Провадження № 2/727/2101/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 грудня 2024 року Шевченківський районний суд м. Чернівці в складі:

головуючого судді: Гавалешка П.С.,

при секретарі судового засідання: Макаренко Б.В.,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення додаткових витрат на повнолітню доньку, яка продовжує навчання,

ВСТАНОВИВ:

Позивачка ОСОБА_1 , звернулася до Шевченківського районного суду м. Чернівці із позовною заявою до ОСОБА_2 про стягнення додаткових витрат на повнолітню доньку, яка продовжує навчання.

Посилається на те, що між позивачем та відповідачем зареєстрований шлюб 28 квітня 2006 року, актовий запис за № 425 у відділі ДРАЦС Чернівецького міського управління юстиції. Дані обставини підтверджуються свідоцтвом про шлюб серія НОМЕР_1 , яке видано 15.08.2024 року Першим відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Чернівці.

У позивача з відповідачем є двоє дітей: донька ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та донька ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Доньки зареєстровані за місцем реєстрації батька АДРЕСА_1 , але проживають з позивачем за адресою АДРЕСА_1 .

Позивач змушена була перейти проживати на інше місце проживання, знявши житло по найму оскільки проживати з відповідачем більше не могла. Оскільки він зовсім не турбувався про матеріальне утримання сім`ї, забезпеченням дітей всім необхідним.

Повнолітня донька ОСОБА_3 навчається на денній формі навчання освітньої програми «Право», спеціальність «081 Право» для здобуття ступеня «Бакалавр» Академії адвокатури України. Відповідно до договору № 183 про надання платної освітньої послуги для підготовки фахівців від 31.08.2023 року для здобуття ступеня «Бакалавр». За період навчання доньки з 01.09.2023 року по 01.07.2026 року необхідно сплатити 122520 грн., за кожний рік навчання плата складає 30650 грн.

За навчання доньки на 1 курсі, навчальний рік 2023-2024 рік, позивач сплатила 30650 грн. частинами, а саме: 05.09.2023 року 10000 грн, 13.12.2023 року 4950 грн, 27.03.2024 року 8000 грн, 21.08.2024 року 7680 грн., за навчання доньки за навчальний рік 2024-2025 р. позивач сплатила 15315 грн.

Відповідач не приймає участі у оплаті навчання дитини в ТзОВ «Академія адвокатури України», де вона здобуває вищу освіту.

Тому на підставі вище викладеного просила суд стягнути додаткові витрати на навчання повнолітньої доньки, яка продовжує навчання в розмірі від сплаченої позивачем суми за навчання 45945 грн., а саме в розмірі 22972 грн. 50 коп.

21 жовтня 2024 року Шевченківським районним судом винесено ухвалу про відкриття провадження по справі, розгляд якої проводити за правилами спрощеного позовного провадження.

18 грудня 2024 року Шевченківським районним судом м. Чернівці винесено ухвалу про залишення без розгляду такі вимоги позовної заяви, а саме: стягнення аліментів на утримання неповнолітньої доньки та стягнення аліментів на утримання повнолітньої доньки, яка продовжує навчання.

Позивач в судове засідання не з`явилася, надала суду клопотання про розгляд справи у її відсутність, клопотання, яке подане 18.12.2024 року підтримала повністю та просила суд задовольнити вимогу щодо стягнення додаткових витрат на навчання повнолітньої доньки, яка продовжує навчання.

Відповідач в судове засідання не з`явився, надав суду заяву про розгляд справи у його відсутність, не заперечував щодо стягнення додаткових витрат на навчання повнолітньої доньки, яка продовжує навчання у розмірі 22972 грн. 50 коп.

Суд, дослідивши письмові матеріали справи в їх сукупності, вважає, що позов підлягає до задоволення, з огляду на наступне.

Судом встановлено, що батьками повнолітньої доньки ОСОБА_3 , є ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , про що свідчить копія свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 від 03.10.2006 (а.с.9).

Між позивачем та відповідачем зареєстрований шлюб 28 квітня 2006 року, актовий запис за № 425 у відділі ДРАЦС Чернівецького міського управління юстиції. Дані обставини підтверджуються свідоцтвом про шлюб серія НОМЕР_1 , яке видано 15.08.2024 року Першим відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Чернівці (а.с. 11).

Згідно довідки про реєстрацію місця проживання особи ОСОБА_3 зареєстрована за адресою АДРЕСА_1 (а.с. 17).

Між Закладом вищої освіти приватної форми власності ТзОВ «Академія адвокатури України» та ОСОБА_1 укладено договір № 183 про надання платної освітньої послуги для підготовки фахівців (а.с. 18-19).

Між Закладом вищої освіти приватної форми власності ТзОВ «Академія адвокатури України» та ОСОБА_3 укладено договір № 183 пд про надання навчання у закладі вищої освіти (а.с. 20-21).

Позивачем ОСОБА_5 була здійснена оплата за навчання доньки ОСОБА_3 в сумі 45945 грн., яка підтверджується копіями квитанцій про проведення оплати за навчання (а.с. 22-27).

У частині першій статті 3 Конвенції Організації Об`єднаних Націй про права дитини від 20 листопада 1989 року (далі - Конвенція) визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Відповідно до статті 18 Конвенції батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.

Частинами першою та другою статті 27 Конвенції встановлено, що держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Відповідно до частини другої статті 51 Конституції України сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою.

Кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного та соціального розвитку (стаття 8 Закону України "Про охорону дитинства").

Відповідно до ч. 1 статті 185 СК України той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов`язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо).

Отже, виходячи з аналізу положень статті 185 СК України додаткові витрати присуджуються на дитину за наявності в одного з батьків, з яким проживає дитина, додаткових витрат, викликаних особливими обставинами, зокрема необхідністю в розвитку дитини за наявності в неї здібностей, талантів, у зв`язку з її хронічною хворобою, лікуванням, каліцтвом тощо. Наявність таких витрат має довести особа, що заявляє позовні вимоги про стягнення додаткових витрат. Ці кошти є додатковими, на відміну від коштів, які отримуються одним з батьків на утримання дитини.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 185 СК України розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення.

Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно.

Аналіз вищенаведених норм закону вказує на те, що в окремих випадках за наявності особливих обставин, крім звичайних витрат на дитину вимагаються додаткові. Розмір додаткових витрат повинен визначатися залежно від передбачуваних або фактично понесених витрат на дитину.

Відповідно до постанови Верховного Суду України від 13 вересня 2017 у справі № 6-1489цс17 зроблено висновок, що СК України виходить з принципу рівності прав та обов`язків батьків. Відповідно до закону, брати участь у додаткових витратах зобов`язані обоє з батьків, незалежно від того, з ким з них проживає дитина. При визначенні розміру стягнення з одного з батьків суд відносить частину витрат на іншого. Згідно із частиною першою статті 185 СК України той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов`язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Це положення стосується особливих обставин, приблизний перелік яких надається цією статтею. До таких особливих обставин закон відносить насамперед випадки, коли дитина, яка знаходиться на утриманні батьків, потребує додаткових витрат, у тому числі у зв`язку з розвитком певних її здібностей, у зв`язку з її хронічною хворобою, лікуванням, каліцтвом тощо. Визначення таких особливих обставин відноситься до компетенції суду, і вони є індивідуальними в кожному конкретному випадку. За частиною другою статті 185 СК України розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення».

Відповідно до ч. 1, 5, 6 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Доказами, що підтверджують наявність особливих обставин, що спричинили додаткові витрати на дитину, можуть бути документи, які свідчать, наприклад, про витрати на придбання спеціальних інструментів, призначених для розвитку здібностей людини (наприклад, музичного інструменту або спортивного спорядження тощо), витрати на навчання дитини у платному навчальному закладі, на заняття у музичних, мистецьких або спортивних закладах, на додаткові заняття, висновки МСЕК, довідки медичних закладів та інші документи, що підтверджують відповідний стан здоров`я дитини (хвороба, каліцтво), і свідчать про необхідність додаткових витрат на лікування (на придбання ліків, спеціальний медичний догляд, санаторно-курортне лікування тощо).

Додаткові витрати, зумовлені особливими обставинами, можуть бути присуджені судом у вигляді конкретної суми, що підлягає одноразовій сплаті, або у вигляді щомісячних чи інших періодичних платежів, здійснюваних протягом певного строку чи постійно. Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення. Причому, якщо причина, що зумовила додаткові витрати, є триваючою (тяжка хвороба або каліцтво) додаткові витрати можуть фінансуватися наперед із вказівкою або без вказівки кінцевого терміну їх виплати.

Розмір додаткових витрат на дитину повинен обґрунтовуватись відповідними документами (наприклад, витрати на спеціальний медичний догляд - довідкою медичного закладу про вартість медичних послуг; витрати на лікування, на санаторно-курортне лікування - виписками з історії хвороби дитини, рецептами лікарів, довідками, чеками, рахунками, проїзними документами тощо). При стягненні коштів на додаткові витрати, які повинні бути понесені у майбутньому, суду необхідно надати розрахунок або обґрунтування необхідності майбутніх витрат.

Наявність таких додаткових витрат має довести особа, що заявляє позовні вимоги про їх стягнення. Ці кошти є додатковими, на відміну від коштів, які отримуються одним з батьків на утримання дитини.

Беручи до уваги зазначені витрати, які були здійсненні позивачем, у зв`язку із оплатою навчання, дані витрати підтверджені належними та допустимими доказами, виходячи із принципу першочерговості інтересів дітей та обов`язку обох батьків утримувати дитину та нести додаткові витрати на дітей, суд вважає обґрунтованою суму для стягнення із відповідача на користь позивача додаткових витрат на дитину в розмірі 22972 грн. 50 коп.

Сімейний кодекс України виходить з принципу рівності прав та обов`язків батьків. Відповідно до закону брати участь у додаткових витратах на дітей зобов`язані обоє батьків, незалежно від того з ким проживає дитина. При визначенні розміру стягнення з одного з батьків суд відносить частину витрат на іншого.

При цьому, суд виходить з необхідності забезпечення рівності не тільки прав, але й обов`язків батьків щодо догляду та матеріального забезпечення дитини. При вирішенні спору суд враховує положення ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства», за якою кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку.

Відтак, з урахуванням встановлених обставин справи, даний позов підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст. 7, 10, 12, 13, 206, 259, 263 265, 273, 354, 355 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення додаткових витрат на повнолітню доньку, яка продовжує навчання задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП: НОМЕР_3 ) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП: НОМЕР_4 ) додаткові витрати пов`язані з навчанням доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 22 972 (двадцять дві тисячі дев`ятсот сімдесят дві) гривні 50 (п`ятдесят) копійок.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Чернівецького апеляційного суду. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя П.С. Гавалешко