Провадження № 2/686/1369/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 грудня 2024р. м. Хмельницький

Хмельницький міськрайонний суд в складі: головуючого судді Продана Б.Г., при секретарі Боднар А.П., за участю представника відповідача ОСОБА_1 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Хмельницькому цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про витребування майна з чужого незаконного володіння,

ВСТАНОВИВ:

19 березня 2023 року до суду звернувся ОСОБА_2 із позовом до ОСОБА_3 , третя особа: приватний виконавець Лабчук Р.М. про витребування з чужого незаконного володіння земельної ділянки з кадастровим номером :25:002:0637 загальною площею 0,1 га, що розташована у по АДРЕСА_1 . В обґрунтування позову вказує, що рішенням суду з нього на користь ОСОБА_3 було стягнуто заборгованість, на виконання рішення відкрито виконавче провадження. За результатом здійснення виконавчих дій державним нотаріусом на підставі акта про передачу майна стягувачу у рахунок погашення боргу, 25.08.2021 року за ОСОБА_3 посвідчено право власності на спірну земельну ділянку, так як це майно не було реалізовано на торгах і стягувач виявив бажання залишити його за собою.

Позивач вважає, що ОСОБА_3 незаконно набув у власність вказану земельну ділянку на підставі акта про передачу майна стягувачу у рахунок погашення боргу та свідоцтва про придбання нерухомого майна, оскільки на ділянці знаходиться самочинно побудований житловий будинок, що унеможливлює таку передачу. У зв`язку із наведеним позивач змушений звернутись до суду.

19.10.2023 року по справі відкрито провадження, призначено підготовче засідання.

01.11.2023 року позивачем подано клопотання про приєднання доказів.

23.01.2024 року за клопотанням представника відповідача залучено в якості третьої особи приватного виконавця Лабчука Р.М.

23.01.2024 року за клопотанням представника позивача постановлено ухвалу про витребування доказів.

18.03.2024 року представником позивача надано письмові пояснення, які долучено до матеріалів справи.

29.04.2024 року справу призначено до слухання по суті.

В судове засідання представник позивача не з`явилась, подала заяву про слухання справи у її відсутності, просить позов задоволити в повному обсязі.

В судовому засіданні представник відповідача проти позову заперечив, вважає його безпідставним та необґрунтованим, вказує, що посилання позивача на підстави для задоволення позову не відповідають дійсності, просив відмовити в позові в повному обсязі за його необґрунтованістю.

В судове засідання третя особа, приватний виконавець Лабчук Р.М., не з`явився, про день та час слухання справи повідомлений належним чином, під час попереднього слухання справи при вирішенні спору покладався на думку суду.

Заслухавши думку представника відповідача, суд приходить до висновку про слухання справи за даної явки учасників процесу на підставі зібраних доказів.

Заслухавши пояснення представника відповідача, вивчивши матеріали справи, надані докази, оцінивши їх у сукупності, суд встановив наступні обставини та правовідносини.

Так, судом встановлено, що рішенням Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 03 липня 2017 року у справі №686/7852/17 стягнуто із ОСОБА_2 , на користь ОСОБА_3 296000 гри. боргу. 44610,06 грн. шкоди, завданої інфляцією, 3% річних за прострочення повернення позики у розмірі 9445,61 грн., всього 350055,67 грн. Також стягнуто із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 3 820 грн. 56 коп. судового збору.

В подальшому, державним виконавцем Першого відділу ДВС м. Хмельницький ГТУЮ у Хмельницькій області на виконання виконавчого листа Хмельницького міськрайонного суду від 22.09.2017 №686/7852/17, 18.10.2017 винесено постанову про відкриття виконавчого провадження №54929668 та розпочато примусове стягнення з ОСОБА_2 вищезазначеної суми грошових коштів.

За результатом здійснення виконавчих дій державним нотаріусом Другої Хмельницької державної нотаріальної контори, відповідно до ст. 61 Закону України «Про виконавче провадження» та на підставі акта про передачу майна стягувачу у рахунок погашення боргу 25.08.2021 за ОСОБА_3 посвідчено право власності на земельну ділянку (кадастровий номер :25:002:0637, розташовану по АДРЕСА_1 ) площею 0,1 га, вартістю 208 761,00 грн., оскільки дане майно не було реалізовано на торгах і ОСОБА_3 виявив бажання залишити за собою непродане майно, що раніше належало ОСОБА_2

25.08.2021 за ОСОБА_3 в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно зареєстровано право власності на спірну земельну ділянку в рахунок часткового погашення суми боргу.

23 травня 2023 року ОСОБА_3 на адресу ОСОБА_2 було направлено вимогу про звільнення земельної ділянки з кадастровим номером :25:002:0637, що розташована по АДРЕСА_1 , площею 0,1 га від самочинно побудованих будівель, паркану та іншого майна, що розташоване на земельній ділянці.

Дані обставини об`єктивно підтверджуються матеріалами справи та визнаються сторонами.

Позивач, звертаючись із даним позовом, вважає, що ОСОБА_3 незаконно набув у власність земельну ділянку з кадастровим номером :25:002:0637 на підставі акта про передачу майна стягувачу у рахунок погашення боргу та свідоцтва про придбання нерухомого майна, оскільки на останній знаходиться самочинно побудований житловий будинок, що унеможливлює таку передачу. А тому просить витребувати земельну ділянку з незаконного володіння відповідача.

Статтею 1 Закону України "Про виконавче провадження" передбачено, що виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій визначених у цьому законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

За загальним правилом (частина перша статті 61 Закону України "Про виконавче провадження") реалізація арештованого майна здійснюється шляхом електронних торгів або за фіксованою ціною.

Закон України "Про виконавче провадження" допускає випадки, за яких реалізація арештованого майна на електронних торгах може не відбутися. У разі нереалізації майна на третіх електронних торгах виконавець повідомляє про це стягувачу і пропонує йому вирішити питання про залишення за собою нереалізованого майна, крім майна, конфіскованого за рішенням суду (частина шоста статті 61 Закону України "Про виконавче провадження").

У разі якщо стягувач протягом 10 робочих днів з дня отримання повідомлення виконавця письмово не заявив про своє бажання залишити за собою нереалізоване майно, арешт з майна знімається і воно повертається боржникові. За відсутності у боржника іншого майна, на яке може бути звернено стягнення, виконавчий документ повертається стягувачу без виконання (частина сьома статті 61 Закону України "Про виконавче провадження").

Майно передається стягувачу за ціною третіх електронних торгів або за фіксованою ціною. Про передачу майна стягувачу в рахунок погашення боргу виконавець виносить постанову. За фактом такої передачі виконавець складає акт. Постанова та акт є підставами для подальшого оформлення стягувачем права власності на таке майно (частина дев`ята статті 61 Закону України "Про виконавче провадження").

Таким чином, ОСОБА_3 у встановленому законом порядку набув право власності на спірну земельну ділянку, оскільки дане майно не було реалізовано на торгах і ОСОБА_3 виявив бажання залишити за собою непродане майно, а тому відсутні підстави стверджувати, що відповідач незаконно набув у власність вказане майно.

Так, відповідно до ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Згідно із статті 16 ЦК України способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути, зокрема, визнання права, припинення дії, яка порушує право, відновлення становища, яке існувало до порушення.

В силу ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Ч.3 ст. 13 ЦПК України передбачено, що учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Як встановлено ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ст. 77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Згідно ст. 80 ЦПК України, достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Як передбачено ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Так, позивач, обґрунтовуючи позовні вимоги, вказує, що ОСОБА_3 незаконно набув у власність земельну ділянку з кадастровим номером :25:002:0637 у рахунок погашення боргу, оскільки на останній знаходиться самочинно побудований житловий будинок, що унеможливлює таку передачу. Та на підтвердження зазначених обставин посилається на правову позицію, викладену в Постанові ВП ВС від 19.05.2020 року у справі №916/1608/18. Однак, у даній справі судами встановлені інші фактичні обставини, ніж ті, що у справі, яка розглядається, отже, висновки суду касаційної інстанції, зроблені у цих справах, не є обов`язковими для суду при розгляді цієї справи.

За таких обставин, суд вважає такі посилання позивача необґрунтованими.

Також, як вбачається з матеріалів справи та наданих сторонами доказів, позивачем не доведено ті обставини, що ОСОБА_3 набув земельну ділянку не правомірно, у зв`язку із чим вона підлягає витребуванню на користь ОСОБА_2 .

А тому, на підставі викладеного, із врахуванням обставин справи, суд приходить до висновку про недоведеність та необґрунтованість позовних вимог, у зв`язку із чим у задоволенні позову ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про витребування майна з чужого незаконного володіння, слід відмовити в повному обсязі.

Керуючись ст.ст. 77, 78, 81, 258, 263, 264, 265, ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про витребування земельної ділянки з кадастровим номером :25:002:0637, площею 0,1 га, яка розташована по АДРЕСА_1 майна з чужого незаконного володіння - залишити без задоволення.

На рішення суду може бути подано апеляційну скаргу до Хмельницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту рішення суду.

Повний текст рішення суду виготовлено 18.12.2024 року.

Позивач: ОСОБА_2 . АДРЕСА_1 , ІПН

НОМЕР_1 , тел.. НОМЕР_2 .

Відповідач: ОСОБА_3 . Хмельницька область, Кам`нець-

Подільський район, с. Томашівка, тел.. НОМЕР_3 .

Суддя: