МАЛИНОВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА ОДЕСИ
Номер провадження № 2/521/7029/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 листопада 2024 року м. Одеса

Малиновський районний суд міста Одеси в складі

судді - Маркарової С.В.,

за участю секретаря судового засідання - Вінжановської К.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі цивільну справу

позивач : Орган опіки та піклування Хаджибейської районної адміністрації Одеської міської ради

відповідач : ОСОБА_1

третя особа : Служба у справах дітей Одеської міської ради

предмет позову : невідкладне відібрання дитини від матері, стягнення аліментів

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду із вищевказаним позовом.

Позовними вимогами орган опіки визначив :

- негайне відібрання дитини ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 від матері ОСОБА_1 без позбавлення батьківських прав;

- стягнення з відповідача на утримання дитини аліментів в розмірі 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку починаючи з дня пред`явлення позовної заяви до суду, з перерахуванням коштів на особистий рахунок дитини.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилався на те, що Хаджибейською районною адміністрацією Одеської міської ради було прийнято розпорядження № 810/01-06 від 23.10.2024 «Про невідкладне відібрання малолітньої дитини ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 від матері ОСОБА_1 та тимчасове влаштування дитини до державного дитячого закладу на повне державне забезпечення».

Позивач стверджував, що розпорядження Хаджибейської РА ОМР та позов обумовлені об`єктивними обставинами, за яких залишення дитини з матір`ю є небезпечним для її життя, здоров`я і морального виховання.

Позивач в процесі розгляду справи позов підтримав, стверджуючи, що по справі наявні обставини, визначені ст.170 СК України: безпосередня загроза для життя та здоров`я дитини.

Відповідач позов не визнала.

ОСОБА_1 не заперечувала, що має алкогольну залежність, однак, просила суд надати їй можливість налагодити свій спосіб життя.

Третя особа - Служба у справах дітей Одеської міської ради вважала, що позов є обґрунтованим, відповідає інтересам малолітньої дитини, а всі наявні по справі докази свідчать про не виконання матір`ю своїх обов`язків.

Служба у справах дітей Одеської міської ради наполягала на тому, що на час вирішення спору дитина перебуває в умовах, що, вочевидь, негативно впливають на її життя, стан здоров`я та розвиток у зв`язку із ухилянням матері від належного виконання своїх обов`язків через зловживання алкогольними напоями; встановлення державної опіки над дитиною є вимушеною мірою, яка виправдовується станом фізичного та психічного здоров`я ОСОБА_3 .

При вирішенні спору третя особа просила суд врахувати, що дитина на час вирішення спору поміщена в середовище більш сприятливе для її життя та здоров`я.

Дослідивши матеріали справи, наявні докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав:

Відповідно до ч. 7 ст. 7 СК України дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, установлених Конституцією України, Конвенцією про права дитини, іншими міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

За ч. 2 ст. 150 СК України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, а здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності, ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом (ст. 155 СК України).

Зазначене узгоджується із статтею 23-1 Закону України «Про охорону дитинства», за якою усі дії щодо дитини, яка перебуває у складних життєвих обставинах, спрямовуються на захист прав та інтересів дитини, усунення причин таких обставин і забезпечення безпечних умов її утримання та виховання, надання їй та її батькам комплексу необхідних послуг та соціальної допомоги.

В порядку статті 170 СК України суд може постановити рішення про відібрання дитини від батьків або одного з них, не позбавляючи їх батьківських прав, у випадках, передбачених пунктами 2-5 частини першої статті 164 цього Кодексу, а також в інших випадках, якщо залишення дитини у них є небезпечним для її життя, здоров`я і морального виховання.

У виняткових випадках, при безпосередній загрозі для життя або здоров`я дитини, орган опіки та піклування або прокурор мають право постановити рішення про негайне відібрання дитини від батьків.

У цьому разі орган опіки та піклування зобов`язаний негайно повідомити прокурора та у семиденний строк після постановлення рішення звернутися до суду з позовом про позбавлення батьків чи одного з них батьківських прав або про відібрання дитини від матері, батька без позбавлення їх батьківських прав.

Судом встановлено, що відповідач є матір`ю ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (свідоцтво про народження серії НОМЕР_1 ).

Батько дитини записаний зі слів матері в порядку статті 135 СК України.

В порядку п.п. 5, 9 «Порядку забезпечення соціального захисту дітей, які перебувають у складних життєвих обставинах, у тому числі дітей, які постраждали від жорстокого поводження», затвердженого ПКМУ від 01.06.2020 № 585 18.10.2024 службою у справах дітей Одеської міської ради проведена оцінка рівня безпеки дитини.

Результати перевірки : дуже небезпечний рівень, який передбачає негайне відібрання дитини від батьків, інших законних представників або осіб, які фактично здійснюють догляд.

З акту вбачається, що:

-у дитини наявні ознаки погіршення стану здоров*я;

-дитина має зовнішні ознаки недогляду та занедбаності;

-низький рівень гігієни у зв`язку із недоглядом;

- поруч з дитиною відчувається неприємний запах; дитина одягнута в брудний одяг;

-наявні ознаки незабезпечення дитини належним харчуванням; необхідною медичною допомогою, доглядом, який відповідає віку та сезону;

-помешкання, в якому проживає дитина, не пристосоване для її проживання, в антисанітарному стані; домашні меблі небезпечні

Дитина направлена до КНП «Міський спеціалізований будинок дитини №1» Одеської міської ради на повне державне забезпечення.

За розпорядження Хаджибейської РА ОМР № 810/01-06 від 23.10.2024 малолітня ОСОБА_3 підлягає невідкладному відібранню від матері ОСОБА_1 із тимчасовим влаштування до державного дитячого закладу на повне державне забезпечення.

25.10.2024 листом за №3882/01-20 Органом опіки на виконання вимог СК України повідомив про вищевказані обставини Малиновську окружну прокуратуру м. Одеси.

Вказані обставини підтверджуються також :

-клопотанням Служби у справах дітей ОМР від 21.10.2024 № 06/10302 голові Хаджибейської районної адміністрації ОМР про невідкладне відібрання малолітньої дитини від матері

-актом обстеження умов проживання від 18.10.2024

-фотофіксацією

- показаннями допитаних в суді свідків ОСОБА_4 (старшого інспектору Сектору ювенальної превенції Відділу поліції №3 Одеського районного управління поліції № 1 ГУНП в Одеській області); ОСОБА_5 (співробітник поліції)

Так, останні показали суду, що брали участь при відібранні дитини за адресою АДРЕСА_1 , оскільки приїхали за повідомленням «швидкої допомоги 102», позивач знаходилась в стані сильного алкогольного сп`яніння; поводилась неадекватно; дитина була хвора із блювотою та підвищеною температурою; позивач відмовилась від госпіталізації дитини; ОСОБА_1 сама повідомила їх, що систематично,не менше року, зловживає алкогольними напоями, вважає це своєю проблемою; умови проживання, годування дитини вочевидь не належні, в квартирі безлад, бруд; дитина неохайна; сусіди підтвердили систематичне зловживання позивачем алкогольними напоями.

Свідок ОСОБА_4 показала суду також, що спілкувалась із директором ОЗДО «Ясла-садку» №78, яка не здивувалась спірній події відібрання ОСОБА_3 від матері та повідомила, що позивач з`являлась до дитячого закладу в стані алкогольного сп`яніння із пляшкою горілки; дитина не є охайною (має поганий запах).

Надані відповідачем докази, зокрема, довідка Медичного центру «Полінар» № 354 від 5.11.2024 підтверджують проблеми позивача із алкогольними напоями.

Письмові показання свідків, надані відповідачем суд оцінює критично, оскільки відповідач визнала, що в квартирі АДРЕСА_2 , яка є її власністю, фактично не проживає.

Окрім того, вказані особи судом в процесі розгляду справи із повідомленням про кримінальну відповідальність не допитувались, як і директор ОЗДО «Ясла-садку» №78.

Їх письмові показання, характеристика ОЗДО «Ясла-садку» №78 спростовуються вищедослідженими судом доказами.

На час вирішення спору відповідач офіційно не працевлаштована.

Робота через мережу Інтернет (характер, розмір доходу) відповідачем не доведена.

При вирішенні спору суд враховує, що за частинам 2-5 статті 164 СК відібрання дитини судом можливе в разі :

- ухилення батьків від виконання своїх обов`язків щодо виховання дитини та/або забезпечення здобуття нею повної загальної середньої освіти;

- жорстоко поводження із дитиною;

- коли батьки є хронічними алкоголіками або наркоманами;

- коли батьки вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва;

Окрім того, підставою такого рішення суду в негайному порядку може бути безпосередня загроза для життя або здоров`я дитини, яка витікає не лише з поведінки батьків, а й з їх особистих негативних звичок.

При вирішенні спірного питання судом враховується ступінь небезпеки для кожної окремо взятої дитини, фізичний та психічний розвиток дитини, її моральний стан.

Наведене узгоджується з правовим висновком щодо врахування найкращих інтересів дитини при розгляді справ, які стосуються прав дітей, викладеним Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 17.10.2018 у справі № 402/428/16-ц, провадження № 14-327цс18.

Європейський суд з прав людини зауважив, що оцінка загальної пропорційності будь-якого вжитого судом заходу при визначенні основних інтересів дитини у кожному конкретному випадку враховує :

по-перше, у якнайкращих інтересах дитини буде збереження її зв`язків із сім`єю, крім випадків, коли сім`я виявляється особливо непридатною або явно неблагополучною;

по-друге, у якнайкращих інтересах дитини буде забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагополучним (пункт 100 рішення ЄСПЛ від 16.07.2015 у справі «Мамчур проти України»).

З наданих позивачем доказів з урахуванням особистої участі відповідача в судових засіданнях (поведінка, зовнішній вигляд, тощо) вбачається, що дитина перебуває в умовах, що, вочевидь, негативно впливають на її життя, стан здоров`я та розвиток у зв`язку із ухилянням матері від виконання своїх обов`язків; дитина позбавлена ряду найнеобхідніших речей, страждає через неповноцінне виховання, а встановлення державної опіки над ОСОБА_3 виправдовується станом її фізичного та психічного здоров`я.

На час вирішення спору дитина, вочевидь, поміщена в середовище більш сприятливе для її життя.

Встановлене судом відповідачем не спростовано, позовні вимоги про негайне відібрання дитини є доведеними.

Наявність у відповідача майна на праві власності, в якому вона планує жити із дитиною, за вищевстановлених судом обставин, не є достатньою для відмови у позові.

Обраний позивачем спосіб захисту порушеного права дитини, в інтересах якої пред`явлений позов, є ефективним, тобто таким, що відповідає змісту відповідного права, характеру його порушення та спричиненим цими діяннями наслідкам, відповідає цілям судочинства, не суперечить принципу верховенства права.

В порядку ч. 4 ст. 170 СК України при задоволенні позову про відібрання дитини від матері, батька без позбавлення їх батьківських прав суд вирішує питання про стягнення з них аліментів на дитину.

За Законом України №2037-VIII «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту права дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку стягнення аліментів» мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Прожитковим мінімумом відповідно до ч.1 ст. 1 Закону України «Про прожитковий мінімум» є вартісна величина достатнього для забезпечення нормального функціонування організму людини, збереження його здоров`я набору продуктів харчування, а також мінімального набору непродовольчих товарів та мінімального набору послуг, необхідних для задоволення основних соціальних і культурних потреб особистості.

Так, вимоги позивача про стягнення аліментів є обґрунтованими.

П`ятдесят відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку становлять для малолітньої ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 - 1281 грн. 50 коп.

Судовий збір підлягає присудженню з відповідача на користь держави в порядку ст.141 ЦПК України.

В порядку п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України рішення суду в межах суми платежу за один місяць підлягає негайному виконанню.

Керуючись Главою 9 Розділу ІІІ ЦПК України, -

ВИРІШИВ:

Позов - задовольнити.

Негайно відібрати дитину ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_1 від матері ОСОБА_1 без позбавлення останньої батьківських прав.

Стягнути з ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_3 на утримання ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_4 аліменти в розмірі 1 281,50 грн.

Аліменти підлягають стягненню щомісячно з дня подачі позовної заяви до суду, тобто з 29.10.2024 шляхом перерахуванням коштів на особистий рахунок дитини до досягнення дитиною повноліття, тобто ІНФОРМАЦІЯ_5 .

Аліменти підлягають індексації.

В порядку п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України допустити негайне виконання рішення у межах суми платежу за один місяць.

Стягнути з ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_3 в дохід держави судовий збір 1211 грн.20 коп.

Роз`яснити відповідачу, що в порядку статті 170 СК України, якщо відпадуть причини, які перешкоджали належному вихованню дитини матір`ю, суд за її заявою може постановити рішення про повернення дитини.

Рішення може бути оскаржено в порядку та строки передбачені ст.ст.354, 355 ЦПК України: Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення до Одеського апеляційного суду.

Суддя: Світлана МАРКАРОВА

Повний текст рішення виготовлений 11.12.2024

28.11.24