Справа №442/2584/23
Провадження №2/442/57/2024
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 грудня 2024 року Дрогобицький міськрайонний суд Львівської області в складі:

головуючої - судді Грицай М.М.,

секретар судового засіання Антоненко В.О.,

з участю позивача - ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зменшення розміру аліментів,-

в с т а н о в и в :

У провадженні Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області перебуває цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зменшення розміру аліментів.

Позов мотивує тим, що постановою Львівського апеляційного суду від 17.01.2023 присуджено стягувати з нього на користь відповідача аліменти на повнолітню дочку ОСОБА_3 , яка навчається у Дрогобицькому державному педагогічному університеті ім. І.Франка, в розмірі 1/6 частини заробітку (доходу) платника аліментів, починаючи з 14.07.2022 і до закінчення нею навчання, але не більш як до досягнення нею 23-х річного віку. Вважає, що при винесенні згаданого судового рішення не взято до уваги обставини, що передбачають зменшення розміру аліментів. У нього на утриманні перебуває малолітній син ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , непрацездатні батьки пенсійного віку, останні хворіють та проходять лікування двічі на рік за призначенням лікаря. Враховуючи вищеаведене, просить суд зменшити розмір аліментів на дочку ОСОБА_5 до 1/8 частки від усіх його доходів або у твердій грошовій сумі в розмірі1600 грн.

Відповідач подала відзив на позовну заяву, де вказала, що у згаданій постанові суду апеляційної інстанції визначений розмір аліментів (1/6 частини заробітку (доходу) платника аліментів) є обґрунтованим, справедливим, необхідним та достатнім для забезпечення належного утримання повнолітньої дочки ОСОБА_3 , яка продовжує навчання. На даний час немає жодних підстав для зменшення розміру аліментів з огляду на доводи та обгрунтування позовної заяви, оскільки ОСОБА_1 не надав жодних доказів утримання своїх батьків, які проживають окремо від нього, а матір і надалі, хоч є особою пенсійного віку, працює, а також доказів того, що його батьки двічі на рік проходять лікування і таке оплачується у значних сумах. Позивач має офіційну заробітну плату та можливість здійснювати оплату аліментів. Крім того, матеріальне становище позивача поліпшилося та є стабільним. Позивач перебуває у доброму фізичному стані та має змогу здійснювати утримання своїх дітей, зменшення розміру аліментів суперечитиме інтересам дочки. Також відповідач посилається на постанову Верховного Суду від 09.09.2021 у справі №554/3355/20, де суд виснував, що зменшення аліментів у зв`язку з тим, що позивач має на утриманні сина та матір, без доведення погіршення його майнового становища, не буде спрямовано на належне забезпечення дитини від шлюбу з відповідачем - дочки, та суперечитиме її інтересам. Вказує, що дочка ОСОБА_3 у зв`язку з навчанням на стаціонарі за денною формою не має змоги влаштуватись на роботу, щоб самостійно отримувати заробіток, потребує матеріального утримання. Відповідач добровільно матеріальної допомоги не надає та ніколи не надавав, саме тому аліменти стягуються за рішенням суду. Враховуючи вищенаведене, просить суд відмовити у задоволенні позову.

Позивач подав відповідь на відзив, де вказав, що до досягнення ОСОБА_5 повноліття він стабільно сплачував аліменти і не ухилявся від свого обов`язку утримувати дитину, регулярно та у передсвяткові дні він пересилав кошти на картковий рахунок дочки. У зв`язку з фінансовою можливістю та за його ініціативою дочці відкрито картковий рахунок з метою фінансової підтримки доньки, окрім сплати аліментів. У період 2021-2022 роки ним додатково перераховано (крім аліментів) понад 25 тисяч гривень. Також він передавав готівкові кошти для ОСОБА_3 через спільних знайомих. Надалі він згоден сплачувати аліменти на дочку у розмірі 1/8 частини з усіх видів заробітку щомісяця або у твердій грошовій формі в сумі 1600 грн. щомісяця. Марта навчається на бюджетній формі навчання, що передбачає отримання дочкою стипендії. Окрім того, не надано відомостей про графік навчання дочки, чи такий дозволяє їй підробляти та частково забезпечувати себе. Він перебуває в офіційному шлюбі, проживає у фактичних шлюбних відносинах з дружиною, вони ведуть спільне господарство. Зазначає, що половина його доходу, що він отримує на службі у Збройних Силах України, витрачається на забезпечення належних умов проживання батьків. Свої заощадження він витратив у 2022 році під час госпіталізації у лікарню батька ОСОБА_6 , який переніс складну операцію ока, у 2023 році заплановано ще одну операцію (заміна кришталика) вже на друге око, вартість якої становить понад 20 тисяч гривень. На основному місці праці в МРЦ МВС України «Перлина Прикарпаття» з 19.07.2022 йому припинили нараховувати та виплачувати середній заробіток. Він проживає без реєстрації у будинку своєї дружини, яка перебуває в декретній відпустці. У нього власного житла немає. Отож, його дохід повністю витрачається на щоденні потреби сім`ї (себе, дружини, сина), враховуючи комунальні платежі, допомогу батькам, розмір пенсії таких є мінімальний, купівлю найнеобхіднішого одягу, продуктів, медикаментів, оплату за проїзд до місця служби. Крім того, у відповідності до нового порядку нарахування додаткової грошової винагороди військовослужбовцям, додаткову грошову винагороду отримують військовослужбовці за кожен день безпосередньої участі у бойових діях, виконання бойових (спеціальних) завдань або здійснюють заходи необхідні для забезпечення оборони України. Тобто, додаткова грошова винагорода виплачується лише за період виконання відповідних завдань, а не фіксовану суму щомісячно, як було раніше. З початком повномасштабного вторгнення Російської федерації він втратив можливість додатково підробляти. Також посилається на значну інфляцію в державі, подорожчання вартості продуктів, пального та засобів першої необхідності, припинення нарахування середнього заробітку на місці роботи, його фінансовий стан значно погіршився. Колишня дружина ОСОБА_2 постійно негативно налаштовує дочку проти нього, що негативно впливає на їхні з донькою відносини. Відповідач отримує заробітну плату понад 15 тисяч гривень, разом з ними проживає мати колишньої дружини ОСОБА_2 , яка також допомагає вести господарство та сплачувати комунальні платежі. Просить суд задоволити позов та зменшити розмір аліментів.

У клопотанні про поновлення провадження у справі від 22.11.2024 позивач вказав, що у його матеріальному стані відбулися суттєві зміни у зв`язку з народженням дитини ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , а тому стягнення аліментів в розмірі 1/6 частки доходу в користь повнолітньої дочки (20 років) є непосильним, та завдає значних труднощів у забезпеченні новонародженої дитини.

У додаткових запереченнях проти позову відповідач вказала, що батько ОСОБА_3 отримує достатньо коштів для забезпечення всіх своїх дітей. Марта не працює, перебуває на денній формі навчання, тож перебуває повністю на утриманні батьків. У зв`язку з військовою агресією РФ Марта вимушена була переїхати в Австрію для збереження життя і здоров`я. Мова спілкування в Австрії - німецька. Дочка, крім основного навчання, відвідує курси німецької мови, що надається КАРІТАС безкоштовно. Це подвійне навантаження на студента. Одяг, взуття, їжу, підручники ОСОБА_3 вимушена купувати за євро, а не за гривні. Дитина робить все від неї залежне, щоб отримати гідну освіту та не залежати від батьків. У позивача не погіршився стан здоров`я, зарплата у зв`язку з воєнними діями в країні підвищилась. Всі наведені позивачем доводи є надуманими і не підтверджуються доказами. Створення нової сім`ї та народження в ній дітей не свідчить про погіршення матеріального стану позивача. Зважаючи на вищенаведене, просить суд відмовити у задоволенні позову.

У судовому засіданні позивач підтримав позовні вимоги та наголосив, що погоджується сплачувати аліменти на дочку до закінчення нею навчання, але не більш як до досягнення 23-х річного віку, у розмірі 1/8 частини з усіх видів заробітку щомісяця або у твердій грошовій формі в сумі 1600 грн. щомісяця.

Заслухавши позивача, перевіривши матеріали справи, оцінивши докази, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому їх дослідженні, суд дійшов наступного висновку.

Постановою Львівського апеляційного суду від 17.01.2023 у справі №442/4140/22 апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено частково. Рішення Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 17.08.2022 змінено та присуджено стягувати з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання повнолітньої дитини ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , яка навчається у Дрогобицькому державному педагогічному університеті ім.І.Франка, в розмірі 1/6 частини з усіх видів заробітку щомісяця, починаючи з 14 липня 2022 року і до закінчення нею навчання, але не більш як до досягнення нею 23-х річного віку. У решті рішення суду залишено без змін.

Відповідно до свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 , виданого 27.07.2004 Відділом реєстрації актів цивільного стану Дрогобицького районного управління юстиції Львівської області, ОСОБА_5 народилася ІНФОРМАЦІЯ_3 , актовий запис №128, її батьками є: ОСОБА_1 , ОСОБА_2 .

Відповідно до свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_2 від 19.11.2018, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , та ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , зареєстрували шлюб 19.11.2018, актовий запис №31. Прізвище дружини після реєстрації шлюбу - ОСОБА_9 .

Згідно зі свідоцтвом про народження серії НОМЕР_3 , виданим Трускавецьким відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Дрогобицькому районі Львівської області ЗМУ МЮ (м. Львів) від 30.08.2022, ОСОБА_4 народився ІНФОРМАЦІЯ_1 , актовий запис №171, його батьками є: ОСОБА_1 , ОСОБА_8 .

Як вбачається зі свідоцтва про народження серії НОМЕР_4 від 18.10.2024, виданим Дрогобицьким відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Дрогобицькому районі Львівської області ЗМУ МЮ, ОСОБА_7 народився ІНФОРМАЦІЯ_2 , актовий запис №671, його батьками є: ОСОБА_1 , ОСОБА_8 .

Як вбачається з пенсійного посвідчення серії НОМЕР_5 за № НОМЕР_6 , видане 27.08.2010 Пенсійним фондом України, ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , отримує пенсію за віком.

Відповідно до пенсійного посвідчення серії НОМЕР_7 за № НОМЕР_8 , видане 19.02.2013 Пенсійним фондом України, ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , отримує пенсію за віком.

Згідно з довідкою МРЦ МВС України "Перлина Прикарпаття" від 23.02.2023 за №33/8-209, бухгалтер ОСОБА_8 перебуває у відпустці по догляду за дитиною - сином ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до досягнення дитиною трирічного віку з 03.10.2022.

Також позивач долучив платіжні інструкції, з яких вбачається, що ОСОБА_1 надіслав ОСОБА_5 кошти в жовтні 2020 року в сумі 1000 грн двома платежами по 500 грн, у квітні 2021 року в сумі 2000 грн, у червні 2021 року в сумі 2000 грн, у листопаді 2021 року в сумі 3000 грн, у грудні 2021 в сумі 1500 грн, у лютому 2021 року в сумі 1000 грн, у березні 2022 року в сумі 1000 грн, у квітні 2022 року в сумі 3000 грн., у червні 2022 року в сумі 3000 грн, у липні 2022 року в сумі 8000 грн.

Згідно з актом обстеження матеріально-побутових умов проживання від 21.07.2023 за №73, складеним старостою с. Доброгостів і с. Бистрий В.Ірод, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , проживає разом зі сім`єю (дружиною ОСОБА_8 та сином ОСОБА_4 ) без реєстрації в АДРЕСА_1 . Власного житлового будинку не має. Підсобного господарства не має.

Відповідно до довідки МРЦ МВС України "Перлина Прикарпаття" від 20.07.2023 за №33/8-818 ОСОБА_1 працює в МРЦ з 15.06.2015 і займає посаду інженера з охорони праці МРЦ. З 01.03.2022 ОСОБА_11 увільнений від роботи у зв`язку з призовом на військову службу. З 19.07.2022 ОСОБА_12 припинене нарахування та виплата середнього заробітку.

Як вбачається з виписного епікризу Відділення мікрохірургії ока КНП "Дрогобицька міська лікарня №1" ДМР, історія хвороби №03352, ОСОБА_6 знаходився на стаціонарному лікуванні в відділенні мікрохірурогії ока Дрогобицької МЛ №1 з 25.08.2022 по 27.08.2022 з діагнозом: ускладнена катаракта правого ока. 26.05.2022 проведено операцію.

Згідно з витягом з наказу командира військової частини НОМЕР_9 (по стройовій частині) від 23.09.2023 за №280 вважати таким, що вибув у відрядження у населений пункт Раївка Дніпропетровської області з метою виконання завдань за призначенням: капітан ОСОБА_1 заступник начальника штабу 2 батальйону радіаційного, хімічного, біологічного захисту.

Як вбачається з довідки Військової частини НОМЕР_9 від 07.10.2024 за №2522, капітан ОСОБА_1 перебуває на військовій службі в ВЧ НОМЕР_9 з 01.03.2022 по теперішній час.

Згідно з витягом із наказу командира ВЧ НОМЕР_9 від 01.03.2022 за №44, відповідно до мобілізаційного призначення за мобілізаційним планом нижчепойменованих осіб офіцерського складу з 01.03.2022 зарахувати до списків особового складу частини, на всі види забезпечення та вважати призначеними до військової частини НОМЕР_9 старшого лейтенанта ОСОБА_1 заступном начальника штабу 2 батальйону радіаційного, хімічного, біологічного захисту ВЧ НОМЕР_9 , ВОС - 1110003, вважати таким, що з 01.03.2022 справи та посаду прийняв і приступив до виконання службових обов?язків. Встановити посадовий оклад у розмірі 4510 гривень на місяць, шпк "капітан". Виплачувати щомісячну премію за особистий внесок у загальні результати служби в розмірі 149% посадового окладу, надбавку за особливості проходження служби у розмірі 65% посадового окладу з урахуванням окладу за військовим званням та надбавки за вислуги років. Призваний ІНФОРМАЦІЯ_8 01.03.2022.

Відповідно до звіту про здійснені відрахування та виплати ВЧ НОМЕР_9 , з військовослужбовця ОСОБА_1 заборгованість у ВП №70915831 станом на 01.08.2023 відсутня. Сума переплати по аліментах - 4881,62 грн.

З довідки ВЧ НОМЕР_9 від 11.12.2024 за №2916 вбачається, що ОСОБА_1 є військовослужбовцем, загальна сума доходу останнього за період з 01.01.2024 по 30.11.2024 без урахування аліментів становить 514480,64 грн.

Як вбачається з посвідчення серії НОМЕР_10 , ОСОБА_13 , 1952 року народження, отримує пенсію по інвалідності ІІІ групи.

Згідно з довідкою про доходи 52/51 від 09.08.2023 Санаторію "Трускавець Служби Безпеки України ОСОБА_2 працює у згаданому санаторії та загальна сума доходу такої за період з 01.01.2022 по 31.12.2022 без урахування аліментів становить 190503,52 грн.

Відповідно до запрошення Університету Інсбрука, Австрія, від 31.05.2023, ОСОБА_5 запрошено на семестр навчання в рамках партнерської угоди з Дрогобицьким державним педагогічним університетом імені Івана Франка.

Довідкою Дрогобицького державного педагогічного університету імені Івана Франка від 03.10.2023 за №410 підтверджується той факт, що ОСОБА_5 навчається на денній формі третього курсу першого (бакалаврського) рівня вищої освіти факультету української та іноземної філології Дрогобицького державного педагогічного університету імені Івана Франка. Термін навчання: 01.09.2021 - 30.06.2025.

Як докази проживання та навчання ОСОБА_5 , відповідач долучила документи з підтвердження її реєстрації з центрального реєстру Муніципалітету Райт біля Зефельда від червня 2024 року та підтвердження відвідування нею курсу від 27.11.2024.

Згідно зі статтями 12, 13 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, при цьому суд розглядає цивільні справи не інакше як в межах заявлених вимог і на підставі наданих учасниками справи доказів.

Відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених ст. 82 цього Кодексу, тобто тягар доказування лежить на сторонах цивільно-правового спору.

Згідно зі статтями 76-79 ЦПК України, доказуванню підлягають обставини (факти), які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у учасників справи, виникає спір.

Згідно з ч. 2 ст. 27 Конвенції Організації Об`єднаних Націй про права дитини від 20.11.1989 батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Правовідносини щодо утримання батьками повнолітніх дочки, сина регулюються главою 16 СК України, яка, зокрема, передбачає обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, у спосіб сплати аліментів (статті 199, 200, 201 СК України).

Відповідно до ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви.

Відповідно до ст. 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення 23 років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання.

Відповідно до ст. 200 СК України, суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу.

При визначенні розміру аліментів з одного з батьків на повнолітню дочку, сина, суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином.

Статтею 201 СК України визначено, що до відносин між батьками і дочкою, сином щодо надання їм утримання застосовуються норми статей 187, 189-192 і 194-197 цього Кодексу.

Відповідно до пункту 20 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 за №3 „Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу (батьки самі мають бути працездатними та мати такий заробіток, який дозволив би їм утримувати себе та свою повнолітню дитину).

Отже, стягнення аліментів на утримання дитини, яка продовжує навчання, є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності, оскільки на період навчання дитина не має самостійного заробітку та потребує матеріальної допомоги з боку батьків, які зобов`язані утримувати своїх повнолітніх дітей, які продовжують навчатися, до досягнення ними двадцяти трьох років.

Відповідно до постанови Верховного Суду від 29.01.2018 по справі № 622/373/16-ц, касаційним судом роз`яснено, що на відміну від правовідносин щодо участі батьків у додаткових витратах на дитину (стаття 185 СК України), правовідносини щодо обов`язку батьків утримувати повнолітніх дочку, сина на період навчання регулюються главою 16 СК України, яка, зокрема, передбачає обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, у спосіб сплати аліментів (ст.ст.199-201 СК України).

При визначенні розміру аліментів мають бути враховані вартість навчання, вартість підручників, проїзду до навчального закладу, проживання за місцем його знаходження. Норми цієї глави не встановлюють самостійного, окремого від обов`язку сплати аліментів, обов`язку батьків брати участь у додаткових витратах на дочку, сина, що викликані особливими обставинами.

Відповідно до ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 273 СК України, якщо матеріальний або сімейний стан особи, яка сплачує аліменти, чи особи, яка їх одержує, змінився, суд може за позовом будь-якого з них змінити розмір встановлених аліментів або звільнити від їх сплати. Дана норма містить дві підстави для коригування аліментів: а) шляхом зміни розміру аліментів у бік зменшення або збільшення; б) шляхом звільнення платника аліментів від їх сплати. Аліментні правовідносини існують тривалий час. Тому матеріальний або сімейний стан особи, яка одержує аліменти, а також того, хто їх сплачує, протягом цього часу може істотно змінитися як у бік погіршення, так і у бік покращення.

У статті 192 СК України наведено перелік обставин, за яких суд може винести рішення, зокрема, про збільшення (зменшення) розміру аліментів. Такими обставинами є: зміна матеріального стану, зміна сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я як особи, з якої стягуються аліменти, так і особи, на чию користь вони стягуються, та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Тому, виходячи з вимог чинного законодавства, вказані обставини повинні бути суттєвими і відігравати значну роль у житті заявника, платника аліментів та доведеними при розгляді спору про зменшення або збільшення розміру аліментів, встановлених рішенням суду.

Із зазначених норм закону також випливає, що зміна розміру аліментів, визначеного рішенням суду, є правом суду, а не його обов`язком, та може бути застосовано при наявності відповідних обставин для цього.

При розгляді справ зазначеної категорії до предмета доказування відносяться обставини, які свідчать про існування змін, що відбулись в матеріальному чи сімейному становищі платника аліментів, і що саме такі зміни вплинули на його здатність сплачувати аліменти в присудженому судовим рішенням розмірі.

Згідно з пунктом 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них.

Верховний Суд України в постанові від 05.02.2014 у справі №6-143цс13 дійшов висновку, що з огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями ст.192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою й зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів у певній твердій грошовій сумі та навпаки). При розгляді позовів, заявлених з зазначених підстав, застосуванню підлягає не тільки ст.192 СК України, але й низка інших норм, присвячених обов`язку батьків утримувати своїх дітей (ст.182 «Обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів», ст. 183 «Визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини», ст.184 «Визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі»).

З аналізу зазначених правових норм також вбачається, що при вирішенні питання про зменшення розміру аліментів необхідно з`ясовувати, чи змінилося матеріальне становище, сімейний стан та стан здоров`я сторін, і що ця зміна впливає на змогу сплачувати аліменти у вже визначеному розмірі. Особа, яка сплачує аліменти - платник аліментів, вправі звернутися до суду з позовом про зменшення розміру аліментів на дитину у тих випадках, коли погіршилося його матеріальне становище, сімейний стан чи стан його здоров`я або ж покращилося матеріальне становище, сімейний стан чи стан здоров`я одержувача аліментів.

При цьому суд, з урахуванням встановлених обставин і сукупності належних та допустимих доказів, при наявності підстав щодо неможливості сплачувати аліменти у вже визначеному розмірі, може вирішити питання щодо зменшення розміру аліментів.

Звертаючись до суду з вказаним позовом, ОСОБА_1 зазначив, що відбулася зміна його сімейного стану, а також його мобілізовано на військову службу. Вказав, що з його доходів він утримує своїх літніх батьків, сім`ю, в якій в 2024 році народилася дитина, сплачує аліменти на дочку ОСОБА_3 , що унеможливлює повноцінне забезпечення ним його нової родини, зокрема, двох синів, дружини, батьків-пенсіонерів, просив зменшити розмір аліментів, встановивши їх, на розсуд суду, в розмімір1/8 частини заробітку (доходу) платника аліментів або у твердій грошовій сумі в розмірі 1600 грн.

Проте, само по собі народження дитини в другому шлюбі не свідчить про погіршення матеріального стану платника аліментів, оскільки така обставина має доводиться належними та допустимими доказами, чого позивачем в ході розгляду справи здійснено не було. Крім того, позивачем не надано документів щодо зменшення його доходів, також не надано доказів щодо понесених витрат на лікування батьків, придбання ліків, витрату фінансових заощаджень.

Така правова позиція викладена у постановах Верховного Суду у справах з подібними правовідносинами, який неодноразово вказував, що саме по собі народження дитини в іншому шлюбі не є безумовною підставою для зміни розміру аліментів в розумінні положень ст. 192 СК України (постанови Верховного Суду від 28.05.2021 у справі №715/2073/20, від 03.06.2020 у справі №760/9783/18-ц, від 16.09.2020 у справі №565/2071/19).

Така зміна можлива в разі доведення позивачем належними та допустимими доказами факту погіршення майнового стану платника аліментів, у тому числі, у зв`язку з народженням дитини від іншого шлюбу.

Крім того, Верховний Суд наголошував на тому, що батьки не мають компенсувати зменшення розміру аліментів за рахунок збільшення утримання однієї дитини порівняно з іншою.

Приймаючи до уваги встановлені обставини справи, з метою захисту інтересів дитини - ОСОБА_5 , яка потребує утримання батьків, суд приходить висновку про відсутність підстав для задоволення позову внаслідок недоведення позивачем обставин, з якими законодавство пов`язує можливість зменшення аліментів у вже визначеному розмірі.

Згідно з ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

У зв`язку з відмовою у задоволенні позову понесені позивачем судові витрати не розподіляються.

Керуючись ст. ст. 12, 13, 19, 48, 76-79, 81, 129, 130, 141, 258, 263-265, 268 ЦПК України, суд, -

у х в а л и в :

У задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зменшення розміру аліментів - відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Львівського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками, якщо апеляційну скаргу не подано. У разі подання апеляційної скарги, рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення виготовлено 20.12.2024.

Суддя М.М. Грицай