Провадження № 2/761/8972/2024
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 грудня 2024 року суддя Шевченківського районного суду міста Києва Романишена І.П., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Укрфінстандарт», третя особа: приватний виконавець виконавчого округу Львівської області Шелінська Юлія Андріївна про стягнення безпідставно набутих грошових коштів, -

ВСТАНОВИВ:

У серпні 2024 року ОСОБА_1 (далі по тексту - позивач) звернувся до Шевченківського районного суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Укрфінстандарт» (далі по тексту - відповідач), третя особа: приватний виконавець виконавчого округу Львівської області Шелінська Юлія Андріївна, про стягнення безпідставно набутих грошових коштів.

Позовні вимоги мотивовані тим, що 09.01.2022 року приватним нотаріусом Івано-Франківського міського нотаріального округу Личуком Т.В. було вчинено виконавчий напис №1552 про стягнення заборгованості за кредитним договором №3021700 від 16.12.2019 року та запропоновано стягнути 19528,44 грн. 23 лютого 2022 року постановою приватного виконавця виконавчого округу Львівської області Шелінською Ю. А. було відкрито виконавче провадження на підставі вищевказаного виконавчого напису нотаріуса № 1552 від 09.01.2022 року про стягнення з ОСОБА_1 , заборгованості за Договором Кредиту за Договором з надання кредиту № 3021700 від 16.12.2019 року, укладеним з Товариством з обмеженою відповідальністю «АЛЕКСКРЕДИТ» (), право вимоги за яким відступлено Товариством з обмеженою відповідальністю «АЛЕКСКРЕДИТ» на підставі Договору факторингу № LVMM/06-07-2020-71 від 08.10.2020 року Товариству з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Укрфінстандарт». Загальна сума, яка підлягає стягненню з ОСОБА_1 на користь стягувача у вказаному виконавчому провадженні становить 19528, 44 (Дев?ятнадцять тисяч п?ятсот двадцять вісім гривень 44 копійки). 23 травня 2023 року приватним виконавцем виконавчого округу Львівської області Шелінською Ю.А. було винесено постанову про закінчення виконавчого провадження з примусового виконання виконавчого напису нотаріуса № 1552 від 09.01.2022 року у зв?язку із стягненням з боржника боргу. Заочним рішенням Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 06 березня 2024 року у справі № 344/14430/22 за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Укрфінстандарт», треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: приватний нотаріус Івано-Франківського міського нотаріального округу Личук Тарас Володимирович, приватний виконавець виконавчого округу Львівської області Шелінська Юлія Андріївна про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, позов ОСОБА_1 було задоволено та визнано таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис №1552 від 09.01.2022 року, вчинений приватним нотаріусом Івано-Франківського міського нотаріального округу Івано-Франківської області Личуком Тарасом Володимировичем.

З огляду на викладене, враховуючи, що підставою для набуття коштів відповідачем був виконавчий напис № 1552 від 09.01.2022 року, який рішенням Івано-Франківського міського суду визнаний таким, що не підлягає виконанню, правова підстава для набуття та утримання цих коштів у відповідача відсутня та вказані кошти підлягають поверненню їх власнику.

Ухвалою суду від 19.08.2024 року відкрито провадження у справі, розгляд якої вирішено проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін та надано відповідачу п`ятнадцятиденний строк з дня вручення даної ухвали для подання відзиву на позовну заяву у відповідності до ст. 274 ЦПК України.

Так, з матеріалів справи вбачається, що копію ухвали про відкриття провадження у справі, позовну заяву з доданими до неї документами відповідачу та третій особі направлено рекомендованими листами з рекомендованим повідомленням, які були отримані представниками відповідача та третьої особи.

У встановлений в ухвалі строк відповідач відзиву щодо позовних вимог до суду не направив. Від третьої особи пояснень чи заперечень щодо позовних вимог не надходило.

Згідно ч.8 ст.178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений законом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Суд, дослідивши наявні матеріали справи, об`єктивно оцінивши докази у їх сукупності, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Як встановлено судом та вбачається з матеріалів справи, 09.01.2022 року приватним нотаріусом Івано-Франківського міського нотаріального округу Личуком Т.В. вчинено виконавчий напис №1552 про стягнення з позивача заборгованості в загальному розмірі 19528,44 грн.

Постановою приватного виконавця виконавчого округу Львівської області Шелінською Ю.А. від 23.02.2022 року відкрито виконавче провадження № 68767497 з виконання вищевказаного виконавчого напису.

23.05.2023 року приватним виконавцем виконавчого округу Львівської області Шелінською Ю.А. винесено постанову про закінчення вищевказаного виконавчого провадження.

З копії вказаної постанови про закінчення виконавчого провадження вбачається, що згідно платіжних інструкцій з рахунку боржника стягнуто 19528, 44 грн. заборгованості на користь стягувача.

Заочним рішенням Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 06 березня 2024 року у справі №344/14430/22 за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Укрфінстандарт», треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: приватний нотаріус Івано-Франківського міського нотаріального округу Личук Тарас Володимирович, приватний виконавець виконавчого округу Львівської області Шелінська Юлія Андріївна про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, позов ОСОБА_1 задоволено та визнано таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис №1552 від 09.01.2022 року, вчинений приватним нотаріусом Івано-Франківського міського нотаріального округу Івано-Франківської області Личуком Тарасом Володимировичем.

Відповідно до ч.4 ст.82 ЦПК України, обставини, встановленні рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

За приписами ст.ст.15, 16 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес у один із способів, визначених частиною першою статті 16 ЦК України, або й іншим способом, що встановлений договором або законом.

Стаття 1212 ЦК України визначає, що особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала.

Положення даної статті застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком подій.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 16.01.2019 у справі №753/15556/15-ц викладено позицію про те, що: «…зобов`язання з повернення безпідставного набуття, збереження майна виникають за наявності трьох умов: а) набуття або збереження майна; б) набуття або збереження за рахунок іншої особи; в) відсутність правової підстави для набуття або збереження майна.

Відсутність правової підстави - це такий перехід майна від однієї особи до іншої, який або не ґрунтується на прямій вказівці закону, або суперечить меті правовідношення і його юридичному змісту. Тобто відсутність правової підстави означає, що набувач збагатився за рахунок потерпілого поза підставою, передбаченою законом, іншими правовими актами чи правочином.

Набуття чи збереження майна буде безпідставним не тільки за умови відсутності відповідної підстави з самого початку при набутті майна, а й тоді, коли первісно така підстава була, але у подальшому відпала».

Згідно висновків, викладених у постанові Верховного Суду від 28.01.2020 у справі №910/16664/18: «Сутність зобов`язання із набуття, збереження майна без достатньої правової підстави полягає у вилученні в особи - набувача частини її майна, що набута поза межами правової підстави, у випадку якщо правова підстава переходу відпала згодом, або взагалі без неї - якщо майновий перехід не грунтувався на правовій підставі від самого початку правовідношення, та передання майна тій особі - потерпілому, яка має належний правовий титул на нього.»

Згідно із постановою Верховного Суду від 08 вересня 2021 року у справі №201/6498/20: "Набуття майна однією особою за рахунок іншої полягає у збільшенні обсягу майна в однієї особи з одночасним зменшенням його обсягу в іншої особи. Набуття передбачає кількісний приріст майна, збільшення його вартості без понесення відповідних витрат набувачем. Безпідставне збереження майна полягає у тому, що особа мала витратити власні кошти, але не витратила їх через понесені втрати іншою особою або в результаті невиплати винагороди, що належить іншій особі.

Для виникнення зобов`язань із повернення безпідставного набутого майна необхідно, щоб майно було набуте або збережене безпідставно. Безпідставним є набуття або збереження, що не ґрунтується на законі, іншому правовому акті або правочині.

Набуття (збереження) майна визнається безпідставним, якщо його правова підстава відпала згодом. Відпадіння правової підстави полягає у зникнення обставин, на яких засновувалась юридична обґрунтованість набуття (збереження) майна.

Одним із випадків відпадіння підстави набуття (збереження) може бути скасування вищою інстанцією рішення суду, що набуло чинності, або визнання судом таким, що не підлягає виконанню, виконавчого напису нотаріуса, на підставі якого було здійснено стягнення майна (коштів).

Конструкція статті 1212 ЦК України, як і загалом норм глави 83 цього Кодексу, вимагає установлення абсолютної безпідставності набуття (збереження) майна не лише в момент його набуття (збереження), а й станом на час розгляду спору. Ознаки, характерні для кондиції, свідчать про те, що пред`явлення кондиційної вимоги можна визнати належним самостійним способом захисту порушеного права власності, якщо: 1) річ є такою, що визначена родовими ознаками, в тому числі грошовими коштами; 2) потерпілий домагається повернення йому речі, визначеної родовими ознаками (грошових коштів) від тієї особи (набувача), з якою він не пов`язаний договірними правовідносинами щодо речі.

Особа, яка внаслідок правомірних або неправомірних дій або подій безпідставно набула майно в результаті невигідних наслідків для іншої особи, зобов`язана повернути таке майно цій особі на підставі статті 1212 ЦК України. Будь-яке набуття (збереження) майна визнається безпідставним, якщо особа, що збагатилася, не мала права на отримання майна за рахунок потерпілого, або у разі, коли потерпілий не погоджувався на настання не вигідних для себе наслідків. Не має права на збагачення особа, що отримала його за недійсним актом, судовим рішенням або недіючою нормою права. Збагачення є безпідставним, якщо потерпілий сам надав його для мети, що не була досягнена, або з очікуванням, яке не справдилося.

Судовий акт про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, який набрав законної сили і за яким відбулося повне або часткове виконання є правовою підставою для виникнення зобов`язання з повернення майна, що набуто без достатньої правової підстави, оскільки з моменту ухвалення такого судового акту правова підстава вважається такою, що відпала. Відповідно до статті 1212 ЦК України у такому разі набувач такого майна з моменту набрання судовим актом законної сили, зобов`язаний зобов`язаний повернути потерпілому все отримане майно".

Відповідно до ч.3 ст.12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно із ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Таким чином, оскільки судом встановлено, що виконавчий напис нотаріуса був вчинений без правових на те підстав, суд вважає, що набуття коштів відповідачем на підставі такого виконавчого напису, є безпідставним як на час набуття, так і на момент розгляду справи, а тому вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача безпідставно набуті кошти в розмірі 19528,44 грн.

При цьому, відповідач правом подачі відзиву не скористався, жодних доказів на спростування вимог позивача не подав.

Оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку, що заявлені позовні вимоги підлягають задоволенню.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 1211,20 грн.

Керуючись ст. ст. 12, 13, 76-81, 89, 141, 178 259, 263, 264, 265, 272, 354-355 ЦПК України, суд,

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Укрфінстандарт», третя особа: приватний виконавець виконавчого округу Львівської області Шелінська Юлія Андріївна про стягнення безпідставно набутих грошових коштів, - задовольнити.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Укрфінстандарт» на користь ОСОБА_1 безпідставно стягнуті грошові кошти в розмірі 19528,44 грн. (дев`ятнадцять тисяч п`ятсот двадцять вісім грн. 44 коп.).

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Укрфінстандарт» на користь ОСОБА_1 1211,20 грн. (одна тисяча двісті одинадцять грн. 20 коп.) судового збору.

Рішення суду може бути оскаржене до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Реквізити сторін:

ОСОБА_1 : АДРЕСА_1 , рнокпп НОМЕР_1 ;

Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Укрфінстандарт», , місцезнаходження: м. Київ, вул. Глибочицька, 17б, оф. № 503;

Приватний виконавець виконавчого округу Львівської області Шелінська Юлія Андріївна: 79029, м. Київ, вул. Окружна, 57а, каб. 201.

Повний текст судового рішення складено 19.12.2024 року.

СУДДЯ І.П. РОМАНИШЕНА