Справа № 465/7743/24
Київський районний суд м. Харкова у складі судді Вітюка Р.В.
за участю секретаря судового засідання Соломонової К.О.
розглянув у м. Харкові в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю "Макс Кредит" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості
Представниця ТОВ "Макс Кредит" звернулася до Франківського районного суду м. Львова з позовом до ОСОБА_1 , відповідно до якого просить стягнути з відповідача заборгованість у розмірі 44 690,40 грн, з яких основна заборгованість 12 000 грн, заборгованість за комісією 1 200 грн, заборгованість за процентами 25 490,40 грн, заборгованість зі штрафів 6 000 грн. Також просить стягнути витрати по сплаті судового збору у розмірі 2 422, 40 грн та витрати на правничу допомогу в сумі 8 000 грн.
Позовна заява мотивована неналежним виконання відповідачемю своїх зобов`язань із своєчасного повернення кредитних коштів та процентів за користування ними.
Виклад позиції відповідача
Відповідач правом на подачу відзиву не скористався.
Процесуальні дії у справі
Ухвалою Франківського районного суду м. Львова від 07.10.2024 матеріали справи передано за підсудністю до Київського районного суду м. Харкова.
Ухвалою Київського районного суду м. Харкова від 06.11.2024 відкрито спрощене позовне провадження та призначено судове засідання на 28.11.2024. Витребувано в Акціонерного товариства "Універсал Банк" докази.
18.11.2024 та 02.12.2024 на виконання ухвали від 06.11.2024 від Акціонерного товариства "Універсал Банк" надійшла витребувана інформація.
У судове засідання 28.11.2024 учасники справи не з`явилися, у зв`язку з чим судове засідання було відкладено до 17.12.2024.
Представник позивача у судове засідання не з`явився, 17.12.2024 через систему "Електронний суд" подала заяву, в якій просила розгляд справи проводити без участі позивача, також зазначила, що не заперечує проти винесення заочного рішення (а.с. 90).
Суд ухвалою від 17.12.2024, враховуючи, що в справі є достатні дані про права і взаємовідносини сторін, відповідач належним чином повідомлявся про місце і час судового засідання, постановив проводити заочний розгляд справи у відсутності відповідача згідно з ч. 4 ст. 223 ЦПК України, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України.
Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.
Фактичні обставини, встановлені судом
ТОВ "Макс Кредит" (далі - Товариство) та ОСОБА_1 уклали договір кредитної лінії № 00-9715016 від 10.04.2024 (далі договір), відповідно до якого Товариство надає позичальнику кредит у національній валюті у вигляді кредитної лінії на умовах, передбачених Договором, а позивальник зобов`язується повернути Кредит, сплатити проценти за користування ними та виконувати інші обов`язки, передбачені договором (а.с. 10 26).
«05» квітня 2025 р. згідно умов пункту 3.4 цього Договору. Позичальник зобов?язаний оплатити проценти в Періодичну дату оплати процентів, а саме: на "05" травня 2024р., та на кожний 25 день після цієї дати за фактичне користування грошовими коштами протягом Строку дії кредитної лінії (Строку кредитування).Тип процентної ставки - фіксована.
Стандартна процента ставка складає 2,47% (два цілих 47 сотих) від Суми кредиту за кожний день користування кредитом, застосовується у межах Строку дії кредитної лінії, зазначеного в пункті 1.3. цього Договору (за виключенням строку кредитування, коли Позичальник має право на використання Зниженої процентної ставки). Знижена процентна ставка становить 1,48 (один цілих 48 сотих) % від Суми кредиту за кожен день користування кредитом, надається Позичальнику в якості заохочення та діє виключно за умови сплати процентів не пізніше наступного дня за першою Періодичною датою оплати процентів, визначеною п.1.3.1. цього Договору. Знижена процентна ставка застосовується виключно протягом 25 днів користування кредитом поспіль, починаючи з першого дня користування Кредитом (дати видачі кредиту) протягом Строку кредитування, зазначеного в пункті 1.3. цього Договору.
t - строк кредитування у днях. Орієнтовна реальна річна процентна ставка за стандартною процентною ставкою на дату укладання цього Договору становить 111959,28%.
становить 119904,00 грн. Орієнтовна загальна вартість Кредиту з урахуванням зниженої процентної ставки на дату укладання цього Договору становить 116934,00 грн.
Відповідно до паспорту споживчого кредиту тип кредиту платіжна лінія; сума/ліміт кредиту, грн 12 000; строк кредитування 360 календарних днів; мета тримання кредиту споживчі потреби; процентна ставка, відсотків річних 876,80% річних, занижена процентна ставка 1,48% за кожен день користування кредитом протягом перших 25 днів, стандартна процентна ставка 2,47% за кожен день користування кредитом з 26 дня по дату повернення; комісія за надання кредиту 1 200 грн (а.с.17 19).
Відповідно до листа АТ "Універсал Банк" на ім`я ОСОБА_1 було емітовано платіжну картку НОМЕР_2 , рахунок НОМЕР_3 . Власник картки ОСОБА_1 10.04.2024 о 12:52 на платіжну картку НОМЕР_2 надходили грошові кошти у розмірі 12 000 грн (а.с.74).
Відповідно до наданого позивачем розрахунку заборгованості за договором № 00-9715016 заборгованість ОСОБА_1 станом на 19.09.2024 становить 44 690 грн, з яких: заборгованість за тілом кредиту 12 000 грн, заборгованість за комісією 1 200 грн, заборгованість по відсоткам 25 490,40 грн, заборгованість зі штрафів 6000 грн (а.с. 14 - 15).
Мотиви, з яких виходить суд, та застосовані норми права
Відповідно до ст. 5 Закону України "Про електронні документи та електронний документообіг" електронний документ - документ, інформація в якому зафіксована у вигляді електронних даних, включаючи обов`язкові реквізити документа. Склад та порядок розміщення обов`язкових реквізитів електронних документів визначається законодавством. Електронний документ може бути створений, переданий, збережений і перетворений електронними засобами у візуальну форму. Візуальною формою подання електронного документа є відображення даних, які він містить, електронними засобами або на папері у формі, придатній для приймання його змісту людиною.
Положеннями ст. 8 Закону України "Про електронні документи та електронний документообіг" визначено, що юридична сила електронного документа не може бути заперечена виключно через те, що він має електронну форму. Допустимість електронного документа як доказу не може заперечуватися виключно на підставі того, що він має електронну форму.
Згідно зі ст. 6 Закону України "Про електронні документи та електронний документообіг" електронний підпис є обов`язковим реквізитом електронного документа, який використовується для ідентифікації автора та/або підписувача електронного документа іншими суб`єктами електронного документообігу. Накладанням електронного підпису завершується створення електронного документа.
Верховний Суд у складі колегії суддів першої судової палати Касаційного цивільного суду у справі № 524/5556/19 від 12.01.2021 року дійшов такого висновку: "Електронним підписом одноразовим ідентифікатором є дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, і надсилаються іншій стороні цього договору. Це комбінація цифр і літер, або тільки цифр, або тільки літер, яку заявник отримує за допомогою електронної пошти у вигляді пароля, іноді в парі «логін-пароль», або смс-коду, надісланого на телефон, або іншим способом. При оформленні замовлення, зробленого під логіном і паролем, формується електронний документ, в якому за допомогою інформаційної системи (веб-сайту інтернет-магазину) вказується особа, яка створила замовлення. Оспорюваний договір про надання фінансового кредиту підписаний позивачем за допомогою одноразового пароля-ідентифікатора, тобто укладення між сторонами спірного правочину підтверджено належними та допустимими доказами".
Згідно з частиною першою статті 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Відповідно до частини першою статті 1054 ЦК України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України (частина перша статті 1048 ЦК України).
З матеріалів справи вбачається, що відповідач уклав кредитний договір від 10.04.2024, шляхом його підписання одноразовим ідентифікатором, за яким він отримав кредит.
Згідно з частиною першою статті 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.
Суд встановив, що позивач за кредитним договором надав кредит ОСОБА_1 у розмірі 12 000 грн, тобто виконав свої зобов`язання з надання коштів.
З розрахунків заборгованості за кредитним договором, наданих позивачем вбачається, що ОСОБА_1 має заборгованість у розмірі 44 690,40 грн, яка складається з заборгованості за тілом кредиту, заборгованості за відсотками, заборгованість за комісією та заборгованість зі штрафів.
Враховуючи диспозитивність цивільного судочинства та наданий позивачем розрахунок, суд дійшов висновку щодо обґрунтованості заявленої позивачем вимоги щодо стягнення заборгованості за договорами в частині стягнення заборгованість за тілом кредиту 12 000 грн, заборгованість за комісією 1 200 грн, заборгованість по відсоткам 25 490,40 грн.
При цьому, щодо заборгованості зі штрафів суд зазначає таке.
Згідно з частинами першою, другою статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання.
Відповідно до пункту 18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем).
З наданого розрахунку заборгованості вбачається, що неустойка у вигляді штрафу нарахована у період з 07.05.2024 по 14.06.2024, тобто у період дії в Україні воєнного стану, а тому вказана заборгованість відповідно до пункту 18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК Українипідлягає списанню, і, відповідно, позов у вказаній частині не підлягає задоволенню.
Суд, оцінивши надані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів відповідно до ст. 89 ЦПК України, дійшов висновку про частковоу обґрунтованість позовних вимог та наявність підстав для стягнення заборгованості за кредитним договором в частині стягнення заборгованості за заборгованість за тілом кредиту, заборгованість за комісією, заборгованість по відсоткам у загальному розмірі 38 690,40 грн та необґрунтованість вимоги про стягнення заборгованості зі штрафів у розмірі 6 000 грн.
Висновки за результатами розгляду заяви
Отже, позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "Макс Кредит" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості підлягають частковому задоволенню.
Судові витрати
Позивач в позовній заяві просить стягнути з відповідача судовий збір та витрати на професійну правову допомогу у розмірі 8 000 грн та судовий збір в розмірі 2 422,40 грн.
Питання про стягнення судового збору суд вирішує відповідно до положень ст. 141 ЦПК України, у зв`язку з чим з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір пропорційно до задоволених вимог (88,8%), а саме у розмірі 2 151,09 грн.
Крім того, відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.
Згідно з ч. 8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).
Позивач на підтвердження розміру понесених витрат на правничу допомогу до позовної заяви додав (в копіях):
- договір № 19/02-МК про надання юридичної (правничої) допомоги від 19.02.2024, укладений між ТОВ "Макс Кредит" та адвокатом Кузевановою Р.Р. (а.с. 45 47);
- акт приймання-передачі виконаних робіт, з якого вбачається, який вид послуг був наданий адвокатом та вказана вартість за кожну послугу, загальна вартість 8 000 грн (а.с.41);
- квитанція №26/09 від 26.09.2024 щодо сплати ТОВ «Макс Кредит» за договором про надання юридичної (правничої) допомоги від 19.02.2024 8 000 грн (а.с.40).
Правила розподілу судових витрат унормовано статтею 141 ЦПК України.
Під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд за наявності заперечення сторони проти розподілу витрат на адвоката або з власної ініціативи, керуючись критеріями, що визначені частинами третьою - п`ятою та дев`ятою статті 141 ЦПК України, може не присуджувати стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, всі її витрати на професійну правничу допомогу.
У такому випадку суд, керуючись частинами третьою - п`ятою, дев`ятою статті 141 ЦПК України, відмовляє стороні, на користь якої ухвалено рішення, у відшкодуванні понесених нею витрат на правову допомогу повністю або частково та відповідно не покладає такі витрати повністю або частково на сторону, не на користь якої ухвалено рішення. При цьому в судовому рішенні суд повинен конкретно вказати, які саме витрати на правову допомогу не підлягають відшкодуванню повністю або частково, навести мотивацію такого рішення та правові підстави для його ухвалення. Зокрема, вирішуючи питання розподілу судових витрат, суд має враховувати, що розмір відшкодування судових витрат, не пов`язаних зі сплатою судового збору, не повинен бути непропорційним до предмета спору. У зв`язку з наведеним суд з урахуванням конкретних обставин, зокрема ціни позову, може обмежити такий розмір з огляду на розумну необхідність судових витрат для конкретної справи.
Відповідно до частини третьої статті 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися.
Суд враховує, що розмір заявлених позивачем витрат на правничу допомогу є непропорційним до предмету спору. Позивач заявив до стягнення 44 690,40 грн, а витрати на правову допомогу у розмірі 8 000 грн, тобто більше ніж 20 % від суми позову. При цьому справа, що розглядається не є складною (предметом є стягнення кредитної заборгованості, яка не потребує формування складної правової позиції). А тому заявлена до стягнення сума витрат на правову допомогу визнається судом непропорційною до предмету спору, що, враховуючи дані, конкретні обставини справи, а також враховуючи, що позовні вимоги задоволені на 88,8% є підставою для часткової відмови у задоволенні таких вимог (4 000 грн), а до стягнення підлягає сума у розмірі 4 000 грн.
Керуючись ст. 2, 4, 12, 13, 49, 141, 223, 263 - 265, 353 ЦПК України, суд
1. Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "Макс Кредит" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості задовольнити частково.
В іншій частині позовних вимог відмовити.
3. Вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "Макс Кредит" про відшкодування витрат на правову допомогу задовольнити частково.
В іншій частині вимог про відшкодування витрат на правову допомогу відмовити.
Заочне рішення може бути оскаржено позивачем у встановленому порядку до Харківського апеляційного суду протягом 30 днів з дня його складення.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано відповідачем протягом тридцяти днів з дня складення рішення суду.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Повне судове рішення складено та підписано 17.12.2024.
Суддя Роман ВІТЮК