_________________________________________________________________________________________________________________________
Провадження № 2/947/6788/24
УХВАЛА

про відмову у відкритті провадження

18.12.2024 м. Одеса

Суддя Київського районного суду м. Одеси Цирфа К.А., перевіривши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 , який діє в інтересах ОСОБА_2 до Акціонерного товариства «Сенс Банк» про звільнення майна з під арешту

ВСТАНОВИВ:

13.12.2024 до Київського районного суду м. Одеси через Електронний суд надійшов позов від ОСОБА_1 , який діє в інтересах ОСОБА_2 до Акціонерного товариства «Сенс Банк» про звільнення майна з під арешту.

Вирішуючи питання щодо можливості відкриття провадження у справі, розглянувши матеріали заяви ОСОБА_1 , який діє в інтересах ОСОБА_2 , суддя дійшов до наступного.

Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу (ч. 1ст. 16 ЦК України).

За частиною першою статті 19ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

З матеріалів справи вбачається, що у Київському відділу ДВС у м. Одеса Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції відносно боржника, ОСОБА_2 , існували наступні виконавчі провадження:

-№ 40964394 (відкрите на підставі виконавчого листа від 19.11.2008 №6-216/08, виданого Новозаводським районним судом міста Чернігова, Стягувач: ПАТ «Альфа Банк», сума стягнення: 61 431,74 грн.);

-№ 40116180 (відкрите на підставі виконавчого листа від 20.05.2013 №6/751/625/13, виданого Новозаводським районним судом міста Чернігова, Стягувач: ТОВ «Кредитні ініціативи», сума стягнення: 22 387,27 грн.);

-№ 40116624 (відкрите на підставі виконавчого листа від 20.05.2013 №6/751/625/13, виданого Новозаводським районним судом міста Чернігова, Стягувач: ТОВ «Кредитні ініціативи», сума стягнення: 114,70 грн.).

Всі зазначені вище провадження завершені у зв`язку із поверненням виконавчих документів стягувачам (з можливістю повторного пред`явлення).

Відповідно до ст.15 Закону України «Про виконавче провадження» сторонами виконавчого провадження є стягувач і боржник. Стягувачем є фізична або юридична особа чи держава, на користь чи в інтересах яких видано виконавчий документ. Боржником є визначена виконавчим документом фізична або юридична особа, держава, на яких покладається обов`язок щодо виконання рішення.

Отже, позивач ОСОБА_2 є боржником у вказаних виконавчих проваджень, тобто, згідно положень статті 15 Закону України «Про виконавче провадження», є стороною виконавчого провадження.

Згідно роз`яснень Пленуму Вищого спеціалізованого суду України, які містяться у постанові № 5 від 03.06.2016 у порядку цивільного судочинства захист майнових прав здійснюється у позовному провадженні, а також у спосіб оскарження рішення, дії або бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби.

Позов про зняття арешту з майна може бути пред`явлений власником, а також особою, яка володіє на підставі закону чи договору або іншій законній підставі майном, що неналежить боржнику (речове право на чуже майно).

У разі якщо опис та арешт майна проводився державним виконавцем, скарга сторони виконавчого провадження розглядається в порядку, передбаченому розділом VII ЦПК, а якщо такі дії вчинялися при виконанні вироку суду щодо цивільного позову у кримінальному провадженні, то відповідна скарга підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства відповідно до вимог Кодексу адміністративного судочинства України. Інші особи, які є власниками (володільцями) майна і які вважають, що майно, на яке накладено арешт, належить їм, а не боржникові, можуть звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту, що передбачено статтею 60 Закону про виконавче провадження. У зв`язку із цим боржник (учасник кримінального провадження, на майно якого накладено арешт) не може пред`являти такий позов, оскільки у судовому процесі він є відповідачем та законом для нього встановлений інший порядок вирішення питання. У разі пред`явлення до суду такого позову в порядку цивільного судочинства суддя має відмовити у відкритті провадження на підставі пункту 1 частини другої статті 122 ЦПК, а, помилково прийнявши позов до розгляду, під час судового розгляду суд має закрити провадження у справі з підстави, передбаченої пунктом 1 частини першої статті 205 ЦПК.

Тобто, арешт майна, який не пов`язаний зі спором про право на це майно, а стосується порушень вимог виконавчого провадження з боку органів державної виконавчої служби, слід розглядати за правилами розділу VII ЦПК України.

Аналізуючи наведені роз`яснення, приймаючи до уваги, що ОСОБА_2 , будучи стороною виконавчого провадження (боржниками), порушує питання, пов`язані з діями державного виконавця щодо зняття арешту майна боржника, суддя вважає, що подана позовна заява не підлягає розгляду в порядку позовного провадження, та має розглядатись в порядку, передбаченому розділом VII Цивільно-процесуального Кодексу України, зокрема,ст. 447 ЦПК України, у спосіб оскарження рішення, дії або бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби.

Такий висновок суду відповідає правовій позиції Верховного Суду, висловленій у постанові від 26 вересня 2019 року у справі №607/3894/17 арешт майна, який не пов`язаний зі спором про право на це майно, а стосується порушень вимог виконавчого провадження з боку органів державної виконавчої служби, слід розглядати за правиламирозділу VII ЦПК України.

Також правова позиція висловлена і в ухвалі Верховного Суду від 08 липня 2020 року у справі №333/7064/19 (провадження №61-9169ск20).

За таких обставин суд дійшов висновку, що справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства, а тому на підставі п.1 ч.1 ст.186 ЦПК України у відкритті провадження у даній справі слід відмовити.

При цьому, позивачу слід роз`яснити його право на звернення до суду, який видав виконавчий документ, на загальних підставах в порядку розділу VII (ст.ст. 447-453) ЦПК України, саме зі скаргою, якщо він вважає, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено його права чи свободи.

На підставі наведеного та керуючись ст.186, 258, 260 ЦПК України

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті провадження у справі №947/40446/24 за позовом ОСОБА_1 , який діє в інтересах ОСОБА_2 до Акціонерного товариства «Сенс Банк» про звільнення майна з під арешту.

Роз`яснити, що позивач має право звернутися до суду із відповідною скаргою на дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, відповідно до вимог ст.ст. 447, 448 ЦПК України.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги до Одеського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її складання. Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя Цирфа К. А.