Справа №487/6237/24
Провадження №2/489/2354/24
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 грудня 2024 м. Миколаїв

Ленінський районний суд міста Миколаєва у складі головуючого судді Рум`янцевої Н.О., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (письмове провадження) цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа Інгульський відділ державної виконавчої служби у місті Миколаєві Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), ОСОБА_3 про звільнення майна з-під арешту

встановив.

Позивачка, через свого представника адвоката Ксенжик К.В., звернулася до суду з позовом, яким просила:

- скасувати обтяження номер запису про обтяження 4178040 (спеціальний розділ); дата, час державної реєстрації 08.01.2014 13:05:23; державний реєстратор Васалатій Тетяна Миколаївна, Миколаївське міське управління юстиції Миколаївської області; документи, подані для державної реєстрації постанова про арешт майна та оголошення заборони на його відчуження, серія та номер 41160754, виданий 13.12.2013; видавник ОСОБА_4 , державний виконавець Ленінського відділу державної виконавчої служби Миколаївського міського управління юстиції; підстава внесення запису рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер 9749892 від 08.01.2014 13:06:40; вид обтяження арешт нерухомого майна; обтяжувач Ленінський відділ державної виконавчої служби Миколаївського міського управління юстиції; особа, майно/права якої обтяжуються ОСОБА_5 ; опис предмета обтяження все нерухоме майно;

- скасувати обтяження номер запису про обтяження 7734484; дата, час державної реєстрації 18.11.2014 15:56:40; державний реєстратор Мироненко Юлія Вікторівна, Миколаївське міське управління юстиції Миколаївської області; документи, подані для державної реєстрації постанова про арешт майна та оголошення заборони на його відчуження, серія та номер 45417833, виданий 17.11.2014; видавник ОСОБА_4 , Ленінський відділ державної виконавчої служби Миколаївського міського управління юстиції; підстава внесення запису рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер 17298363 від 18.11.2014 15:58:50; вид обтяження арешт нерухомого майна; обтяжувач Ленінський відділ державної виконавчої служби Миколаївського міського управління юстиції; особа, майно/права якої обтяжуються ОСОБА_5 ; опис предмета обтяження все нерухоме майно.

Мотивуючи вимоги тим, що 14.09.2007 між ВАТ КБ «Надра» та ОСОБА_3 укладено кредитний договір № 08/09/2007/840-К2053, відповідно до умов якого ОСОБА_3 отримав кредит у розмірі 21300 доларів США строком до 13.09.2022. Відповідно до п. 2.1 в якості забезпечення виконання зобов`язань за даним кредитним договором ОСОБА_3 уклав з банком договір іпотеки квартири АДРЕСА_1 . 14.09.2007 між ВАТ КБ «Надра» та ОСОБА_1 було укладено договір поруки до кредитного договору № 08/09/2007/840-К2053 від 14.09.2007, відповідно до якого ОСОБА_6 взяла на себе зобов`язання бути поручителем за вищевказаним кредитним договором. Рішенням Ленінського районного суду м. Миколаєва від 04.07.2013, стягнуто з ОСОБА_3 , ОСОБА_1 на користь ПАТ КБ «Надра» заборгованість за кредитним договором № 08/09/2007/840-К2053 від 14.09.2007 у розмірі 31341,34 доларів США, що еквівалентно 250511,37 грн. та судовий збір у розмірі 2505,11 грн. Рішенням Заводського районного суду м. Миколаєва від 04.06.2015, стягнуто з ОСОБА_3 на користь ПАТ КБ «Надра» заборгованість за кредитним договором № 08/02/2007/840 К106 від 28.02.2007 у сумі 26418,90 доларів США, що еквівалентно 324888,90 грн. та судовий збір. Як вбачається зі змісту даного рішення, 28.02.2007 між ВАТ КБ «Надра» та ОСОБА_3 укладено договір «Автопакет» № 08/02/2007/840 К 106 строком до 20.02.2016, відповідно до якого останній отримав кредит у розмірі 15742,00 доларів США на придбання автотранспортного засобу. У забезпечення виконання ОСОБА_3 своїх зобов`язань за кредитним договором, останній передав у заставу автомобіль марки Hyundai Accent 1.4 і М/Т, 2007 року випуску чорного кольору, державний номер НОМЕР_1 . В подальшому виконавчі листи за даними рішеннями подавалися на виконання до державної виконавчої служби. Згідно протоколу електронного аукціону №UA-ЕА-2019-05-02-000103-b від 14.06.2019, ПАТ КБ «Надра» продав право вимоги за кредитним договором № 08/09/2007/840-К2053 від 14.09.2007 із забезпеченням та право вимоги за кредитним договором 08/02/2007/840 К106 від 28.02.2007 із забезпеченням, переможцю торгів ОСОБА_2 за ціною 446532,14. 04 липня 2019 між ОСОБА_2 та ПАТ КБ «Надра» укладено Договір купівлі продажу (відступлення) прав вимоги за вищевказаними кредитними договорами. ОСОБА_2 є рідною матір`ю ОСОБА_3 . В подальшому ОСОБА_3 та ОСОБА_7 виплатили свої боргові зобов`язання перед новим стягувачем та на день подачі позову, стягував не має будь яких матеріальних претензій до боржників. Позивачу стало відомо, що на його майно накладено арешт, пов`язаний із виконанням вищевказаних рішень суду. Інгульським ВДВС ПМУМЮ (м. Одеса) надано лист, відповідно до якого згідно автоматизованої системи ВП, на виконанні у відділі не перебувають виконавчі провадження відносно боржника ОСОБА_3 . Реєстрація вищевказаного обтяження перешкоджає позивачу вільно розпоряджатися своїм майном.

Від представника третьої особи надійшли письмові пояснення по справі, відповідно до яких просить відмовити у задоволенні позову. Зазначає, що згідно відомостей Автоматизованої системи виконавчого провадження на виконанні у відділі перебували виконавче провадження: № 45417833 на підставі виконавчого листа № 2/489/1217 виданого 08.11.2013 Ленінським районним судом м. Миколаєва про стягнення з ОСОБА_3 , ОСОБА_7 на користь ПАТ КБ «Надра» заборгованості за кредитним договором № 08/09/2007/840-К-2053 від 14.09.2007 у розмірі 31341,34 доларів США, що еквівалентно 250511,37 грн. та судовий збір у розмірі 2505,11 грн. в рівних частках по 1252,56 грн. з кожного. 09 березня 2017 державним виконавцем винесено постанову про повернення виконавчого стягувачу на підставі п. 2 ч. 1 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження; виконавче провадження № 41160754 на підставі виконавчого листа № 2/489/1217 виданого 08.11.2013 Ленінським районним судом м. Миколаєва про стягнення з ОСОБА_3 , ОСОБА_7 на користь ПАТ КБ «Надра» заборгованості за кредитним договором № 08/09/2007/840-К-2053 від 14.09.2007 у розмірі 31341,34 доларів США, що еквівалентно 250511,37 грн. та судовий збір у розмірі 2505,11 грн. в рівних частках по 1252,56 грн. з кожного. 12 січня 2015 державним виконавцем винесена постанова про повернення виконавчого документа стягувачу на підставі п. 2 ч. 1 ст. 49 Закону України «Про виконавче провадження» в редакції до 06.10.2016. Станом на 24.09.2024 виконавчий лист № 2-915 та виконавчий лист № 2/489/1217 на виконанні у відділі не перебуває. Позивач не надав доказів виконання виконавчих документів, сплати виконавчого збору та витрат на виконавче провадження.

Ухвалою Заводського районного суду м.Миколаєва від 22.07.2024, цивільну справу передано за підсудністю до Ленінського районного суду м. Миколаєва.

Ухвалою Ленінського районного суду м. Миколаєва від 10.09.2024, цивільну справу прийнято до провадження, позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі та призначено справу до судового розгляду по суті в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін.

Відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

Від сторін клопотання про проведення розгляду справи з їх викликом в судове засідання не надійшло, тому суд провів розгляд справи за наявними у ній матеріалами.

Зважаючи на те, що справа розглядалась за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, відповідно до ч. 2 статті 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

З`ясувавши обставини та дослідивши надані докази, суд приходить до висновку, що встановлені наступні факти та відповідні правовідносини.

Представник позивачки вказує, що на все нерухоме майно ОСОБА_1 накладено арешт на заборону на його відчуження на підставі постанов державних виконавців Ленінського відділу державної виконавчої служби Миколаївського міського управління юстиції про арешт майна боржника та заборону на його відчуження, винесених в рамках виконавчих проваджень з примусових виконань рішень суду про стягнення заборгованості за кредитними договорами № 08/09/2007/840-К2053 від 14.09.2007 та № 08/02/2007/840 К106 від 28.02.2007. Боргові зобов`язання ОСОБА_6 , за вказаними кредитними договорами, на теперішній час, відсутні.

Норми права та мотиви їх застосування.

Відповідно до ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Право власності набувається в порядку визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів (ч.1 ст. 4 ЦПК України).

Згідно принципу диспозитивності суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках (ч.1 ст. 13 ЦПК України).

Відповідно до ст. 41 Конституції України, ст.ст. 317, 319, 321 ЦК України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Положеннями ст. 391 ЦК України закріплено, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

За змістом ч. 1 ст. 40 Закону України «Про виконавче провадження» у разі закінчення виконавчого провадження (крім закінчення виконавчого провадження за судовим рішенням, винесеним у порядку забезпечення позову чи вжиття запобіжних заходів, а також, крім випадків не стягнення виконавчого збору або витрат виконавчого провадження, не стягнення основної винагороди приватним виконавцем), повернення виконавчого документа до суду, який його видав, арешт, накладений на майно (кошти) боржника, знімається, відомості про боржника виключаються з Єдиного реєстру боржників, скасовуються інші вжиті виконавцем заходи щодо виконання рішення, а також проводяться інші необхідні дії у зв`язку із закінченням виконавчого провадження.

Про зняття арешту з майна (коштів) виконавець зазначає у постанові про закінчення виконавчого провадження або повернення виконавчого документа, яка в день її винесення надсилається органу, установі, посадовій особі, яким була надіслана для виконання постанова про накладення арешту на майно (кошти) боржника, а у випадках, передбачених законом, вчиняє дії щодо реєстрації припинення обтяження такого майна.

Відповідно до ч. 1 ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження», особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту.

Відповідно ч. 4 ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження», передбачено виключний перелік підстав для зняття виконавцем арешту з усього майна (коштів) боржника або його частини, а саме: отримання виконавцем документального підтвердження, що рахунок боржника має спеціальний режим використання та/або звернення стягнення на такі кошти заборонено законом; надходження на рахунок органу державної виконавчої служби, рахунок приватного виконавця суми коштів, стягнених з боржника (у тому числі від реалізації майна боржника), необхідної для задоволення вимог усіх стягувачів, стягнення виконавчого збору, витрат виконавчого провадження та штрафів, накладених на боржника; отримання виконавцем документів, що підтверджують про повний розрахунок за придбане майно на електронних торгах; наявність письмового висновку експерта, суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання щодо неможливості чи недоцільності реалізації арештованого майна боржника у зв`язку із значним ступенем його зношення, пошкодженням; відсутність у строк до 10 робочих днів з дня отримання повідомлення виконавця, зазначеного у частині шостій статті 61 цього закону, письмової заяви стягувача про його бажання залишити за собою нереалізоване майно; отримання виконавцем судового рішення про скасування заходів забезпечення позову; погашення заборгованості із сплати періодичних платежів, якщо виконання рішення може бути забезпечено в інший спосіб, ніж звернення стягнення на майно боржника; отримання виконавцем документального підтвердження наявності на одному чи кількох рахунках боржника коштів, достатніх для виконання рішення про забезпечення позову.

При цьому, ч. 5 ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження», встановлює, що у всіх інших випадках арешт може бути знятий за рішенням суду.

Згідно з частиною 2 статті 19 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», підставою для реєстрації припинення обтяження є в тому числі й рішення суду, що набрало законної сили.

Згідно п. 2 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ № 5 від 03.06.2016 «Про судову практику в справах про зняття арешту з майна» позов про зняття арешту з майна може бути пред`явлений власником, а також особою, яка володіє на підставі закону чи договору або іншій законній підставі майном, що не належить боржнику (речове право на чуже майно).

У свою чергу, статтею 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, до якої України приєдналась 17.07.1997 відповідно до Закону України «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції», закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд учиняти щодо свого будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

В рішенні Європейського суду з прав людини в справі «Вендітеллі проти Італії» суд відзначив порушення в тому, що уряд не вжив швидких заходів для того, щоб знову надати в повноправне користування власність після закінчення відповідних розслідувань.

Також, Європейський суд з прав людини наголошує на тому, що для того, щоб втручання в право власності вважалося допустимим, воно повинно служити не лише законній меті в інтересах суспільства, а повинна бути розумна співмірність між використовуваними інструментами і тією метою, на котру спрямований будь-який захід, що позбавляє особу власності. Заходи щодо обмеження права власності мають бути пропорційними щодо мети їх застосування.

У відповідності до ч. 1 ст. 81 Цивільного процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Мотивована оцінка кожного аргументу, наведеного учасниками справи, щодо наявності чи відсутності підстав для задоволення позову.

14 вересня 2007 р. між ОСОБА_3 та ВАТ КБ Надра був укладений кредитний договір № 08/09/2007/840 К-2053 у сумі 21300 доларів США, з розрахунку 14,49 % річних за весь час фактичного користування кредитом на строк до 13.09.2022р. 23.06.2010 року між тими ж сторонами було укладено Додаткову угоду № 1 до кредитного договору, яким змінено мінімальну щомісячну суму сплати по кредиту на певний період часу.

Відповідно до п. 2.1 Кредитного договору № 08/09/2007/840-К2053 від 14.09.2007, в якості забезпечення виконання зобов`язань за даним кредитним договором ОСОБА_3 уклав з банком договір іпотеки квартири АДРЕСА_1 .

В забезпечення виконання зобов`язань по договору між банком та ОСОБА_7 був укладений 14.09.2007 року договір поруки, відповідно до умов якого остання зобов`язалася солідарно відповідати перед кредитором в обсязі і на умовах передбачених кредитним договором. 23.06.2010 року, у зв`язку з укладенням Додаткової угоди до кредитного договору між Банком та ОСОБА_3 , було укладено також Договір поруки між Банком та ОСОБА_7 .

Рішенням Ленінського районного суду м. Миколаєва від 04.07.2013, стягнуто з ОСОБА_3 , ОСОБА_7 на користь Публічного акціонерного товариства комерційного банку Надра заборгованість за кредитним договором № 08/09/2007/840 К-2053 від 14.09.2007 р. в розмірі 31 341, 34 долара США, що еквівалентно 250 511 грн.37 коп., яка складається з : 20 720, 87 дол. США, що еквівалентно 165621,91 грн. тіло кредиту; 9071,92 дол. США, що еквівалентно 72511,87 грн. заборгованість за відсотками; 569,58 дол. США, що еквівалентно 4552, 67 грн. пеня; 978,97 дол. США, що еквівалентно 7824, 92 грн.- комісія.

В задоволенні іншої частини відмовлено.

Стягнуто з ОСОБА_3 , ОСОБА_7 на користь Публічного акціонерного товариства комерційного банку Надра судовий збір в розмірі 2505 грн. 11 коп. в рівних частках, по 1252 грн. 56 коп. з кожного.

Представник позивачки в позові зазначає, що рішенням Заводського районного суду м. Миколаєва від 04.06.2015, стягнуто з ОСОБА_3 на користь ПАТ КБ «Надра» заборгованість за кредитним договором № 08/02/2007/840 К106 від 28.02.2007 у сумі 26418,90 доларів США, що еквівалентно 324888,90 грн. та судовий збір.

Як вбачається зі змісту даного рішення, 28.02.2007 між ВАТ КБ «Надра» та ОСОБА_3 укладено договір «Автопакет» № 08/02/2007/840 К 106 строком до 20.02.2016, відповідно до якого останній отримав кредит у розмірі 15742,00 доларів США на придбання автотранспортного засобу.

У забезпечення виконання ОСОБА_3 своїх зобов`язань за кредитним договором, останній передав у заставу автомобіль марки Hyundai Accent 1.4 і М/Т, 2007 року випуску чорного кольору, державний номер НОМЕР_1 .

Обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом (частина четверта статті 82 ЦПК України).

Згідно протоколу електронного аукціону №UA-ЕА-2019-05-02-000103-b від 14.06.2019, ПАТ КБ «Надра» продав право вимоги за кредитним договором № 08/09/2007/840-К2053 від 14.09.2007 із забезпеченням та право вимоги за кредитним договором 08/02/2007/840 К106 від 28.02.2007 із забезпеченням, переможцю торгів ОСОБА_2 за ціною 446532,14.

04 липня 2019 між ОСОБА_2 та ПАТ КБ «Надра» укладено Договір купівлі продажу (відступлення) прав вимоги за кредитним договором № 08/09/2007/840-К2053 від 14.09.2007 із забезпеченням та право вимоги за кредитним договором 08/02/2007/840 К106 від 28.02.2007 із забезпеченням.

Ухвалою Ленінського районного суду м. Миколаєва від 10.11.2021, замінено стягувача у виконавчому листі № 489/2017/13-ц (провадження № 2/489/1217/13), виданому 08 листопада 2013 року Ленінським районним судом м. Миколаєва по цивільній справі за позовом Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Надра» до ОСОБА_3 , ОСОБА_7 про стягнення заборгованості за кредитним договором, з Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Надра» на ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 .

Представник позивачки зазначає, що відповідачка ОСОБА_2 є матір`ю ОСОБА_3 , проте, доказів на підтвердження зазначеного суду не надано.

Представник позивача вказує, що ОСОБА_3 та ОСОБА_7 виплатили свої боргові зобов`язання перед новим стягувачем та на день подачі позову, стягував не має будь яких матеріальних претензій до боржників.

Як вбачається з інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна, сформованої 21.01.2024, в розділі щодо відомостей з Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, міститься запис про обтяження, а саме:

- номер запису про обтяження: 4178040 (спеціальний розділ); зареєстровано 08.01.2014 13:05:23 державний реєстратор: Васалатій Тетяни Миколаївни, Миколаївське міське управління юстиції Миколаївська обл..; документи, подані для державної реєстрації постанова про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, серія та номер: 41160754 виданий 13.12.2013, видавник: ОСОБА_4 , Ленінський відділ державної виконавчої служби Миколаївського міського управління юстиції; вид обтяження: арешт нерухомого майна; відомості про суб`єктів обтяження: обтяжував Ленінський відділ державної виконавчої служби Миколаївського міського управління юстиції, особа, майно/права якої обтяжуються: ОСОБА_7 ;

- номер запису про обтяження: 7734484 (спеціальний розділ); зареєстровано 18.11.2014 15:56:40 державний реєстратор: Мироненко Юлія Вікторівна, Миколаївське міське управління юстиції Миколаївська обл..; документи, подані для державної реєстрації постанова про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, серія та номер: 45417833 виданий 17.11.2014, видавник: ОСОБА_4 , Ленінський відділ державної виконавчої служби Миколаївського міського управління юстиції; вид обтяження: арешт нерухомого майна; відомості про суб`єктів обтяження: обтяжував Ленінський відділ державної виконавчої служби Миколаївського міського управління юстиції, особа, майно/права якої обтяжуються: ОСОБА_7 .

Як вбачається з листа Інгульського відділу державної виконавчої служби у місті Миколаєві Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) від 27.05.202у за вих. № 92287, згідно даних автоматизованої системи виконавчого провадження, на виконанні у відділі не перебуває жодного виконавчого провадження, де боржником зазначено ОСОБА_3 . Згідно даних автоматизованої системи виконавчого провадження, на виконанні у відділі перебувало виконавче провадження № 23457513 з примусового виконання виконавчого листа № 2-915 виданого 09.04.2010 Оболонським районним судом м. Києва про стягнення з ОСОБА_3 боргу на користь ТОВ «Просто фінанси» у розмірі 21962,57 грн. 13 вересня 2012 державним виконавцем винесено постанову про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження. 12 січня 2015 винесено постанову про закінчення виконавчого провадження відповідно до п. 10 ч. 1 ст. 49 Закону України «Про виконавче провадження» та направлено за належністю до Заводського відділу державної виконавчої служби Миколаївського міського управління юстиції.

За результатами пошуку виконавчих проваджень в АСВП, станом на 26.09.2024, у Інгульському ВДВС м. Миколаїв ГТУЮ у Миколаївській області перебувало виконавче провадження № 45417833 за боржником ОСОБА_7 , стягувачем ПАТ КБ «Надра». Стан виконавчого провадження завершено.

За результатами пошуку виконавчих проваджень в АСВП, станом на 26.09.2024 виконавчих проваджень, відкритих за боржником ОСОБА_6 , немає.

Посилання представника третьої особи на ст.. 50 Закону України «Про виконавче провадження», є безпідставним, оскільки, за виконавчим документом відбулася заміна сторони, яка не зверталася до виконавчої служби з заявою про примусове виконання виконавчого листа № 2/489/1217 виданого Ленінським районним судом м. Миколаєва 08.11.2013. Більш того, державним виконавцем не долучено до матеріалів справи відомостей про наявність боргових зобов`язань позивача щодо несплати виконавчого збору та витрат виконавчого провадження за виконавчими провадженнями № 23457513, 41160602.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що потреба у збереженні заборони на відчуження належного на праві приватної власності нерухомого майна, відпала, а на час звернення з позовом до суду за наявності заборони відчуження нерухомого майна, порушуються майнові права позивача, що полягають у неможливості реалізувати свої права та розпорядитись належним майном, підстав для продовження обтяження на майно суд не вбачає, а тому право позивача підлягає судовому захисту у заявлений ним спосіб шляхом скасування заборони на нерухоме майно, з огляду на що суд приходить до висновку, що позовні вимоги є законними, доведеними, обґрунтованими, а тому підлягають задоволенню в частині зняття арешту з майна.

Щодо судових витрат.

Оскільки при поданні позовної заяви позивач вимоги про розподіл судового збору не заявляла та таких вимог не заявляла і в судовому засіданні, враховуючи межі судового розгляду і диспозитивність цивільного судочинства, розподіл судового збору суд не здійснює.

Керуючись ст. ст. 4, 12, 89, 142, 259, 263-265 Цивільного процесуального кодексу України, суд

вирішив:

позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа Інгульський відділ державної виконавчої служби у місті Миколаєві Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), ОСОБА_3 про звільнення майна з-під арешту задовольнити.

Скасувати арешт, накладений:

- державним реєстратором: Васалатій Тетяна Миколаївна, Миколаївське міське управління юстиції Миколаївська обл..; номер запису про обтяження: 4178040 (спеціальний розділ); зареєстровано 08.01.2014 13:05:23; документи, подані для державної реєстрації постанова про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, серія та номер: 41160754 виданий 13.12.2013, видавник: ОСОБА_4 , Ленінський відділ державної виконавчої служби Миколаївського міського управління юстиції; вид обтяження: арешт нерухомого майна; відомості про суб`єктів обтяження: обтяжував Ленінський відділ державної виконавчої служби Миколаївського міського управління юстиції, особа, майно/права якої обтяжуються: ОСОБА_7 ;

- державним реєстратором: Мироненко Юлія Вікторівна, Миколаївське міське управління юстиції Миколаївська обл..; номер запису про обтяження: 7734484 (спеціальний розділ); зареєстровано 18.11.2014 15:56:40; документи, подані для державної реєстрації постанова про відкриття виконавчого провадження, серія та номер: 45417833 виданий 17.11.2014, видавник: ОСОБА_4 , Ленінський відділ державної виконавчої служби Миколаївського міського управління юстиції; вид обтяження: арешт нерухомого майна; відомості про суб`єктів обтяження: обтяжував Ленінський відділ державної виконавчої служби Миколаївського міського управління юстиції, особа, майно/права якої обтяжуються: ОСОБА_7 .

Судове рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на судове рішення може бути подана протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження.

Апеляційні скарги подаються учасниками справи в порядку статті 355 ЦПК України безпосередньо до Миколаївського апеляційного суду.

З інформацією щодо тексту судового рішення учасники справи можуть ознайомитися за веб-адресою Єдиного державного реєстру судових рішень: http://www.reyestr.court.gov.ua або за веб-адресою Судової влади України: https://court.gov.ua/fair/.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_3 .

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_3 , НОМЕР_4 .

Третя особа:

Інгульський відділ державної виконавчої служби у місті Миколаєві Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), юридична адреса: м. Миколаїв, пр-т Миру, 54 В, корп.. 4, .

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_5 .

Повний текст судового рішення складено «18» грудня 2024.

Суддя Н.О. Рум`янцева