірванні шлюбу, зазначає, що перебування його у зареєстрованому шлюбі з відповідачкою позбавляє його права та можливості на утворення нової сім`ї та укладання нового шлюбу.

Згідно з ст. 111 СК України суд вживає заходів щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства.

При розгляді справи та з урахуванням категоричної позиції ОСОБА_1 судом не встановлено необхідності щодо надання сторонам строку для примирення.

При цьому, заявляючи клопотання про надання строку на примирення відповідачкою не доведено у який спосіб та яким чином вона має намір примиритися з позивачем враховуючи її відсутність на території України.

На підставі викладеного суд вважає пред`явлені позовні вимоги обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Згідно ст.ст. 141 ЦПК України з відповідачки на користь позивача слід стягнути судовий збір в розмірі 1211,20грн.

На підставі ст.ст. 110-112 СК України, керуючись ст. ст.12,13,76,200,206,259, 263-265,268 ЦПК України,

ВИРІШИВ

Шлюб зареєстрований 10 травня 2008р. у Міському відділі РАЦС Головного управління юстиції в Одеській області, актовий запис №360, між ОСОБА_1 та ОСОБА_4 - розірвати.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 на користь ОСОБА_1 понесені судові витрати в розмірі 1211,20грн.

Після набрання рішенням суду законної сили копію рішення суду направити до Пересипського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення може бути оскаржено до Одеського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 30-ти денний строк з дня складання повного рішення суду.

Повне рішення суду складено 19 грудня 2024р.

Суддя