Р І Ш Е Н Н Я

І м е н е м У к р а ї н и

04 грудня 2024 року Черкаський районний суд Черкаської області

у складі головуючого судді Волкової Н.С.,

за участю секретаря Мельнікової К.С.,

представника відповідача Хворост Д.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Черкаси в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін справу за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до Черкаського районного суду Черкаської області з позовом до відповідача, в якому просить стягнути з ОСОБА_1 заборгованість за кредитним договором № від 13.12.2021 у розмірі 23206,00 грн., заборгованість за договором позики № у розмірі 10064,68 грн., заборгованість за договором позики №74278825 у розмірі 18233,80 грн., заборгованість за кредитним договором №13061-02/2022 у розмірі 4454,80 грн., заборгованість за кредитним договором №19302-01/2022 у розмірі 4250,00 грн., заборгованість за кредитним договором №2880779 у розмірі 16319,70 грн., заборгованість за кредитним договором №100771739 у розмірі 10000, 00 грн., всього 86528,98 та судові витрати.

Обґрунтовує свої вимоги тим, що 13.12.2021 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Центр фінансових рішень» та ОСОБА_1 укладено кредитний договір № . Відповідно до умов договору товариство надало клієнту кредит на умовах строковості, зворотності та платності. Відповідно до реєстру прав вимоги до договору факторингу № НІ/11/16-Ф від 28.02.2024 ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» набула право грошової вимоги до ОСОБА_1 у розмірі 23 206,00 грн, з яких: заборгованість по тілу кредиту 15 282,40 грн, заборгованість за відсотками 1,20 грн, заборгованість по комісії 7 922,40 грн.

08.02.2022 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Інфінанс» та ОСОБА_1 укладено договір позики № , шляхом підписання акцепту оферти від 8 лютого 2022 на укладення договору надання позики, в тому числі на умовах фінансового кредиту № від 8 лютого 2022 та отримання кредиту згідно заявки - анкети та надано згоду на використання при укладенні цього правочину одноразового ідентифікатора, в якості аналога власноручного підпису позичальника. Відповідно до реєстру боржників від 24.11.2022 до договору факторингу № 24/11-22 від 24.11.2022 ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» набуло право грошової вимоги до ОСОБА_1 у розмірі 10 064,68 грн, з яких: заборгованість за основною сумою 2 169,00 грн, заборгованість за відсотками 7 895,68 грн.

27.01.2022 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ОСОБА_1 укладено договір позики № 74278825. Договір укладено у вигляді електронного документа шляхом обміну електронними повідомленнями з використанням інформаційно-телекомунікаційної системи із застосуванням електронного підпису та підпису одноразовим ідентифікатором. Відповідно до умов договору товариство надало клієнту кредит на умовах строковості, зворотності та платності. Відповідно до реєстру боржників №11 від 27.10.2023 до договору факторингу № 24/11-22 від 14.07.2021 ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» набуло право грошової вимоги до ОСОБА_1 у розмірі 18 233,80 грн, з яких: заборгованість за основною сумою 9 677,59 грн, заборгованість за відсотками 8 556,21 грн.

12.02.2022 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Інвеструм» та ОСОБА_1 укладено кредитний договір № 13061-02/2022. Також, 20.01.2022 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Інвеструм» та ОСОБА_1 укладено кредитний договір № 19302-01/2022. Кредитні договори підписано електронним підписом позичальника, відтвореним шляхом використання ним одноразового ідентифікатора та був надісланий на номер телефону відповідача. Укладання кредитного договору здійснювалось сторонами за допомогою ITC Товариства, доступ до якої забезпечувався клієнту через Веб-сайт або мобільний додаток. Електронна ідентифікація клієнта здійснювалася при вході в особистий кабінет, шляхом перевірки Товариством правильності введення одноразового ідентифікатора, направленого Товариством на номер мобільного телефону клієнта, вказаний при вході, та/або шляхом перевірки правильності введення пароля входу до особистого кабінету. Відповідно до умов договору товариство надало клієнту кредит на умовах строковості, зворотності та платності. Відповідно до реєстру боржників від 24.11.2022 до договору факторингу № 13012023 від 13.01.2023 ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» набуло право грошової вимоги до ОСОБА_1 за кредитним договором № 13061-02/2022 у розмірі 4 454,80 грн, з яких: заборгованість за основною сумою 1 400,00 грн, заборгованість за відсотками 3 054,80 грн., за кредитним договором № 19302-01/2022 у розмірі 4 250,00 грн, з яких: заборгованість за основною сумою 2 000,00 грн, заборгованість за відсотками 2 250,00 грн.

30.01.2022 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Лінеура Україна» та ОСОБА_1 укладено кредитний договір № 2880779. Укладання кредитного договору здійснювалось сторонами за допомогою ITC Товариства, доступ до якої забезпечувався клієнту через Веб-сайт або мобільний додаток. Електронна ідентифікація клієнта здійснювалася при вході в особистий кабінет, шляхом перевірки Товариством правильності введення одноразового ідентифікатора, направленого Товариством на номер мобільного телефону клієнта, вказаний при вході, та/або шляхом перевірки правильності введення пароля входу до особистого кабінету. Відповідно до умов договору товариство надало клієнту кредит на умовах строковості, зворотності та платності. Відповідно до реєстру боржників від 17.05.2023 до договору факторингу № 17052023 від 17.05.2023 ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» набуло право грошової вимоги до ОСОБА_1 у розмірі 16 319,70 грн, з яких: заборгованість за основною сумою 3 000,00 грн, заборгованість за відсотками 13 319,70 грн.

31.01.2022 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Мілоан» та ОСОБА_1 укладено кредитний договір № 100771739. Укладання кредитного договору здійснювалось сторонами в електронній формі в особистому кабінету позичальника, що створений в інформаційно-комунікаційній системі Товариства та доступний зокрема через сайт Товариства та/або відповідний мобільний додаток чи інші засоби. Відповідно до умов договору товариство надало клієнту кредит на умовах строковості, зворотності та платності. Відповідно до реєстру боржників від 16.07.2024 до договору факторингу № 16072024 від 16.07.2024 ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» набуло право грошової вимоги до ОСОБА_1 у розмірі 10 000,00 грн, з яких: заборгованість за основною сумою 10 000,00 грн.

Таким чином позивач зазначає, що ОСОБА_1 має непогашену заборгованість перед ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» у загальному розмірі 86 528,98 грн., яку він просить стягнути з відповідача на свою користь.

Ухвалою Черкаського районного суду Черкаської області від 04.11.2024 року відкрито провадження у цивільній справі, ухвалено її розгляд здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження та призначено судове засідання.

Представник позивача до судового засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, в позовній заяві просив справу розглядати без його участі, на заявлених вимогах наполягає, проти винесення заочного рішення не заперечує.

Відповідач у судове засідання не з`явилась, про дату, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином.

Представник відповідача ОСОБА_2 приймала участь в судовому засіданні у режимі відеоконференції поза межами приміщення суду. Позов не визнала та зазначила, що сторона відповідача не заперечує факт укладення договорів №; №; №74278825; № 13061-02/2022; №19302-01/2022; №2880779 та №100771739. Однак зазначила, що первісні кредитори не виконали зобов`язання щодо надання кредитних коштів відповідачеві, а в матеріалах справи відповідні підтвердження цього факту відсутні, тобто відсутні первинні облікові бухгалтерські документи. Також вказала, що долучені позивачем до матеріалів позову договори факторингу не містять всіх сторінок, а витяги з реєстру прав вимоги до договорів факторингу не містить підписів сторін. У зв`язку з цим позивач не довів, що до нього перейшло право грошової вимоги від первісного кредитодавця. Просила відмовити у задоволенні позову у зв`язку з його безпідставністю.

Суд, заслухавши пояснення представника відповідача, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються, відповідно до норм матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив наступні обставини та дійшов до наступних висновків.

З матеріалів справи судом встановлено, що 13.12.2021 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Центр фінансових рішень» та ОСОБА_1 укладено кредитний договір №. Згідно з підпунктом 1.1. пункту 1 кредитодавець зобов`язується надати кредит у розмірі та на умовах, встановлених цим договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом на умовах, встановлених договором.

Жодних належних доказів підтверджуючих, що відповідач отримала кредитні кошти за кредитним договором № від 13.12.2021, матеріали справи не містять.

08.02.2022 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Інфінанс» та ОСОБА_1 укладено договір позики № , за умовами якого товариство надає позичальнику кредит у розмірі 2 169,00 грн. Строк кредиту 12 місяців.

До матеріалів позову позивачем додано квитанцію про сплату №136531993 від 08.02.2022 на суму 2182,01 грн., з якої неможливо встановити, хто є платником та призначення платежу, однак зазначено реквізити одержувача ТОВ «Інфінанс».

27 січня 2022 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ОСОБА_1 укладено договір позики № 74278825, який підписаний ОСОБА_1 електронним підписом з одноразовим ідентифікатором U66bkBiaw5.

Згідно з п. 1 Договору позики за цим Договором позикодавець зобов`язується передати позичальнику у власність грошові кошти на погоджений умовами Договору строк, шляхом їх перерахування на банківський картковий рахунок позичальника, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів та сплатити плату (проценти) згідно графіку платежів або достроково.

Жодних належних доказів підтверджуючих, що відповідач отримала кредитні кошти за договором позики № 74278825 від 27.01.2022, матеріали справи не містять.

12.02.2022 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Інвеструм» та ОСОБА_1 укладено кредитний договір № 13061-02/2022. Згідно з підпунктом 1.1. пункту 1 Кредитного договору Товариство надає Клієнту фінансовий кредит в розмірі 1 400,00 грн на умовах строковості, зворотності, платності, а Клієнт зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом в порядку та на умовах, визначених цим Договором.

Також, 20.01.2022 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Інвеструм» та ОСОБА_1 укладено кредитний договір № 19302-01/2022. Згідно з підпунктом 1.1. пункту 1 Кредитного договору Товариство надає Клієнту фінансовий кредит в розмірі 2 000,00 грн на умовах строковості, зворотності, платності, а Клієнт зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом в порядку та на умовах, визначених цим Договором.

Доказів підтверджуючих, що відповідач отримала кредитні кошти за кредитним договором № 13061-02/2022 та № 19302-01/2022 матеріали справи не містять.

30.01.2022 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Лінеура Україна» та відповідачем по справі ОСОБА_1 було укладено Договір № 2880779 про надання коштів на умовах споживчого кредиту шляхом обміну електронними повідомленнями.

Відповідно до п.1.2 укладеного договору, на умовах, встановлених договором, товариство зобов`язується надати клієнту грошові кошти в гривні (кредит) на умовах строковості, зворотності, платності, а клієнт зобов`язався повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом та виконати інші обов`язки, передбачені договором. Загальний розмір кредиту сторонами договору встановлено в розмірі 3000,00 грн.

До матеріалів справи додано лист ТОВ «Універсальні платіжні рішення « ТОВ «УПР» на адресу ТОВ «Лінеура Україна», в якому зазначено, що відповідно до договору на переказ коштів ФК-П-19/03-01 від 12.03.2019 перераховано кошти на платіжну карту клієнта у сумі 3000 грн., однак не зазначено хто є отримувачем та призначення платежу.

31 січня 2022 року між відповідачем та Товариством з обмеженою відповідальністю «Мілоан» укладено договір про споживчий кредит № 100771739, за умовами якого відповідач отримала кредит в сумі 10 000 грн 00 коп, строком на 30 днів з 31.01.2022. Даний договір підписаний електронним підписом з одноразовим ідентифікатором V74684.

Доказів підтверджуючих, що відповідач отримала кредитні кошти за договором №100771739 матеріали справи не містять.

Згідно ч.1 ст.1050 ЦК України з урахуванням положень статей 526, 527, 530 ЦК України, кредитор має довести надання позичальникові грошових коштів у розмірі та на умовах, встановлених договором (що узгоджується з позицією викладеною в Постанові Верховного Суду від 30.01.2018 по справі№161/16891/15-ц).

Тягар доведення обґрунтованості вимог пред`явленого позову процесуальним законом, за загальним правилом, покладається на позивача.

Жодних належних доказів підтверджуючих, що відповідач отримала грошові кошти за договорами №; №; №74278825; № 13061-02/2022; №19302-01/2022; №2880779 та №100771739 матеріали справи не містять, а отже і про наявність заборгованості за наданими кредитами, матеріали справи не містять.

Суд не приймає як належний, допустимий та достовірний доказ у розумінні статей 77-79 ЦПК України долучену до справи квитанцію про сплату №136531993 від 08.02.2022 на суму 2182,01 грн., оскільки в такій одержувачем коштів зазначено ТОВ «Інфінанс», а не відповідача, та з неї неможливо встановити, хто є платником та призначення платежу.

З тих же підстав суд не приймає як належний, допустимий та достовірний доказ на підтвердження факту отримання відповідачем грошових коштів лист ТОВ «Універсальні платіжні рішення « ТОВ «УПР», спрямований на адресу ТОВ «Лінеура Україна», оскільки він не містить відомостей, хто є отримувачем та призначення платежу.

Згідно вимог ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом.

Згідно ст.1 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», первинний документ - документ, який містить відомості про господарську операцію.

Відповідно до частини першої статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» та пункту 42 розділу III Положення про організацію бухгалтерського обліку, бухгалтерського контролю під час здійснення операційної діяльності в банках України, затвердженого постановою Правління Національного банку України від 04.07.2018р. №75, підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи.

Необхідність дослідження саме первинних документів в справах щодо стягнення кредитної заборгованості знайшла своє відображення у постанові Верховного Суду України від 30.01.2018р. в справі №161/16891/15-ц.

Правова позиція щодо первинних документів відображена в постанові Верховного Суду України від 14.06.2018р. в справі №364/737/17, де зазначено, що розрахунок заборгованості не є первинним документом, який підтверджує укладення договору на умовах, які вказані банком у позовній заяві.

Таким чином, позивачем не надано доказів на підтвердження розмірів наданих відповідачу кредитів первісними кредитодавцями, суми, які нею було внесено для їх погашення, тому, відповідно, перевірити розмір нарахованих складових боргу та процентів відповідачу не є можливим.

В матеріалах справи наявний договір відступлення права вимоги №ТАСЦФР-10-2016 від 07.10.2016 укладеного між ТОВ «ФК «ЦФР» та АТ «ТАСКОМБАНК».

28.02.2024 року укладено договір факторингу № НІ/11/16-Ф між ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» та ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів».

24.11.2022 року укладений договір факторингу № 24/11-22 між ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» та ТОВ «Інфінанс».

14.06.2021 року укладено договір факторингу № 14/06-21 між ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» та ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів».

13.01.2023 між ТОВ «Фінансова компанія «Інвеструм» та ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» укладено Договір факторингу № 13012023.

17.05.2023 між ТОВ «Лінеура Україна» та ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» укладено Договір факторингу № 17052023.

16.07.2024 між ТОВ «Мілоан» та ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» укладено Договір факторингу № 16072024.

При цьому, в якості доказів позивач надав суду лише окремі аркуші вказаних договорів.

Відповідно до ч. 1 ст. 95 ЦПК України письмовими доказами є документи (крім електронних документів), які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору.

У ч. 2 ст. 95 ЦПК України передбачено, що письмові докази подаються в оригіналі або в належним чином засвідченій копії, якщо інше не передбачено цим Кодексом. Якщо для вирішення спору має значення лише частина документа, подається засвідчений витяг з нього.

Копії окремих аркушів договорів факторингу не є належним чином засвідченими копіями документів та не є засвідченими витягами з них, тому суд не приймає як належний, допустимий та достовірний доказ у розумінні статті 77-79 ЦПК України.

Крім того, витяги з реєстру боржників не містять підписів сторін договорів (генеральних директорів товариств), його лише підписано представником позивача та скріплено печаткою «для документів», що не може вважатися належним доказом.

Відповідно до п. 1 ч. 1ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Згідно статті 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Частиною 1 ст. 1077 ЦК України передбачено, що за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).

Тобто відступлення права вимоги може здійснюватися тільки відносно дійсної вимоги, що існувала на момент переходу цих прав.

Відповідно до ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому досліджені наявних у справі доказів. Жодний доказ не має для суду наперед встановленого значення. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Результати оцінки суд відображає в рішенні, в якому наводить мотиви їх прийняття чи відмови у прийнятті.

За таких обставин суд дійшов висновку, що позивачем не доведено належними та допустимими доказами для підтвердження обставин, на які він посилається, а саме, не надано первинних бухгалтерських документів, що підтверджують факти перерахування відповідачу коштів за кредитними договорами, не обґрунтовано наявність у відповідача заборгованості за вказаними договорами кредиту у розмірі, зазначеному у розрахунках, як і не доведено факту переходу права вимоги до відповідача за укладеними договорами. Тому, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог.

Відповідно до ст.141 ЦПК України, у зв`язку з відмовою у задоволенні позову судові витрати покладаються на позивача.

Керуючись ст.ст. 10, 12, 13, 76, 247, 258, 259, 263-265, 268, 273, 354 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В :

У задоволенні позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості - відмовити.

Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів», адреса місцезнаходження: вул. Симона Петлюри, буд. 30, м. Київ.

Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 .

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Черкаського апеляційного суду шляхом подачі в тридцятиденний строк з дня його проголошення апеляційної скарги.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття по станови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження відповідно та в порядку і строки, визначені ст. 354 ЦПК України.

Датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене).

Повний текст рішення суду складено 14.12.2024.

Суддя: Н. С. Волкова