УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 грудня 2024 року. Овідіопольський районний суд Одеської області у складі:

головуючого судді Гандзій Д.М.,

при секретарі Задеряка Г.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду в смт. Овідіополь, заяву ОСОБА_1 про відвід судді Кириченко П.Л., по цивільній справі за позовною заявою ОСОБА_1 до Київської державної нотаріальної контори м. Одеса, державного реєстратора нотаріус Лєсогоров Дмитро Олександрович, ОСОБА_2 , про визнання недійсним свідоцтва про право на спадщину, скасування права власності, скасування запису про право власності, -

В С Т А Н О В И В:

В провадженні Овідіопольського районного суду Одеської області перебуває цивільна справа № 947/33600/20 за позовом ОСОБА_1 до Київської державної нотаріальної контори м. Одеса, державного реєстратора нотаріус Лєсогоров Дмитро Олександрович, ОСОБА_2 , про визнання недійсним свідоцтва про право на спадщину, скасування права власності, скасування запису про право власності.

19 грудня 2024 року до Овідіопольського районного суду в Одеській області надійшла заява про відвід складу суду під головуванням судді Кириченко П.Л., оскільки є обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді, та є підставою для відводу у зв`язку з тим, що ухвалою Овідіопольського районного суду Одеської області від 20.04.2021 року по справі № 947/33600/20 було задоволено клопотання про відвід судді Кириченко П.Л.

Ухвалою суду від 19.12.2024 року заяву ОСОБА_1 про відвід судді направлено до канцелярії суду з метою автоматизованого розподілу, відповідно до вимог ст. 33 ЦПК України.

Згідно із ч. 1 ст. 37 ЦПК України, суддя, який брав участь у вирішенні справи в суді першої інстанції, не може брати участі в розгляді цієї самої справи в судах апеляційної і касаційної інстанцій, а так само у новому розгляді справи судом першої інстанції після скасування рішення суду або ухвали про закриття провадження у справі.

Відповідно до ч. 8 ст. 40 ЦПК України, суд вирішує питання про відвід судді без повідомлення учасників справи. За ініціативою суду питання про відвід судді може вирішуватися у судовому засіданні з повідомленням учасників справи. Неявка учасників справи у судове засідання, в якому вирішується питання про відвід судді, не перешкоджає розгляду судом питання про відвід судді.

Пунктом 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України №8 від 13 червня 2007 року «Про незалежність судової влади» визначено, що процесуальні дії судді, законність і обґрунтованість рішень суду можуть бути предметом розгляду лише в апеляційному та касаційному порядку, визначеному процесуальним законом. А тому, відповідно, незгода сторони з винесеним суддею судовим рішенням, а так само прийняття суддею процесуальних рішень, розгляд суддею клопотань сторін по справі, не може бути підставою для відводу судді, а має наслідком право сторони на апеляційне та касаційне оскарження судового рішення.

Європейський суд з прав людини в п. 49 рішення у справі Білуха проти України вказав, що наявність безсторонності відповідно до п. 1 ст. 6 Конвенції повинна визначатися за суб`єктивним та об`єктивним критеріями. Відповідно до суб`єктивного критерію беруться до уваги особисті переконання та поведінка окремого судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у даній справі. Відповідно до об`єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд як такий та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності. Стосовно об`єктивного критерію Європейський суд вказує на те, що при вирішенні питання, чи є у справі обґрунтовані причини побоюватися, що певний суддя був небезсторонній, позиція заінтересованої особи є важливою, але не вирішальною. Вирішальним же є те, чи можна вважати такі побоювання об`єктивно обґрунтованими (п. 52 рішення у справі Білуха проти України).

Згідно з усталеною практикою Європейського суду з прав людини, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення (справа «Серявін та інші проти України» від 10 лютого 2010 року). З огляду на вищезазначене, суд вважає, що заява про відвід є необгрунтованою, оскільки не містить посилання на дії вчинені суддею під час розгляду саме даної цивільної справи, що можуть свідчити про її упередженість, або необ`єктивність, що є підставами для відводу, визначеними ст. 36 ЦПК України.

Дослідивши матеріали справи, а також заяви про відвід судді, суд вважає зазначену заяву обґрунтованою, у зв`язку з тим, що ухвалою Овідіопольського районного суду Одеської області від 20.04.2021 року по справі № 947/33600/20 було задоволено клопотання про відвід судді Кириченко П.Л., а тому вважає за необхідне заяву задовольнити.

Керуючись ст.ст. 37, 40 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Заяву заяву ОСОБА_1 про відвід судді Кириченко П.Л., по цивільній справі за позовною заявою ОСОБА_1 до Київської державної нотаріальної контори м. Одеса, державного реєстратора нотаріус Лєсогоров Дмитро Олександрович, ОСОБА_2 , про визнання недійсним свідоцтва про право на спадщину, скасування права власності, скасування запису про право власності - задовольнити.

Цивільну справу направити до канцелярії суду з метою автоматичного розподілу, відповідно до ст. 33 ЦПК України.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Д.М. Гандзій