Справа №201/5714/2023
Провадження № 6/201/759/2024
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 грудня 2024 року м. Дніпро

Жовтневий районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючого судді Батманової В.В.

при секретарі Дейнега А.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпро заяву Державної казначейської служби України про зміну способу і порядку виконання рішення у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Адміністрації Соборного району Дніпровської міської ради, Державної казначейської служби України про відшкодування матеріальної шкоди, заподіяної бездіяльністю органу місцевого самоврядування, -

ВСТАНОВИВ:

Заявник Державна казначейська служба України звернувся до суду з заявою про зміну способу і порядку виконання рішення суду. В обґрунтування заявлених вимог заявник вказує на те, що рішенням Жовтневого районного суду міста Дніпропетровська від 03.07.2023 по справі № 201/5714/23 позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено. Стягнуто з Державного бюджету України шляхом списання коштів з єдиного казначейського рахунку Державної казначейської служби України на користь ОСОБА_1 відшкодування матеріальної шкоди в розмірі 2457,97 грн. Постановою Дніпровського апеляційного суду у справі від 05.09.2023, апеляційну скаргу Державної казначейської служби України залишено без задоволення. Рішення Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 03.07.2023 залишене без змін.

Ухвалою Жовтневого районного суду міста Дніпропетровська від 14.11.2024 змінено спосіб виконання рішення Жовтневого районного суду міста Дніпропетровська від 03.07.2023 у справі № 201/5714/23, шляхом обрання належного способу виконання рішення. Стягнуто з Державного бюджету України на користь ОСОБА_1 відшкодування матеріальної шкоди в розмірі 2457,97 грн.

Вважає за необхідне порушити клопотання щодо зміни способу і порядку виконання рішення Жовтневого районного суду міста Дніпропетровська від 03.07.2023, а саме змінити: стягнути з Державного бюджету України на користь ОСОБА_1 відшкодування матеріальної шкоди в розмірі 2457,97 грн. на спосіб у вигляді: - стягнути з місцевого бюджету міста Дніпра на користь ОСОБА_1 матеріальної шкоди у розмірі 2427, 97 грн.

Представники заявника в судове засідання надала заяву про можливість розгляду справи без фіксації судового засідання технічними засобами.

Представник Адміністрації Соборного району Дніпровської міської ради в судове засідання надала заяву про можливість розгляду справи без її участі.

Зацікавлена особа ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, про причини неявки суд не повідомив.

Суд повно та всебічно дослідивши обставини справи та надані сторонами докази щодо заявлених вимог вважає встановленими наступні обставини справи.

Як вбачається з матеріалів справи, рішенням Жовтневого районного суду міста Дніпропетровська від 03.07.2023 по справі № 201/5714/23 позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено. Стягнуто з Державного бюджету України шляхом списання коштів з єдиного казначейського рахунку Державної казначейської служби України на користь ОСОБА_1 відшкодування матеріальної шкоди в розмірі 2457,97 грн.

Постановою Дніпровського апеляційного суду у справі від 05.09.2023, апеляційну скаргу Державної казначейської служби України залишено без задоволення. Рішення Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 03.07.2023 залишене без змін.

Ухвалою Жовтневого районного суду міста Дніпропетровська від 14.11.2024 змінено спосіб виконання рішення Жовтневого районного суду міста Дніпропетровська від 03.07.2023 у справі № 201/5714/23, шляхом обрання належного способу виконання рішення. Стягнуто з Державного бюджету України на користь ОСОБА_1 відшкодування матеріальної шкоди в розмірі 2457,97 грн.

Конституційний суд України у своєму рішенні від 3 жовтня 2001 року N 12-рп/2001 у справі про відшкодування шкоди державою вказує: В Основному Законі держави розмежовуються такі поняття, як держава, органи державної влади, посадові і службові особи (статті 3, 5, 6, 13, 38, 55, 56, 62 та інші). Як вже зазначалось, норми Конституції України вказують, що матеріальна та моральна шкода, завдана громадянам незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органів державної влади, їх посадових і службових осіб при здійсненні ними своїх повноважень, відшкодовується за рахунок Держави. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 19.06.2018 в справі 910/23967/16 (провадження № 12-110гс18) та постановах Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 25.09.2019 у справі № 607/5841/17 (провадження № 61-29065св18), від 18.11.2020 у справі № 554/5980/18 (провадження № 61-7636св19), від 15.06.2022 у справі № 398/2910/20 (провадження № 61-934св22), постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 09.02.2022 у справі № 757/6203/21-ц (провадження № 61- 20656св21), від 23.02.2022 у справі № 757/23994/20-ц, від 28.04.2022 у справі № 464/5200/19, від 25.01.2023 у справі №757/4091/20-ц висловлена правова позиція, що кошти державного бюджету належать на праві власності державі. Отже, боржником у зобов`язанні зі сплати коштів державного бюджету є держава Україна як учасник цивільних відносин (частина друга статті 2 ЦК України). Відповідно до частини першої статті 170 ЦК України держава набуває і здійснює цивільні права та обов`язки через органи державної влади у межах їхньої компетенції, встановленої законом. Тобто кошти на відшкодування шкоди державою підлягають стягненню з Державного бюджету України.

Статтею 435 ЦПК України встановлено, що за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, а за заявою стягувача чи виконавця (у випадках визначених законом), встановити чи змінити спосіб або порядок його виконання.

Відповідно до ч. 3 ст. 33 ЗУ «Про виконавче провадження» за наявності обставин, що ускладнюють виконання судового рішення або роблять його неможливим, сторони, а також виконавець за заявою сторін або державний виконавець з власної ініціативи у випадку, передбаченому Законом України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень», мають право звернутися до суду, який розглядав справу як суд першої інстанції, із заявою про встановлення або зміну способу і порядку виконання рішення.

Відповідно до п. 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 14 від 26.12.2003 року «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність органів і посадових осіб державної виконавчої служби та звернень учасників виконавчого провадження» при вирішенні заяв державного виконавця чи сторони про відстрочку або розстрочку виконання рішення, встановлення або заміну способу й порядку його виконання суду потрібно мати на увазі, що їх задоволення можливе лише у виняткових випадках, які суд визначає, виходячи з особливого характеру обставин, що ускладнюють або виключають виконання рішення.

Так, поняття «спосіб і порядок» виконання судового рішення мають спеціальне значення, яке розраховане на виконавче провадження. Порядок виконання судового рішення означає визначену у рішенні суду послідовність і зміст вчинення виконавчих дій державним/приватним виконавцем, спосіб виконання судового рішення це спосіб реалізації та здійснення способу захисту. Під зміною способу виконання рішення суду слід розуміти прийняття судом нових заходів для реалізації рішення в разі об`єктивної (безумовної) неможливості його виконання у спосіб, раніше встановлений судом.

У постанові від 24 грудня 2014 року у справі №21-506а14 Верховний Суд України дійшов висновку, що зміну способу і порядку виконання судового рішення слід розуміти як застосування судом нових заходів щодо його реалізації у зв`язку з неможливістю виконання цього рішення раніше визначеними способом і порядком. При цьому зміна способу виконання не має змінювати (зачіпати) суті самого судового рішення.

Подібного підходу дотримується і Верховний Суд, зокрема у постановах від 7 березня 2018 року у справі № 456/953/15-а, від 16 липня 2020 року у справі №130/2176/17, від 11 листопада 2020 року у справі №817/628/15 та від 17 лютого 2021 року у справі №295/16238/14-а.

Окрім того, Верховним Судом у постанові від 10 липня 2018 року у справі № 490/9519/16-а сформульовано наступний правовий висновок: «Змінивши спосіб виконання такої постанови із зобов`язання виплатити зазначені соціальні виплати на стягнення суми цих виплат, буде змінено постанову по суті, з виходом при цьому за межі позовних вимог та вирішенням питання, що не було предметом дослідження судом при розгляді справи по суті». Подібний висновок також було зроблено Верховним Судом у постанові від 30 липня 2019 року у справі № 281/1618/14-а.

При цьому, Дніпровська міська рада, як розпорядник коштів місцевого бюджету, не була залучена у якості відповідача у цій справі та стягнення з суб`єкта владних повноважень коштів, які знаходяться на їх рахунках але призначені для іншої мети, можуть поставити під загрозу функціонування такого суб`єкта, виконання покладених на нього функцій та, відповідно, нанесення шкоди необмеженій кількості осіб.

Таким чином, враховуючи викладене, суд не вбачає підстав для задоволення заяви Державної казначейської служби України про зміну способу і порядку виконання рішення у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Адміністрації Соборного району Дніпровської міської ради, Державної казначейської служби України про відшкодування матеріальної шкоди, заподіяної бездіяльністю органу місцевого самоврядування.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 435 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Відмовити у задоволенні заяви Державної казначейської служби України про зміну способу і порядку виконання рішення у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Адміністрації Соборного району Дніпровської міської ради, Державної казначейської служби України про відшкодування матеріальної шкоди, заподіяної бездіяльністю органу місцевого самоврядування.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена у день її проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження , якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя В.В. Батманова