Справа №295/3532/24
УХВАЛА

Про витребування доказів

19.12.2024 року м. Житомир

Суддя Богунського районного суду м. Житомира Чішман Л.М.,

розглянувши позовну заяву представника ОСОБА_1 - адвоката Касянчука Сергія Вікторовича до ОСОБА_2 про скасування арешту, -

ВСТАНОВИВ:

Представник позивача звернувся до суду з позовом, в якому просить скасувати арешт, накладений на все нерухоме майно ОСОБА_1 : земельної ділянки площею 2 га, кадастровий номер :08:000:0523; земельної ділянки площею 2 га, кадастровий номер :08:000:0522 за адресою: Житомирська область, Романівський район, Карвинівська сільська рада; земельної ділянки площею 2 га, кадастровий номер :08:000:0521 за адресою: Житомирська область, Романівський район, Карвинівська сільська рада; земельної ділянки площею 0,1 га, кадастровий номер :02:001:0084; квартири площею 83,2 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , номер запису обтяження: 25635897 від 06.04.2018 року.

Ухвалою суду від 11.03.2024 позовну заяву залишено без руху у зв`язку з відсутністю інформації про місце проживання чи перебування відповідача у даній справі.

20.03.2024 року адвокат Касянчук С.В. подав до суду заяву про усунення недоліків, а також заяву про забезпечення доказів, у якій зазначив, що позивач самостійно не має можливості встановити адресу реєстрації відповідача ОСОБА_2 , у зв`язку з чим просить витребувати у Іларіонівської селищної ради Синельниківського району Дніпропетровської області матеріали реєстраційної справи щодо державної реєстрації обтяження (арешту на все нерухоме майно ОСОБА_1 ), індексний номер 40538686 від 06.04.2018, здійснену державним реєстратором виконавчого комітету Іларіонівської селищної ради Синельниківського району Дніпропетровської області Скороход Оленою Олександрівною, в тому числі, але не виключно: ухвалу Бабушкінського районного суду від 26.03.2018 року у справі №200/1247/18; копію паспорта ОСОБА_2 серії НОМЕР_1 , виданого 05.05.2006 Смілянським МРВ УМВС України в Дніпропетровській області; заяву ОСОБА_2 про проведення державної реєстрації обтяження майна ОСОБА_1 ; рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер 40538686 від 06.04.2018.

Ухвалою суду від 21.03.2024 заяву про забезпечення доказів задоволено, витребувано у Іларіонівської селищної ради Синельниківського району Дніпропетровської області копію матеріалів на підставі яких відбулась державна реєстрація обтяження (арешту на все нерухоме майно ОСОБА_1 ), індексний номер 40538686 від 06.04.2018, здійснена державним реєстратором виконавчого комітету Іларіонівської селищної ради Синельниківського району Дніпропетровської області Скороход Оленою Олександрівною, в тому числі, але не виключно: ухвалу Бабушкінського районного суду від 26.03.2018 у справі №200/1247/18; копію паспорта ОСОБА_2 серії НОМЕР_1 , виданого 05.05.2006 Смілянським МРВ УМВС України в Дніпропетровській області; заяву ОСОБА_2 про проведення державної реєстрації обтяження майна ОСОБА_1 ; рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер 40538686 від 06.04.2018.

На виконання вказаної ухвали виконавчим комітетом Іларіонівської селищної ради Синельниківського району Дніпропетровської області надано відповідь про те, що державним реєстратором виконавчого комітету Іларіонівської селищної ради Скороход О.О. всі документи про проведення державної реєстрації права власності на нерухоме майно передані суб`єкту, що забезпечує зберігання реєстраційних справ, а саме до Департаменту адміністративних послуг та дозвільних послуг Дніпропетровської міської ради за адресою: м. Дніпро, вул. Старокозацька, 58.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку.

Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до ЦПК України, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно до ч. 5 ст. 12 ЦПК України суд, зберігаючи об`єктивність і неупередженість, зокрема, роз`яснює у випадку необхідності учасникам судового процесу їхні процесуальні права та обов`язки, наслідки вчинення або не вчинення процесуальних дій (п. 3); сприяє учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом (п. 4); запобігає зловживанню учасниками судового процесу їхніми правами та вживає заходів для виконання ними їхніх обов`язків (п. 5).

Відповідно до ч. 2 ст. 13 ЦПК України, збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків встановлених ЦПК України. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 2 ст. 12 та ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Статтею 77 ЦПК України визначено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування.

Відповідно до ч. 1 ст. 84 ЦПК України, учасник справи, у разі неможливості самостійно надати докази, вправі подати клопотання про витребування доказів судом.

Частиною 6 ст. 84 ЦПК України встановлено, що будь-яка особа, у якої знаходиться доказ, повинна видати його на вимогу суду.

Відповідно до ч. 7 ст. 81 ЦПК України суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом.

Згідно п. 2. ч. 1 ст. 43 ЦПК учасники справи мають право подавати докази, яке у взаємозв`язку з положеннями ст. 44 повинно використовуватись добросовісно, а не всупереч завданню судочинства. Відповідно до п. 2 та 4 ч. 2 ст. 43 ЦПК учасники справи зобов`язані подавати усі наявні у них докази в порядку та строки, встановлені законом або судом, не приховувати докази. Завдання законодавця при регламентації конструкції доказування полягає у забезпеченні гармонічного поєднання активності сторін та суду в цивільному судочинстві. Активність сторін відбиває приватноправові засади змагального процесу, а активність суду публічно-правовий інтерес у ефективності відправлення правосуддя. Можливість збирання доказів судом за власною ініціативою за чинним ЦПК мають обґрунтовуватися не виключно через призму змагальності, однак і з урахуванням принципу пропорційності в контексті завдань та мети цивільного судочинства. Положення процесуального законодавства щодо можливості витребування доказів за ініціативою суду у випадку недобросовісної поведінки сторони щодо доказів покликане зберегти баланс між змагальністю сторін, що забезпечує реалізацію приватноправового інтересу у цивільному судочинстві, та активністю суду в контексті принципу суддівського керівництва процесом, що відбиває публічно-правовий інтерес в ефективності цивільного судочинства. Необхідність збереження відповідного балансу прямо випливає із норми, що регулює завдання цивільного судочинства, якими є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави (ч. 1 ст. 2 ЦПК).

Згідно з п. 6 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 18.12.2009 №14 «Про судове рішення у цивільній справі», враховуючи принцип безпосередності судового розгляду, рішення може бути обґрунтоване лише доказами, одержаними у визначеному законом порядку та дослідженими в судовому засіданні.

Європейський суд у своїх рішеннях неодноразово робив висновок, що принцип правової визначеності є одним з фундаментальних аспектів верховенства права (рішення у справах «Брумареску проти Румунії», «Стіл та інші проти Сполученого Королівства» та ін.).Принцип правової визначеності являє собою сукупність вимог до організації та функціонування правової системи з метою забезпечення перш за все стабільного правового становища індивіда шляхом вдосконалення процесів правотворчості та правозастосування. Принцип покликаний надати можливість учасникам правовідносин передбачити результати своїх дій, набуття відповідних прав та обов`язків. Це передбачає і прогнозованість судових рішень за результатами розгляду спорів.

Таким чином, у Департаменту адміністративних послуг та дозвільних послуг Дніпропетровської міської ради слід витребувати згадувані докази.

Керуючись ст.ст. 84, 260 ЦПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Витребувати у Департаменту адміністративних послуг та дозвільних послуг Дніпропетровської міської ради (м. Дніпро, вул. Старокозацька, 58) копію матеріалів на підставі яких відбулась державна реєстрація обтяження (арешту на все нерухоме майно ОСОБА_1 ), індексний номер 40538686 від 06.04.2018, здійснена державним реєстратором виконавчого комітету Іларіонівської селищної ради Синельниківського району Дніпропетровської області Скороход Оленою Олександрівною, в тому числі, але не виключно: ухвалу Бабушкінського районного суду від 26.03.2018 у справі №200/1247/18; копію паспорта ОСОБА_2 серії НОМЕР_1 , виданого 05.05.2006 Смілянським МРВ УМВС України в Дніпропетровській області; заяву ОСОБА_2 про проведення державної реєстрації обтяження майна ОСОБА_1 ; рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер 40538686 від 06.04.2018.

Витребувані докази надати суду не пізніше п`яти днів з дня отримання даної ухвали.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Л.М. Чішман