РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа №766/15500/24

Пров. №2-о/766/751/24

17 грудня 2024 року м. Херсон

Херсонський міський суд Херсонської області в складі: головуючого судді Ус О.В., секретар судового засідання Петішкін О.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань міського суду в порядку окремого провадження цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа: ОСОБА_2 про встановлення факту смерті,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до суду з заявою, у якій просила встановити факт смерті ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце смерті: російська федерація, краснодарський край, м. горячий ключ.

Заява мотивована тим, що вона є онукою ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 . У зв`язку із повномасштабною збройною агресією рф проти України у 2022 році, на момент вторгнення її мати ОСОБА_2 та баба ОСОБА_3 проживали на території Херсонської області за місцем реєстрації, а оскільки більша частина цієї території була окупована з перших днів вторгнення, вони вимушені були покинути місце свого проживання та виїхати на територію рф. З огляду на те, що її баба ОСОБА_3 померла на території рф, вона не має можливості легалізувати свідоцтво про її смерть через зупинення Конвенції про правову допомогу і правові відносини у цивільних, сімейних та кримінальних справах від 22.01.1993 року, внаслідок чого змушена звернутися до суду з вказаною заявою.

Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 21.10.2024 року провадження у справі відкрито в порядку окремого провадження, призначено судовий розгляд.

Представником заявника подано заяву про розгляд справи у відсутність, вимоги заяви підтримав, просив задовольнити.

Заінтересована особа в судове засідання не з`явилася, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялась належним чином, про причини не явки суд не повідомляла.

За приписами ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, дослідивши матеріали справи, встановив наступні обставини та відповідні ним правовідносини.

ОСОБА_4 народилася ІНФОРМАЦІЯ_2 , матір`ю є ОСОБА_3 , що підтверджено свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 від 13.12.1973 року.

26 жовтня 1991 року між ОСОБА_5 та ОСОБА_4 зареєстровано шлюб, після реєстрації шлюбу дружині присвоєно прізвище ОСОБА_6 , що підтверджено повним витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про шлюб №1 від 16.12.2024 р.

ОСОБА_1 народилася ІНФОРМАЦІЯ_3 , матір`ю є ОСОБА_2 , що підтверджено свідоцтвом про народження серії НОМЕР_2 від 12.05.1993 року.

ОСОБА_7 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 у м. горячий ключ краснодарського краю російської федерації, про що свідчить копія свідоцтва про смерть серії НОМЕР_3 видане відділом записів актів громадянського стану білоріченського району управління записів актів громадянського стану краснодарського краю від 31.05.2024 р.

Згідно з п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Відповідно до п. 8 ч. 1 ст. 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті.

У разі встановлення у судовому порядку факту реєстрації акту громадянського стану, орган реєстрації актів громадянського стану провадить відповідний запис на підставі рішення суду.

Відповідно до частин 1, 3 статті 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» підставою для проведення державної реєстрації є документ встановленої форми про смерть, виданий закладом охорони здоров`я або судово-медичною установою; рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або про оголошення її померлою. Державна реєстрація смерті проводиться за останнім місцем проживання померлого, за місцем настання смерті чи виявлення трупа або за місцем поховання.

Згідно пунктом 14 Правил державної реєстрації актів цивільного стану в Україні, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 18.10.2000 №52/5, зі змінами, у разі введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях відповідно до Закону України «Про правовий режим воєнного стану» державна реєстрація актів цивільного стану проводиться будь-яким органом державної реєстрації актів цивільного стану за зверненням заявника.

Відповідно п. 1 Розділу 5 «Правил державної реєстрації актів цивільного стану в Україні», затверджених наказом Міністерства юстиції України № 52/5 від 18.10.2000, підставою для державної реєстрації смерті є: лікарське свідоцтво про смерть (форма №106/о), форма якого затверджена наказом Міністерства охорони здоров`я України від 08.08.2006 №545, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 25.10.2006 за №1150/13024 (далі - лікарське свідоцтво про смерть); фельдшерська довідка про смерть (форма №106-1/о), форма якої затверджена наказом Міністерства охорони здоров`я України від 08.08.2006 № 545, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 25.10.2006 за №1150/13024 (далі - фельдшерська довідка про смерть); лікарське свідоцтво про перинатальну смерть; рішення суду про оголошення особи померлою; рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час; повідомлення державного архіву або органів Служби безпеки України у разі реєстрації смерті осіб, репресованих за рішенням не судових та судових органів; повідомлення установи виконання покарань або слідчого ізолятора, надіслане разом з лікарським свідоцтвом про смерть.

Відповідно до частин 4,7 глави 1 розділу ІІ вищевказаних Правил, у державній реєстрації актів цивільного стану може бути відмовлено, якщо державна реєстрація суперечить вимогам законодавства України; державна реєстрація повинна проводитись в іншому органі державної реєстрації актів цивільного стану; з проханням про державну реєстрацію звернулась недієздатна особа або особа, яка немає необхідних для цього повноважень.

Документи, видані компетентними органами іноземних держав на посвідчення актів цивільного стану, здійснених поза межами України за законами відповідних держав щодо громадян України, іноземців і осіб без громадянства, визнаються дійсними в Україні за наявності легалізації, якщо інше не передбачено міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Звертаючись до суду із заявою про встановлення факту смерті ОСОБА_7 , яка померла на території рф, заявниця зазначає, що отримати свідоцтво про смерть у відділі державної реєстрації актів цивільного стану неможливо, оскільки факт смерті відбувся в момент проживання в країні, яка наразі є територією країни-агресора, а медичний документ, що може бути прийнято відділом державної реєстрації актів цивільного стану для здійснення реєстрації смерті - відсутній.

Згідно роз`яснень, викладених у пункті 1 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року №5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення.

Ключове значення, яке має встановлення факту смерті або народження особи для реалізації майнових та особистих немайнових прав заявників, рішення суду у такій категорії справ має ґрунтуватись на дотриманні вимог статті 263 ЦПК України щодо повного і всебічного з`ясування обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, в тому числі з урахуванням документів, які видані органами та установами, що знаходяться на такій території.

Відповідно статті 13 Закону України «Про міжнародне приватне право» документи, що видані уповноваженими органами іноземних держав у встановленій формі, визнаються дійсними в Україні в разі їх легалізації, якщо інше не передбачено законом або міжнародним договором України.

На час дії Конвенції про правову допомогу і правові відносини у цивільних, сімейних та кримінальних справах та Протоколу до Конвенції про правову допомогу і правові відносини у цивільних, сімейних та кримінальних справах від 22.01.1993, статтею 13 даної Конвенції було передбачено, що документи, які на території однієї з Договірних Сторін виготовлені або засвідчені установою або спеціально на те уповноваженою особою в межах їх компетенції і за встановленою формою і скріплені гербовою печаткою, приймаються на територіях інших Договірних сторін без якого-небудь спеціального посвідчення. Крім того, документи, які на території однієї з Договірних Сторін розглядаються як офіційні документи, користуються на територіях інших Договірних сторін доказовою силою офіційних документів.

23.12.2022 набрав чинності Закон України від 01.12.2022 №2783-ІХ«Про зупинення дії та вихід з Конвенції про правову допомогу і правові відносини у цивільних, сімейних та кримінальних справах та Протоколу до Конвенції про правову допомогу і правові відносини у цивільних, сімейних та кримінальних справах від 22.01.1993». Цим Законом передбачено зупинення у відносинах з російською федерацією та республікою білорусь дії Конвенції про правову допомогу і правові відносини у цивільних, сімейних та кримінальних справах, вчиненої від імені України 22.01.1993 та Протоколу 1997 року до Конвенції, вчиненого від імені України 28.03.1997 та вихід України з Конвенції від 22.01.1993 та Протоколу від 28.03.1997.

Так, дія Конвенції від 22.01.1993 р. та Протоколу від 28.03.1997 р. зупинені з 29.12.2023 року.

Свідоцтво про смерть ОСОБА_7 серії НОМЕР_3 від 31.05.2024р., видано на території рф після повномасштабного вторгнення та зупинення дії вищевказаних документів.

Таким чином, суд вважає, що заявником обґрунтовано підставу звернення до суду із заявою про встановлення факту смерті, яка настала на території іноземної держави на території рф, а відтак такий факт не може бути підтверджений в іншій спосіб ніж за рішенням суду.

Згідно з законом, встановлення вказаного факту породжує юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав заявника, а саме: встановлення факту смерті баби заявниці дає змогу заявниці реалізувати свої спадкові права.

Відповідно до ч. 7 ст. 294 ЦПК України, судові витрати не відшкодовуються.

На підставі викладеного, керуючись ст. 122 СК України, ст.12, 76-81, 89, 263-265, 273, 315-319, 354, 430 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа: ОСОБА_2 про встановлення факту смерті - задовольнити.

Встановити факт смерті ОСОБА_3 , яка народилася ІНФОРМАЦІЯ_4 у с. Правдине Білозерського району Херсонської області, громадянки України, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 у м. Горячий Ключ Краснодарського краю російська федерація.

Судові витрати не відшкодовуються.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення або з дня складання повного судового рішення у разі оголошення вступної та резолютивної частини рішення або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи.

Апеляційні скарги подаються учасниками справи до Херсонського апеляційного суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

СуддяО. В. Ус