Справа № 128/3119/23
УХВАЛА

18 грудня 2024 року м. Вінниця

Вінницький районний суд Вінницької області в складі:

головуючого судді Шевчук Л.П.,

при секретарі судового засідання Ружицькій І.В.,

розглядаючи у відкритому підготовчому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання майна спільним майном подружжя, про поділ майна подружжя, -

в с т а н о в и в:

В провадженні Вінницького районного суду Вінницької області перебуває цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання майна спільним майном подружжя, про поділ майна подружжя.

Ухвалою суду від 01.09.2023 прийнято до розгляду та призначено підготовче засідання у справі, яке, наразі, триває .

17.12.2024 представник позивачки ОСОБА_1 адвокат Куций Р.А. через електронний суд надіслав до суду заяву про залучення до участі в справі в якості співвідповідачів ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , оскільки як стало відомо позивачу відповідачем вказаним особам було відчужено спірні транспортні засоби, а саме: вантажний самоскид марки «Renault 44000», д.н.з. НОМЕР_1 , автомобіль марки «BMW X5», д.н.з. НОМЕР_2 , вантажний сідловий тягач марки «MAN 19000 TGX 18.440», д.н.з. НОМЕР_3 , напівпричіп-спеціалізований марки «OZGUL 37000», д.н.з. НОМЕР_4 . Окрім того, враховуючи вказані обставини, представником позивачки подав позовну заяву про зміну предмета позову, в які, окрім первісно заявлених позовних вимог, просить визнати недійсними договори купівлі-продажу вищевказаних транспортних засобів, що укладені із ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , а також витребувати: у відповідача ОСОБА_2 на користь позивачки спеціалізований вантажний самоскид марки «Volvo 39000», д.н.з. НОМЕР_5 ; у відповідачки ОСОБА_5 на користь позивачки вантажний самоскид марки «Renault 44000», д.н.з. НОМЕР_1 , автомобіль марки «BMW X5», д.н.з. НОМЕР_2 ; у відповідача ОСОБА_4 на користь позивачки вантажний сідловий тягач марки «MAN 19000 TGX 18.440», д.н.з. НОМЕР_3 , напівпричіп-спеціалізований марки «OZGUL 37000», д.н.з. НОМЕР_4 . Дане клопотання представник позивача просив розглянути у його відсутність та відсутність позивачки.

В підготовче засідання 18.12.2024 сторони та їх представники, будучи належним чином та завчасно повідомленими про день, час та місце розгляду справи, не з`явилися.

Оскільки судове засідання проводиться судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Оглянувши клопотання представника позивачки ОСОБА_1 адвоката Куцого Р.А., дослідивши матеріали цивільної справи, суд дійшов наступного висновку.

Щодо заяви представника позивачки ОСОБА_1 адвоката Куцого Р.А. про зміну предмета позову суд зазначає наступне.

Відповідно до частини першої статті 175 ЦПК України у позовній заяві позивач викладає свої вимоги щодо предмета спору та їх обґрунтування.

Згідно з пунктами 4 і 5 частини третьої статті 175 ЦПК України позовна заява повинна містити зміст позовних вимог: спосіб (способи) захисту прав або інтересів, передбачений законом чи договором, або інший спосіб (способи) захисту прав та інтересів, який не суперечить закону і який позивач просить суд визначити у рішенні; якщо позов подано до кількох відповідачів зміст позовних вимог щодо кожного з них; виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини.

З огляду на викладене позовом у процесуальному сенсі є звернення до суду з вимогою про захист своїх прав та інтересів, який складається з двох елементів предмета і підстави позову.

Під предметом позову розуміється певна матеріально-правова вимога позивача до відповідача, стосовно якої позивач просить прийняти судове рішення, яка опосередковується відповідним способом захисту прав або інтересів.

Підстави позову це обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги щодо захисту права та охоронюваного законом інтересу.

Правові підстави позову це зазначена в позовній заяві нормативно-правова кваліфікація обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги.

Згідно з пунктом 2 частини другої, частиною третьою статті 49 ЦПК України, крім прав та обов`язків, визначених у статті 43 цього Кодексу, позивач вправі збільшити або зменшити розмір позовних вимог до закінчення підготовчого засідання або до початку першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження. До закінчення підготовчого засідання позивач має право змінити предмет або підстави позову шляхом подання письмової заяви. У справі, що розглядається за правилами спрощеного позовного провадження, зміна предмета або підстав позову допускається не пізніше ніж за п`ять днів до початку першого судового засідання у справі.

Верховний Суд неодноразово звертав увагу на те, що процесуальним законом не передбачено права позивача на подання заяв (клопотань) про «доповнення» або «уточнення» позовних вимог. Тому в разі надходження до суду однієї із зазначених заяв (клопотань) останній, виходячи з її змісту, а також змісту раніше поданої позовної заяви та конкретних обставин справи, повинен розцінювати її як: подання іншого (ще одного) позову, чи збільшення або зменшення розміру позовних вимог, чи об`єднання позовних вимог, чи зміну предмета або підстав позову. При цьому при поданні вказаних заяв (клопотань) позивач має дотримуватися правил вчинення відповідної процесуальної дії, недодержання яких тягне за собою процесуальні наслідки, передбачені ЦПК України.

Аналогічні висновки містяться у постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 01 листопада 2021 року у справі № 405/3360/17 (провадження № 61-9545сво21).

Зміна предмета позову означає зміну матеріальної вимоги, з якою позивач звернувся до відповідача, а зміна підстав позову це зміна обставин, на яких ґрунтується вимога позивача.

Одночасна зміна і предмета, і підстав позову не допускається, оскільки у разі одночасної зміни предмета і підстав позову фактично виникає нова матеріально-правова вимога позивача, яка обґрунтовується іншими обставинами, що за своєю суттю є новим позовом.

Особа, яка звертається до суду з позовом, самостійно визначає у позовній заяві, яке її право чи охоронюваний законом інтерес порушено особою, до якої пред`явлено позов, та зазначає, які саме дії необхідно вчинити суду для відновлення порушеного права. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Предмет позову кореспондується із способами захисту права, які визначені, зокрема, у статті 16 ЦК України, а тому зміна предмета позову означає зміну вимоги, що може полягати в обранні позивачем іншого/інших, на відміну від первісно обраного/них способу/способів захисту порушеного права, в межах спірних правовідносин.

Необхідність у зміні предмета позову може виникати тоді, коли початкові вимоги позивача не будуть забезпечувати чи не повною мірою забезпечать позивачу захист його порушених прав та інтересів.

Зміна предмета позову можлива, зокрема, у такі способи: 1) заміна одних позовних вимог іншими; 2) доповнення позовних вимог новими; 3) вилучення деяких із позовних вимог; 4) пред`явлення цих вимог іншому відповідачу в межах спірних правовідносин.

При цьому збільшити або зменшити розмір позовних вимог можна лише тоді, коли вони виражені у певному цифровому еквіваленті, наприклад, у грошовому розмірі. Доповнення позовних вимог новими відбувається шляхом зміни предмета позову, а не через збільшення розміру позовних вимог.

Не вважаються зміною підстав позову доповнення його новими обставинами при збереженні в ньому первісних обставин та зміна посилання на норми матеріального чи процесуального права.

Аналогічні висновки викладені у постанові Великої Палати Верховного Суду від 25 червня 2019 року в справі № 924/1473/15 та у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 15 жовтня 2020 року у справі № 922/2575/19.

Аналіз матеріалів справи свідчить про те, що звертаючись до суду з позовом, що поданий у новій редакції, позивачка ОСОБА_1 через свого представника адвоката Куцого Р.А., визначили предмет позову: визнання спірних транспортних засобів спільним майном подружжя, поділ майна подружжя в рівних частках та визнання за позивачкою права власності в порядку поділу майна подружжя на частину транспортних засобів.

Підставами позову визначено те, що спірні транспортні засоби були придбані в період перебування сторін у зареєстрованому шлюбі, за спільні кошти, проте зареєстровані за відповідачем.

У заяві про зміну предмета позову представник позивачки ОСОБА_1 адвокат Куций Р.А. первісні позовні вимоги доповним новими, а саме просив: визнати недійсними договори купівлі-продажу вищевказаних транспортних засобів, що укладені із ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , а також витребувати: у відповідача ОСОБА_2 на користь позивачки спеціалізований вантажний самоскид марки «Volvo 39000», д.н.з. НОМЕР_5 ; у відповідачки ОСОБА_5 на користь позивачки вантажний самоскид марки «Renault 44000», д.н.з. НОМЕР_1 , автомобіль марки «BMW X5», д.н.з. НОМЕР_2 ; у відповідача ОСОБА_4 на користь позивачки вантажний сідловий тягач марки «MAN 19000 TGX 18.440», д.н.з. НОМЕР_3 , напівпричіп-спеціалізований марки «OZGUL 37000», д.н.з. НОМЕР_4 . Дані позовні вимоги обґрунтовано тим, що відповідачем ОСОБА_2 було відчужено вказані транспортні засоби ОСОБА_3 та ОСОБА_4 за договорами купівлі-продажу, тому вважає вказані угоди недійсними та просить витребувати у відповідачів зазначене майно.

Таким чином, суд доходить висновку, що заява представника позивачки про зміну предмета позову за своїм змістом є заявою про зміну одночасно і предмета позову і його підстав, адже доповнюючи первісні позовні вимоги новими вимогами про визнання договорів купівлі-продажу недійсними та витребування майна, представник позивачки зазначає нові підстави необхідності такого визнання договорів купівлі-продажу недійсними та витребування майна, що за своєю суттю є новим позовом.

На підставі вищевикладеного суд доходить висновку про відмову в прийнятті до розгляду заяви про зміну предмета позову, яка за своїм змістом є заявою про зміну предмета і підстав позову.

Щодо заяви про залучення до участі у справі співвідповідачів, суд зазначає наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 51 ЦПК України суд першої інстанції має право за клопотанням позивача до закінчення підготовчого провадження, а у разі розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження - до початку першого судового засідання залучити до участі у ній співвідповідача.

З викладеного слідує, що залучення до участі у справі співвідповідача є правом, а не обов`язком суду.

Згідно з п. 4 ч. 2 ст. 197 ЦПК України у підготовчому засіданні суд вирішує питання про вступ у справу інших осіб, заміну неналежного відповідача, залучення співвідповідача, об`єднання справ і роз`єднання позовних вимог, прийняття зустрічного позову, якщо ці питання не були вирішені раніше.

Враховуючи те, що суд дійшов висновку про відмову в прийнятті до розгляду заяви представника позивачки про зміну предмета позову, яка за своїм змістом є заявою про зміну одночасно предмета та підстав позову, а клопотання про залучення до участі у справі співвідповідачів є похідним від даної заяви про зміну предмета позову, суд доходить висновку, що в задоволенні заяви представника позивачки про залучення до участі у справі співвідповідачів слід відмовити.

На підставі вищевикладеного, керуючись статтями 43, 49, 51, 260 ЦПК України, суд, -

п о с т а н о в и в:

Відмовити в прийнятті до розгляду заяви представника позивачки ОСОБА_1 адвоката Куцого Р.А. про зміну предмета позову.

Відмовити в задоволенні заяви представника позивачки ОСОБА_1 адвоката Куцого Р.А. про залучення до участі в справі співвідповідачів.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Л.П. Шевчук