Справа № 180/1688/24
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 грудня 2024 р. м.Марганець

Марганецький міський суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді Хомченко С.І.,

з секретарем судового засідання Меньшиковою А.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Марганець цивільну справу в порядку загального позовного провадження за заявою ОСОБА_1 , заінтересовані особи: Томаківський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Нікопольському районі Дніпропетровської області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса), Міністерство оборони України про встановлення факту батьківства, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про встановлення факту, що має юридичне значення, свої вимоги мотивуючи тим, що у 2015 році у неї з ОСОБА_2 зав`язалися відносини, а з 2016 року вони почали спільно проживати однією сім`єю як чоловік та жінка, без реєстрації шлюбу, оскільки ОСОБА_2 на той час проходив службу в ЗСУ, вели спільне господарство. ІНФОРМАЦІЯ_1 у них народився син ОСОБА_3 . Запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до ч. 1 ст. 135 Сімейного Кодексу України. ОСОБА_2 визнавав ОСОБА_3 своїм рідним сином, піклувався про нього як батько, матеріально утримував, всебічно сприяв його фізичному та моральному розвитку, приділяв велику увагу вихованню сина, мав намір звернутися до органу РАЦС з заявою про внесення змін до свідоцтва про народження дитини, з метою запису його як батька дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . В березні 2022 року заявник отримала повіщення, що її цивільний чоловік ОСОБА_2 загинув ІНФОРМАЦІЯ_3 . Батьків у померлого не було, інших родичів крім сина у нього також не було. З огляду на вищевикладене заявник звернулася до суду із заявою про встановлення факту батьківства.

Представник заявника, адвокат Гончаренко О.О. в судовому засіданні на заявлених вимогах наполягав, просив задовольнити в повному обсязі.

Представник заінтересованої особи Томаківського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Нікопольському районі Дніпропетровської області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) в судове засідання не з`явився, про слухання справи повідомлений належним чином.

Представник заінтересованої особи Міністерство оборони України в судове засідання не з`явився, надав суду заяву про розгляд справи у його відсутність, просить суд відмовити в задоволенні заявлених вимог в повному обсязі.

04.11.2024 року від представника заінтересованої особи Міністерства оборони України Застеби А.В. надійшли пояснення на заяву. Вказала, що встановлення факту батьківства ОСОБА_2 відносно дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 безпосередньо вплине на права та обов`язки Міноборони як органу який уповноважений на прийняття рішень про виплату одноразової грошової допомоги, оскільки за наслідками задоволення заяви у даній справі у заявниці виникнуть підстави для звернення за виплатою одноразової грошової допомоги. Вважає, що є спір про право. Також вважає, що доводи заявниці є необгрунтованими, оскільки заявниця не надала належних та допустимих доказів, що саме ОСОБА_2 є батьком дитини ОСОБА_3 .. Просить в задоволенні заяви відмовити в повному обсязі.

В судовому засіданні встановлені такі факти та правовідносини.

Згідно копії свідоцтва про народження серія НОМЕР_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 народився ОСОБА_3 , батьками записані ОСОБА_4 та ОСОБА_1 (а.с.10).

Відомості про батька дитини зазначено відповідно до ч.1 ст. 135 Сімейного Кодексу України.

Згідно листа №1/326 від 12.03.2022 року ІНФОРМАЦІЯ_4 військовослужбовець військової частини НОМЕР_2 старший солдат ОСОБА_2 , 1996 року народження, загинув ІНФОРМАЦІЯ_3 у м.Ізюм Харківської області (а.с.8).

На підставі даного листа 14.03.2022 року Томаківським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Нікопольському районі Дніпропетровської області Південно-Східного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м.Дніпро), актовий запис №297 видано свідоцтво про смерть ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 (а.с.11).

Згідно ст.76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин ( фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Належними доказами, в розумінні ч.1 ст.77 ЦПК України, є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.

Відповідност. 315 ППК України суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами, у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Згідно ст. 135 СК України, при народженні дитини у матері, яка не перебуває у шлюбі, у випадках, коли немає спільної заяви батьків, заяви батька або рішення суду, запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень провадиться за прізвищем та громадянством матері, а ім`я та по батькові батька дитини записуються за її вказівкою.

Відповідно ст. 128 СК України за відсутності заяви, право на подання якої встановлено статтею 126 СК України, батьківство щодо дитини може бути визнане за рішенням суду. Підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до Цивільного процесуального кодексу України. Відповідно ст. 315 ЦПК України, у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати чи відновити документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення.

В третьому абзаці п.13 постанови Пленуму Верховного Суду України №5 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення`вказано, що факт батьківства може бути встановлено за наявності однієї з таких обставин: 1) спільне проживання батьків дитини і ведення ними спільного господарства, яке не припинилось до її зачаття; 2) спільне виховання дитини; 3) спільне утримання дитини; 4) докази, що з вірогідністю підтверджують визнання відповідачем батьківства.

Як встановлено судом, ОСОБА_2 визнавав себе батьком дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , що підтверджується наданими спільними сімейними фотографіями, відеодиском (а.с.13-21) та поясненнями свідків у судовому засіданні.

Так, свідок ОСОБА_5 суду пояснила, що заявниця ОСОБА_1 є її донькою. ОСОБА_2 з 2016 року проживав разом із донькою у них вдома по АДРЕСА_1 . В 2018 році у них народився син ОСОБА_3 . Діти планували зареєструвати шлюб та записати ОСОБА_2 батьком дитини у свідоцтві про народження, оскільки при реєстрації дитини ОСОБА_2 був на фронті, але не встигли, ОСОБА_2 загинув. ОСОБА_2 служив по контракту в лавах ЗСУ, в контракті вказав її, як матір. Дитина він нього, всі це знають, коли він приходив у відпустку, піклувався, грався з сином. На її телефон подзвонили з частини, де служив ОСОБА_2 та повідомили, що він загинув. Цієї весни її запросили як його матір для отримання нагороди «За мужність».

Свідок ОСОБА_9 суду пояснила, що вони з заявницею сусіди, знає ОСОБА_1 з народження. ОСОБА_1 зустрічалася з ОСОБА_2 , почали проживати разом ще до народження дитини. ОСОБА_2 служив в ЗСУ. ОСОБА_2 з ОСОБА_1 жили, як чоловік та жінка, були однією сім`єю. ОСОБА_2 , коли приїзжав, постійно був з дитиною, визнавав себе батьком та називав дитину «синок», все у них було добре. Других чоловіків у ОСОБА_1 не було.

Свідок ОСОБА_15 суду пояснила, що вона квартальна, ОСОБА_2 і ОСОБА_1 знає тривалий час. ОСОБА_2 був сиротою. З ОСОБА_1 він проживав з 2016 року по АДРЕСА_1 , жив як зять ОСОБА_16 . ОСОБА_2 з ОСОБА_1 жили добре, як одна сім`я. Згодом у них народився син ОСОБА_3 . ОСОБА_2 служив у ЗСУ з 2015 року. Коли приїзжав у відпустку, жив з ОСОБА_1 та сином, хотів зареєструвати шлюб із нею та записати батьком дитини себе, але не встиг, загинув у березні 2022 року.

Згідно довідки голови квартального комітету Марганецької міської ради Гульченко О.М. від 03.05.2022 року ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_7 дійсно проживав по АДРЕСА_1 у цивільному шлюбі з громадянкою ОСОБА_1 з 2016 року (а.с.12).

Згідно листа Томаківського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Нікопольському районі Дніпропетровської області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) №751/31.18-24 від 19.11.2024 року відповідно до актового запису про народження ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , батько ОСОБА_17 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , мати ОСОБА_18 , ІНФОРМАЦІЯ_9 (а.с.78).

Згідно рішення Марганецького міського суду Дніпропетровської області від 09.12.2005 року, ОСОБА_17 , ОСОБА_18 позбавленні батьківських прав по відношенню до ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_7 (а.с.71).

Відповідно до листа Другої Нікопольської державної нотаріальної контори Дніпропетровської області №858/01-16 від 15.11.2024 року після смерті ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_7 спадкові справи та видані на їх піставі свідоцтва про право на спадщину - відсутні (а.с.67).

За приписами ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

При цьому згідно роз`яснень, наданих Пленумом Верховного Суду України у п. 2 постанови від 18.12.2009 №14 «Про судове рішення у цивільній справі» рішення є законним тоді, коли суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства відповідно до статті 2 ЦПК, вирішив справу згідно з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин відповідно до статті 8 ЦПК, а також правильно витлумачив ці норми. Обґрунтованим визнається рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених доказами, які були досліджені в судовому засіданні і які відповідають вимогам закону про їх належність та допустимість, або обставин, що не підлягають доказуванню, а також якщо рішення містить вичерпні висновки суду, що відповідають встановленим на підставі достовірних доказів обставинам, які мають значення для вирішення справи.

Так, статтею 130 Сімейного кодексу України визначено, що у разі смерті чоловіка, який не перебував у шлюбі з матір`ю дитини, факт його батьківства може бути встановлений за рішенням суду. Заява про встановлення факту батьківства приймається судом, якщо запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до частини першої статті 135 цього Кодексу. Заява про встановлення факту батьківства може бути подана особами, зазначеними у частині третій статті 128 цього Кодексу.

Частиною 1 статті 135 Сімейного кодексу України визначено, що при народженні дитини у матері, яка не перебуває у шлюбі, у випадках, коли немає спільної заяви батьків, заяви батька або рішення суду, запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень провадиться за прізвищем та громадянством матері, а ім`я та по батькові батька дитини записуються за її вказівкою.

Частиною 3 статті 128 Сімейного кодексу України встановлено, що позов про визнання батьківства може бути пред`явлений матір`ю, опікуном, піклувальником дитини, особою, яка утримує та виховує дитину, а також самою дитиною, яка досягла повноліття. Позов про визнання батьківства може бути пред`явлений особою, яка вважає себе батьком дитини.

Відповідно до п. 7 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» N 3 від 15.05.2006 року, у разі смерті чоловіка, який не перебував у шлюбі з матір`ю дитини, або смерті жінки, котра вважалась матір`ю останньої, факт їхнього батьківства (материнства) може бути встановлено за рішенням суду в окремому провадженні.

В третьому абзаці п.13постанови Пленуму Верховного Суду України №5 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення`вказано, що факт батьківства може бути встановлено за наявності однієї з таких обставин: 1) спільне проживання батьків дитини і ведення ними спільного господарства, яке не припинилось до її зачаття; 2) спільне виховання дитини; 3) спільне утримання дитини; 4) докази, що з вірогідністю підтверджують визнання відповідачем батьківства.

Як встановлено судом, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , визнав себе батьком дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , та спільно з матір`ю дитини ОСОБА_1 піклувався, виховував та утримував дитину, тобто судом встановлено наявність обставин, що встановлюють факт батьківства.

Судом встановлено. що заявник має намір реалізувати передбачене законом право на отримання одноразової грошової допомоги, яке гарантовано державою та є безспірним, інші особи, які б мали право на отримання допомоги відсутні, тому спору про право між заявницею та заінтересованими особами немає, і дана заява підлагає рогляду в порядку окремого провадження.

Відповідно до ст. 134 CK України на підставі рішення суду орган державної реєстрації актів цивільного стану вносить відповідні зміни до актового запису про народження, складеного органами державної реєстрації актів цивільного стану України, та видає нове Свідоцтво про народження.

Відповідно до п.п. 20 п. 1 Розділу III Правил реєстрації актів цивільного стану в Україні, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 18.10.2000 року № 52/5, при вирішенні судом спорів про визнання батьківства, материнства, оспорювання батьківства чи материнства, встановлення фактів батьківства та материнства зміни до актових записів про народження вносяться відповідно до законодавства, яке регулює порядок внесення змін до актових записів цивільного стану.

Згідно з п. 2.13.1 Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, що затверджені наказом Міністерства юстиції України від 12.01.2011 року №96/5, підставою для внесення змін в актовий запис цивільного стану є рішення суду про визнання батьківства (материнства), усиновлення (удочеріння), про скасування раніше винесеного рішення суду про визнання батьківства, виключення відомостей про батька (матір) дитини з актового запису про народження, скасування або визнання усиновлення (удочеріння) недійсним, про визнання шлюбу недійсним, установлення неправильності в актовому записі цивільного стану та інші, у яких зазначено про внесення конкретних змін в актові записи цивільного стану.

Відповідно до п. 2.16.4. Розділу II Правил на підставі рішення суду про визнання батьківства (материнства) в актовому записі про народження змінюються відомості про батька та вносяться пов`язані з цим інші зміни згідно із зазначеними в рішенні суду.

Приймаючи до уваги, що факт батьківства щодо дитини ОСОБА_3 встановлений, суд вважає, заявлені вимоги ОСОБА_1 законні, обґрунтовані, підтверджені матеріалами справи та підлягають задоволенню.

На підставі ст.ст. 12, 76-81, 89, 95, 133, 141, 263 - 265, 315,354 ЦПК України,

ВИРІШИВ:

Заяву ОСОБА_1 , заінтересовані особи: Томаківський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Нікопольському районі Дніпропетровської області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса), Міністерство оборони України про встановлення факту батьківства - задовольнити.

Встановити факт батьківства померлого ОСОБА_2 , громадянина України, ІНФОРМАЦІЯ_7 , відносно ОСОБА_3 , громадянина України, ІНФОРМАЦІЯ_2 та внести відповідні зміни до актового запису про народження, а саме: актовий запис №124 від 18 липня 2018 року (свідоцтво про народження серії НОМЕР_1 , виданого 18.07.2018 року), замінивши в графі «Батько» з ОСОБА_4 на ОСОБА_2 , громадянин України, ІНФОРМАЦІЯ_7 .

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Дніпровського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Марганецький міський суд Дніпропетровської області в 30-денний строк з дня проголошення рішення.

Суддя: С. І. Хомченко