Номер провадження: 22-ц/813/945/24
Справа № 523/9953/17
Головуючий у першій інстанції Кисельов В. К.
Доповідач Лозко Ю. П.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

11.12.2024 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

головуючого - Лозко Ю.П.,

суддів: Кострицького В.В., Карташова О.Ю.

розглянувши заяву ОСОБА_1 , від імені якої діє представник ОСОБА_2 , про забезпечення позову у справі

за апеляційною ОСОБА_3

на рішення Суворовського районного суду м. Одеси від 12 вересня 2022 року

у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , треті особи, які не заявляють самостійні вимоги щодо предмету спору на стороні відповідача - Юридичний департамент Одеської міської ради, державний реєстратор Бахова Вікторія Іванівна, КП «Бюро технічної інвентаризації» Одеської міської ради, Одеська міська рада, про виділ в натурі частки із спільної часткової власності, про припинення права спільної часткової власності, про усунення перешкод у здійсненні права власності шляхом демонтажу, про скасування рішення державного реєстратора,

встановив:

Рішенням Суворовського районного суду м. Одеси від 12 вересня 2022 року вказаний вище позов ОСОБА_1 задоволено.

Визнано протиправним та скасовано рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (із відкриттям розділу) державного реєстратора Юридичного департаменту Одеської міської Ради Баховій В.І. , індексний номер:41625212 від 15.06.2018 року, яким було зареєстровано за ОСОБА_3 право власності на будинок АДРЕСА_1 , загальною площею 122,3 кв.м, житловою площею 83 кв.м., який складається з житлового будинку «А1», гаражу «Б», сараю «В», вбиральні «Ж», льох «Е», огорожі №1,3,6,7,8.

Припинено спільну часткову власність ОСОБА_1 та ОСОБА_3 на житловий будинок з надвірними спорудами за адресою: АДРЕСА_1 , що розташований на земельній ділянці площею 359 кв.м.

Поділено житловий будинок з надвірними спорудами АДРЕСА_1 шляхом виділення в натурі у самостійні одиниці:

ОСОБА_1 13/25 частин житлового будинку з надвірними спорудами за адресою: АДРЕСА_1 , що розташовані на земельній ділянці площею 359 кв.м., які складаються: частини житлового будинку літ. «А»: житлова кімната 2-1, площею 9,0 кв.м., житлова кімната 2-2 площею, 15,7 кв.м., кухня літ. 2-3, площею 8,9 кв.м., всього загальною площею 33,6 кв.м., житловою площею 24,7 кв.м. підсобна 8,9 кв.м., а також надвірні споруди сарай літ. «В», вбиральня літ. «Ж».

ОСОБА_3 12/25 (які на час розгляду справи складають 75/100) частин житлового будинку з надвірними спорудами за адресою: АДРЕСА_1 , що розташовані на земельній ділянці площею 359 кв.м., які складаються: частини житлового будинку літ. «А», "А-1":перший поверх: літ. 1-1 коридор, площею 7,8 кв.м., літ. 1-2 кухня, площею 9,1 кв.м., літ. 1-3 санвузол, площею 6,0 кв.м., літ. 1-4 коридор, площею 10,0 кв.м., літ. 1-5 житлова кімната площею 25,6 кв.м., літ. 1-6 житлова, площею 15,8 кв.м., другий поверх: літ. 1-7 житлова кімната, площею 20,7 кв.м., літ. 1-8 житлова кімната, площею 12,4 кв.м., літ. 1-9 житлова кімната, площею 8,5 кв.м., літ. 1-10, коридор 6,4 кв.м.,всього загальною площею 122,3 кв.м, житловою площею 83,0 кв.м., допоміжна площа 39,3 кв.м., а також надвірні споруди: гараж літ. «Б».

Льох літ. «Е» - вважати знищеним.

Визнано за ОСОБА_1 право власності на житловий будинок з надвірними спорудами за адресою: АДРЕСА_1 , який складається: частини житлового будинку літ. «А»: житлова кімната 2-1, площею 9,0 кв.м., житлова кімната 2-2 площею, 15,7 кв.м., кухня літ. 2-3, площею 8,9 кв.м., всього загальною площею 33,6 кв.м., житловою площею 24,7 кв.м. підсобна 8,9 кв.м., а також надвірні споруди: сарай літ. «В», вбиральня літ. «Ж».

Визнано за ОСОБА_3 право власності на житловий будинок з надвірними спорудами за адресою: АДРЕСА_1 , який складається: частини житлового будинку літ. «А»:перший поверх: літ. 1-1 коридор, площею 7,8 кв.м., літ. 1-2 кухня, площею 9,1 кв.м., літ. 1-3 санвузол, площею 6,0 кв.м., літ. 1-4 коридор, площею 10,0 кв.м., літ. 1-5 житлова кімната площею 25,6 кв.м., літ. 1-6 житлова, площею 15,8 кв.м.,другий поверх: літ. 1-7 житлова кімната, площею 20,7 кв.м., літ. 1-8 житлова кімната, площею 12,4 кв.м., літ. 1-9 житлова кімната, площею 8,5 кв.м., літ. 1-10, коридор 6,4 кв.м.,всього загальною площею 122,3 кв.м, житловою площею 83,0 кв.м., допоміжна площа 39,3 кв.м.. , а також надвірні споруди гараж: літ. «Б».

Визначено порядок користування земельною ділянкою, площею 359 кв.м., за адресою АДРЕСА_2 , шляхом виділення у користування спільно з часткою, яка виділяється у самостійну одиницю :

ОСОБА_1 земельної ділянки площею 0,0197 га, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 ;

ОСОБА_3 земельної ділянки, площею 0,0162га, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 .

Межу поділу земельних ділянок встановлено відповідно до висновків будівельно-технічної та земельно-технічної експертизи №064/2019 від 22 травня 2019 року.

Встановлено безоплатний земельний сервітут, а саме право ОСОБА_3 здійснювати будівельно-ремонті роботи стіни частини житлового будинку літ. «А,А-1», та гаражу літ. «Б», які виходять на земельну ділянку, площею 0,0197 га, яка виділяється ОСОБА_1 за адресою АДРЕСА_1 на строк не більше одного місяця щорічно.

Зобов`язано ОСОБА_3 демонтувати двері у гаражу літ. «Б», які мають вихід на земельну ділянку, площею 0,0197 га, за адресою: АДРЕСА_1 , що виділяється ОСОБА_1 , а також закласти утворений отвір.

Зобов`язано ОСОБА_3 не перешкоджати ОСОБА_1 у користуванні земельною ділянкою площею 0,0197 га, за адресою: АДРЕСА_1 .

Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 судові витрати у розмірі 1984 гривні.

В апеляційній скарзі відповідачка ОСОБА_3 просила суд скасувати рішення суду першої інстанції, як незаконне та необґрунтоване, і ухвалити нове судове рішення, яким відмовити в задоволенні позову ОСОБА_1 .

Ухвалою Одеського апеляційного суду від 04 листопада 2022 року відкрито апеляційне провадження за вказаною апеляційною скаргою ОСОБА_3 , та ухвалою від 25 листопада 2022 року справу призначено до розгляду .

ІНФОРМАЦІЯ_1 відповідачка ОСОБА_3 померла.

Ухвалою Одеського апеляційного суду від 12 листопада 2024 року залучено ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , до участі у цій справі, як правонаступника відповідачки ОСОБА_3 , 1951 року народження, померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Ухвалою Одеського апеляційного суду від 11 грудня 2024 року залучено ОСОБА_5 до участі у цій справі за позовом ОСОБА_1 , як правонаступника відповідача.

Від позивачки ОСОБА_1 до Одеського апеляційного суду надійшла заява про забезпечення позову у якій просить накласти арешт на домоволодіння АДРЕСА_1 , що складається з житлового будинку А1, гаражу «Б», сараю «В», вбиральні «Ж», льоху «Е» та огорожі 1,3,6,7,8, право власності на яке 27 вересня 2024 року зареєстровано за ОСОБА_5 , а також заборонити останній вчиняти будь-які дії з будівництва паркану і руйнування споруд, а саме сараю «В», вбиральні «Ж», льоху «Е», огорожі 1,6, 7 цього домоволодіння.

Заява обґрунтована тим, що 05 грудня 2024 року позивачка довідалась, що особи, які заселилися у домоволодіння АДРЕСА_1 , після смерті відповідачки ОСОБА_3 , через двері гаражу під літ. «Б» зайшли на виділену їй оскаржуваним рішенням суду у користування земельну ділянку і почали здійснювати будівельні роботи, зокрема, викопали траншею під залиття фундаменту для паркану, зробили опалубку з метою залиття її бетоном з подальшим будівництвом цього паркану із захватом належних позивачці споруд, а саме, сараю під літ. «В», вбиральні літ. «Ж», залишків льоху «Е», і частини земельної ділянки, що виділена останній у користування оскаржуваним рішенням, і яка є значно більшою тієї, що зазначена у технічному паспорті на вказане домоволодіння складеного за життя ОСОБА_3 .

З реєстру речових прав на нерухоме майно позивачка дізналась, що спадкоємиць померлої ОСОБА_3 ОСОБА_4 за договором купівлі- продажу від 27 вересня 2024 року відчужив ОСОБА_5 домоволодіння АДРЕСА_1 , яке складається з житлового будинку А1, гаражу «Б», сараю «В», вбиральні «Ж», льоху «Е» та огорожі 1,3,6,7,8.

З огляду на викладене заявниця вважає, що вчинення правонаступником відповідачки дій з продажу вказаного домоволодіння під АДРЕСА_1 , складовими частинами якого, зокрема, є зазначені вище надвірні споруди, які позивачка вважає відносяться до належної їй частки у домоволодінні АДРЕСА_1 про поділ в натурі якого між сторонами виник спір, тому позивачка вважає, що без вжиття заходів забезпечення її позову існує суттєвий ризик того, що виконання рішення суду стане неможливим, як і ефективний захист її порушених прав, оскільки вказане домоволодіння АДРЕСА_1 , може бути відчужено новим власником іншим особам.

Відповідно до ч. 1 ст. 153 ЦПК України заява про забезпечення позову розглядається Одеським апеляційним судом без повідомлення учасників справи.

Колегія суддів, перевіривши матеріали справи, вважає, що заява ОСОБА_1 про забезпечення позову підлягає задоволенню з огляду на таке.

У відповідності до ч. 1, 2 ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій із боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 150 ЦПК України позов забезпечується накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб.

В п. 4 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» від 22 грудня 2006 року № 9 роз`яснено про те, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову, з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулась з такою заявою, позовним вимогам.

Згідно з ч. 3 ст. 150 ЦПК України заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Апеляційний суд зауважує, що забезпечення позову є засобом, спрямованим на запобігання можливим порушенням майнових прав чи охоронюваних законом інтересів юридичної або фізичної особи. Воно полягає у вжитті заходів, за допомогою яких у подальшому гарантується виконання судового рішення або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду. Заходи щодо забезпечення позову обов`язково повинні застосовуватися відповідно до їх мети, з урахуванням безпосереднього зв`язку між предметом позову та заявою про забезпечення позову.

При вирішенні питання про забезпечення позову суд здійснює оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття заходів до забезпечення позову з урахуванням заявлених заявником позовних вимог, забезпечення збалансованості інтересів сторін, наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, ймовірності утруднення виконання рішення суду в разі невжиття таких заходів.

Гарантії справедливого суду діють не тільки під час розгляду справи, але й під час виконання судового рішення. Зокрема тому, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд повинен врахувати, що вжиття відповідних заходів може забезпечити належне виконання рішення про задоволення позову у разі ухвалення цього рішення, а їх невжиття, - навпаки, ускладнити або навіть унеможливити таке виконання (п.35 постанови Великої Палати Верховного Суду від 15.09.2020 у справі №753/22860/17).

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 18 травня 2021 року у справі № 914/1570/20 зазначено, що «під забезпеченням позову розуміють сукупність процесуальних дій, що гарантують виконання рішення суду в разі задоволення позовних вимог. Таким чином, особам, які беруть участь у справі, надано можливість уникнути реальних ризиків щодо утруднення чи неможливості виконання рішення суду, яким буде забезпечено судовий захист законних прав, свобод та інтересів таких осіб. При цьому важливим є момент об`єктивного існування таких ризиків, а також того факту, що застосування заходів забезпечення позову є дійсно необхідним, що без їх застосування права, свободи та законні інтереси особи (заявника клопотання) будуть порушені, на підтвердження чого є належні й допустимі докази. Також важливо, щоб особа, яка заявляє клопотання про забезпечення позову, мала на меті не зловживання своїми процесуальними правами, порушення законних прав відповідного учасника процесу, до якого зазначені заходи мають бути застосовані, а створення умов, за яких не існуватиме перешкод для виконання судового рішення. Отже, при використанні механізму забезпечення позову учасники спору повинні належним чином обґрунтовувати підстави застосування відповідного заходу забезпечення позову у конкретній справі; зазначати обставини, які свідчать про те, що неприйняття зазначеного заходу може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду; підтверджувати такі обставини належними й допустимими доказами».

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 12 лютого 2020 року у справі № 381/4019/18 зазначено, що «співмірність передбачає співвідношення судом негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати внаслідок невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, вартості майна, на яке він заявляє клопотання накласти арешт, чи майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії. Заходи забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду і повинні застосовуватися лише в разі необхідності, оскільки безпідставне звернення до таких дій може спричинити порушення прав та законних інтересів інших осіб чи учасників процесу. Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд повинен співвідносити негативні наслідки від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати внаслідок невжиття цих заходів. Необхідність застосування заходів забезпечення випливає з фактичних обставин справи, які свідчать про наявність підстав вважати, що незастосування цього заходу призведе до утруднення чи унеможливлення виконання рішення суду в разі задоволення позову».

Так, позивачка ОСОБА_1 звернувшись до суду з вказаним вище позовом, який згодом уточнила остаточно просила визнати незаконною і скасувати реєстрацію права власності ОСОБА_3 на домоволодіння АДРЕСА_1 , як окремої одиниці, здійснену 11 червня 2018р. реєстратором Баховою Вікторією Іванівною за № 26637134; виділити їй в окрему одиницю в натурі належні на праві власності 13/25 частин житлового будинку АДРЕСА_1 , визнавши за нею право власності на житловий будинок літ. А, загальною площею 33,6кв.м, житловою площею 24,7кв.м, що складається з приміщень № 2-1 - житлова площею 9, 0кв.м, №2-2 - житлова площею 15, 7кв.м, №2-3 - кухні площею 8, 9кв.м, сараю літ.В, вбиральні літ.Ж, що розташовані на земельній ділянці площею 0, 0197 га по АДРЕСА_1 ; припинити право спільної часткової власності; зобов`язати відповідача демонтувати двері з гаражу літ.Б на земельну ділянку домоволодіння АДРЕСА_1 площею 0,0197га, закласти утворений пройм в стіні гаражу літ.Б, не перешкоджати їй у користуванні своєю власністю.

У поданій до апеляційного суду заяві про забезпечення позову позивачка ОСОБА_1 просить забезпечити її позов шляхом накладення арешту на домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 , що складається з житлового будинку А1, гаражу «Б», сараю «В», вбиральні «Ж», льоху «Е» та огорож 1,3,6,7,8, право власності на яке зареєстровано за ОСОБА_5 на підставі договору купівлі продажу від 27 вересня 2024 року, та заборони останній вчиняти будь-які дії з будівництва паркану і руйнування споруд, а саме сараю «В», вбиральні «Ж», льоху «Е», огорожі 1,6, 7, посилаючись на те, що остання як новий власник домоволодіння АДРЕСА_1 , до складу якого незаконно увійшли, зокрема, зазначені вище надвірні споруди, які позивачка вважає відносяться до належної їй частки у домоволодінні АДРЕСА_1 , про поділ в натурі якого між сторонами виник спір, здійснює відповідні будівельні роботи зі встановлення паркану на спірній земельній ділянці, а також щодо зазначених споруд, і в подальшому може відчужити це домоволодіння іншим особам, що унеможливить виконання рішення суду, та призведе до порушення матеріальних прав позивачки на нерухоме майно.

З Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, інформаційних довідок від 05 та 12 листопада 2024 року убачається, що 27 вересня 2024 року на підставі договору купівлі продажу від 27 вересня 2024 року за ОСОБА_5 зареєстровано право власності на об`єкт нерухомого майна домоволодіння АДРЕСА_1 , щодо правомірності реєстрації право власності на яке за ОСОБА_6 , між сторонами виник спір, а також поділу в натурі домоволодіння АДРЕСА_1 розташованого по вказаній вище адресі, до складу якого входять надвірні споруди, зокрема, сарай під літ. «В», вбиральня під літ. «Ж», льох «Е», огорожі 1,6, 7.

Отже зважаючи на предмет та підстави позову ОСОБА_1 , а також ураховуючи факт відчуження домоволодіння АДРЕСА_1 , вже після ухвалення у цій справі судом першої інстанції рішення, що є предметом апеляційного перегляду за апеляційною скаргою сторони відповідача, а також проведення стороною відповідача певних будівельних робіт зі встановлення паркану тощо, на земельній ділянці на якій розташоване спірне домоволодіння, з метою ефективного забезпечення балансу інтересів сторін, колегія суддів вважає, що невжиття заходів забезпечення позову ОСОБА_1 шляхом накладення арешту на домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 , що складається з житлового будинку А1, гаражу «Б», сараю «В», вбиральні «Ж», льоху «Е» та огорожі 1,3,6,7,8, а також заборони ОСОБА_5 здійснювати особисто чи із залученням сторонніх осіб будь-яких будівельних робіт, в тому числі, але не виключно підготовчих, будівельних чи демонтажних на земельній ділянці на якій розміщені надвірні споруди, зокрема, сарай літ. «В» та вбиральня літ. «Ж» домоволодіння АДРЕСА_1 , може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду, ефективний захист матеріально правових інтересів позивачки, за захистом яких вона звернулась.

Отже з метою захисту матеріально правових інтересів позивачки ОСОБА_1 від можливих недобросовісних дій із боку відповідача, та забезпечення позивачці ефективне виконання рішення суду, у разі ухвалення такого на її користь, а також попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення, колегія суддів вважає є підстави для задоволення заяви ОСОБА_1 , оскільки характер маніпуляцій з боку відповідача щодо домоволодіння АДРЕСА_1 , розташованого по вказаній вище адресі, яке стосується предмету позову, обумовлений зміною (переходом) права власності від одного власника до іншого на стадії апеляційного перегляду справи, який у свою чергу розпочав певні будівельні роботи на земельній ділянці цього домоволодіння, окремі складові частини якого, що зазначені вище позивачка вважає входять до складу її частки у домоволодінні АДРЕСА_1 , свідчить про необхідність вжиття відповідних заходів забезпечення позову ОСОБА_1 , оскільки створювані з боку відповідача умови вказують про можливе ускладнення виконання рішення суду.

Заходи забезпечення позову про які просить позивачка безпосередньо пов`язані із предметом позовних вимог та спроможні забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову та ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивачки, оскільки наслідком потенційного задоволення позову ОСОБА_1 буде, зокрема, визнання протиправним та скасування рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (із відкриттям розділу) державного реєстратора Юридичного департаменту Одеської міської Ради Баховій В.І. , індексний номер:41625212 від 15.06.2018 року, за яким було зареєстровано за ОСОБА_3 на праві власності будинок АДРЕСА_1 та визнання за ОСОБА_1 права власності на об`єкт нерухомості до складу якого можуть увійти і надвірні споруди, зокрема, сарай літ. «В» та убиральня літ. «Ж», які наразі є складовими частинами домоволодіння АДРЕСА_3 .

Таким чином, обраний позивачкою вид забезпечення позову у вигляді арешту на домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 , що складається з житлового будинку А1, гаражу «Б», сараю «В», вбиральні «Ж», льоху «Е» та огорожі 1,3,6,7,8 та заборони ОСОБА_5 вчиняти будь-які дії з будівництва паркану і руйнування споруд, а саме сараю «В», вбиральні «Ж», льоху «Е», огорожі 1,6, 7, домоволодіння АДРЕСА_1 , є допустимим способом забезпечення позову при такому предметі позову.

При цьому колегія суддів зауважує, що застосований захід забезпечення за своєю правовою конструкцією не може вважатися не співмірним по відношенню до суті позовних вимог. Водночас відмова в забезпеченні позову може призвести до ускладнення захисту та поновлення порушених чи оспорюваних прав та інтересів позивачки. Тож, обраний судом вид забезпечення позову, не призведе до невиправданого обмеження прав сторони відповідача.

Колегія суддів наголошує, що забезпечення позову є тимчасовим обмеженням щодо охорони матеріально-правових інтересів позивачки. Таке тимчасове обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних із ним інших осіб здійснюється в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника). Зазначені обмеження встановлює суд в ухвалі, вони діють до заміни судом виду забезпечення позову або скасування заходів забезпечення позову.

Такі висновки узгоджуються з постановою Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного господарського суду від 16 серпня 2018 року у справі N 910/1040/18.

За таких обставин апеляційний суд дійшов висновку про задоволення заяви позивачки про забезпечення позову, з наведених вище підстав.

Керуючись статтями 149, 150, 153, 260, 381 ЦПК України

ухвалив:

Заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову задовольнити.

Накласти арешт на житловий будинок, розташований за адресою: АДРЕСА_1 , який належить ОСОБА_5 ( ЄДРПОУ НОМЕР_1 ), і складається з: житлового будинку А1, гаражу «Б», сараю «В», вбиральні «Ж», льоху «Е» та огорожі 1,3,6,7,8.

Заборонити ОСОБА_5 здійснювати особисто чи із залученням сторонніх осіб будь-які будівельні роботи зі встановлення паркану тощо, в тому числі, але не виключно підготовчі чи демонтажні роботи щодо споруд, які розміщені на земельній ділянці за адресою: АДРЕСА_1 (РНОНМ 101), а саме: сараю «В», вбиральні «Ж», льоху «Е», огорожі 1,6, 7.

Копію ухвали направити учасникам справи.

Ухвала про забезпечення позову є виконавчим документом та виконується негайно в порядку, встановленому для виконання судових рішень.

Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання.

Стягувач: ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 ).

Боржник: ОСОБА_5 (РНОКПП НОМЕР_1 ).

Ухвала набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена у касаційному порядку шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Головуючий Ю.П. Лозко

Судді: В.В. Кострицький

О.Ю. Карташов