Справа №: 343/1489/24
Провадження №: 2/343/517/24
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
I М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
10 грудня 2024 року м. Долина
Долинський районний суд Iвано-Франкiвської областi в складi:
головуючого судді - Керніцького І.І.,
секретаря судового засідання - Оленюк Т.В.,
розглянувши у відкритому судовому засiданнi в залі Долинського районного суду Івано-Франківської області справу № 343/1489/24 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог - Орган опіки та піклування: Служба у справах дітей Долинської міської ради, про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів,
за участю: позивачки- ОСОБА_1 , її представника - адвоката Кажука В.Б.,
представника органу опіки та піклування - Яремій Н.Б.,
особи, щодо якої ставиться питання про призначення опікуна - ОСОБА_3 ,
ОСОБА_3 звернулася до Долинського районного суду Івано-Франківської області з даним позовом, в якому просить позбавити ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , батьківських прав відносно її неповнолітньої дочки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ; призначити її, ОСОБА_1 , опікуном її онучки, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ; стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу) відповідачки щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.
Свої вимоги мотивує тим, що вона, ОСОБА_1 , до повномасштабного вторгнення в Україну російської федерації проживала у м.Лисичанськ Луганської області разом зі своєю дочкою, відповідачкою по справі ОСОБА_4 та її дочкою, а її онучкою - ОСОБА_3 .
Її дочка ОСОБА_5 у шлюбі з батьком дитини ніколи не перебувала, а його дані у графі про батька у свідоцтві про народження дитини ОСОБА_6 записано з її слів на підставі ст.135 Сімейного кодексу України.
Після повномасштабного вторгнення в Україну російської федерації вони з онучкою виїхали з Луганщини та переїхали проживати в м.Долина Івано-Франківської області, а її дочка відмовилась переїжджати в м.Долина і проживати разом з ними. ОСОБА_7 знайшла собі співжителя, з яким згодом офіційно одружилась і залишилася жити з ним у Вінницькій області.
Таким чином, з квітня 2022 року вони з внучкою проживають в м. Долина, де з 20.05.2022 офіційно зареєструвались як внутрішньо переміщені особи.
Ще під час проживання в Луганській області, її дочка не виконувала належним чином своїх батьківських обов`язків по відношенню до своєї дочки ОСОБА_8 , а саме: систематично залишала її без нагляду, а сама могла на декілька днів пропадати і не появлятись додому. Дитина, таким чином залишалась під її опікою.
Після їхнього переїзду в м.Долина вони з ОСОБА_8 сподівались, що її мама змінить своє відношення до неї, почне хоч трохи дбати про свою дитину. Проте відповідачка навіть не переїхала з ними на постійне проживання в м.Долина, а вирішила влаштувати собі своє особисте життя у Вінницькій області.
Вже протягом двох з половиною років відповідачка ніяким чином не бере участі у вихованні та матеріальному забезпеченні своєї дочки, не піклується про її фізичний і духовний розвиток, не забезпечує необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток, як складову виховання; не проявляє заінтересованості в подальшій долі дочки, не спілкується з дитиною, що необхідно їй для нормального розвитку, не дбає про розумово-освітній розвиток дитини, яку в такому підлітковому віці необхідно вчити досвіду ставати на шлях дорослого життя, розширювати знання і світогляд, більше двох років не надає дитині жодної матеріальної допомоги.
За таких обставин, всі ці обов`язки щодо її онучки доводиться виконувати їй самостійно. За вказаних обставин, вважає, що лише юридична її наявність, як матері, не приносить користі, а хіба що шкодить інтересам дитини.
Вона пробувала неодноразово переконати її змінити своє відношення до неї, як матері, і найголовніше щодо дитини, проте все безрезультатно. При спробі в телефонному режимі їй щось пояснити, вона прямо заявляє їй, щоб свої проблеми вони вирішували самі, бо в неї на це часу немає. По голосу чути, що практично постійно вона перебуває у стані алкогольного сп`яніння і прямо каже, що їй байдуже.
Оскільки з переїздом з Луганщини в м.Долина ситуація на краще в їхній сім`ї не змінилась, а стала ще гіршою, так як вони з відповідачкою не можуть знайти порозуміння щодо її хоч якоїсь участі у вихованні і матеріальному забезпеченні дитини, тому звертається до суду з позовом про позбавлення відповідачки батьківських прав щодо її дочки ОСОБА_8 .
Оскільки онучка ОСОБА_8 потребує постійної матеріальної допомоги, а відповідачка, нехтуючи своїми батьківськими обов`язками, не цікавиться ні вихованням дитини, ні її матеріальним забезпеченням, то зазначені факти можна розцінювати як свідоме ухилення від виховання дитини матір`ю, нехтування нею своїми обов`язками, що підтверджує відсутність серйозного ставлення відповідачки до своїх батьківських обов`язків.
Так як відповідачка ухиляється від виконання своїх обов`язків по вихованню та утриманню своєї дитини, не піклується про її фізичний, духовний та моральний розвиток, не надає матеріальної допомоги на її утримання, то всі питання щодо виховання її онучки вирішуються нею особисто без участі з боку відповідачки.
Вважає, що свідоме і тривале нехтування відповідачкою своїми батьківськими обов`язками щодо дитини є підставою для позбавлення її батьківських прав. Крім того, вона переконана, що поведінка і її відношення до дитини, в майбутньому не зміняться. Вважає також, що позбавлення батьківських прав відповідачки в першу чергу відповідатиме інтересам її онучки.
Вона усвідомлює, що позбавлення батьківських прав є крайнім заходом щодо одного з батьків, який нехтує своїми обов`язками щодо виховання дитини. Проте, вважає, що в кожному випадку суд має розглядати питання індивідуально, виходячи з фактичних обставин справи. Відповідачка вже більше двох років навіть не бачила дитини, не цікавиться дитиною, взагалі не допомагає дочці матеріально. Навіть зважаючи на те, що вона є її дочкою, а реального батька в дитини ніколи не було, але враховуючи всі вищевказані обставини, вважає, що є всі підстави для позбавлення відповідачки її батьківських прав, що також не тільки не обмежить права її онучки, а навпаки буде в її інтересах.
На даний час вона самостійно матеріально забезпечує внучку, водить її до школи, відвідує батьківські збори, робить з дитиною уроки, годує, одягає, тобто забезпечує її належний життєвий рівень. Відповідачка є працездатного віку, а тому може допомагати своїй дитині. Проте добровільно цього робити вона не хоче, як і не хоче брати участі у її вихованні. Вона отримує пенсію у розмірі 5000 грн на місяць, але цього їм з внучкою не вистачає, тому вважає, що і її мати повинна свою дитину забезпечувати.
Як їй відомо, аліменти відповідачка нікому не платить, стягнень по виконавчих листах з відповідачки не проводяться, тому вона може надавати фінансову допомогу дочці.
Позивачка ОСОБА_1 та її представник - адвокат Кажук В.Б. (ордер серії АТ №1073674 а.с.17, свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю серії ІФ №000996 від 29.10.2014 а.с.18) в судовому засіданні позовні вимоги підтримали, зіславшись на зазначені в позовній заяві обставини. Просили позов задовольнити, оскільки це відповідатиме найкращим інтересам неповнолітньої дитини - дочці відповідачки по справі, а внучці позивачки, неповнолітній ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Відповідачка ОСОБА_2 в судове засідання не з`явилася, хоч про дату, час та місце слухання справи була повідомлена у встановленому Законом порядку, про що свідчать рекомендовані повідомлення про вручення поштового відправлення (а.с.25,28,36). Відзиву на позов не подавала.
У судовому засіданні представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог - органу опіки та піклування в особі Служби у справах дітей Долинської міської ради Яремій Н.Б. (довіреність №4/05-19/35в від 02.01.2024 а.с.37) вказала, що комісією з питань захисту прав дитини міської ради були вивчені надані ОСОБА_1 документи. На основі наданих документів комісія колегіально прийняла рішення про доцільність позбавлення батьківських прав відповідачки ОСОБА_2 щодо її малолітньої дочки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтримує вона і під час розгляду справи.
В судовому засіданні заслухано також думку особи, щодо якої розглядається питання про призначення опікуна - неповнолітньої ОСОБА_3 , яка суду вказала про те, що вона хоче проживати разом з бабусею ОСОБА_1 . Бабуся про неї піклується, утримує її. З мамою вона останній раз спілкувалась на свій день народження по телефону. Більше мама з нею не спілкувалася. Приїжджала до неї тільки один раз.
Суд, заслухавши пояснення позивачки, її представника, представника органу опіки та піклування, думку особи, щодо якої розглядається питання про призначення опікуна - неповнолітньої ОСОБА_3 , дослідивши здобуті та перевірені в судовому засіданні докази в їх сукупності, вважає що позов, підлягає до задоволення, виходячи з наступного:
Ч.ч. 1,3 ст. 12 ЦПК України передбачено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Ст.51 Конституції України визначено, що сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою.
Згідно з ст.18 Закону України «Про охорону дитинства», держава забезпечує право дитини на проживання в таких санітарно-гігієнічних та побутових умовах, що не завдають шкоди її фізичному та розумовому розвитку.
Судом на перше місце ставляться «якнайкращі інтереси дитини», оцінка яких включає в себе знаходження балансу між усіма елементами, необхідними для прийняття рішення.
У справі «Хант проти України» від 07 грудня 2006 року Європейським судом з прав людини наголошено, що між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага і, дотримуючись такої рівноваги, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків (пункт 54).
Ст. 9 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої Україною згідно постанови Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року № 789-ХІІ, зобов`язує держави-учасниці забезпечувати, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають окремо і потрібно прийняти рішення щодо місця проживання дитини.
Забезпечення найкращих інтересів дитини - це дії та рішення, що спрямовані на задоволення індивідуальних потреб дитини відповідно до її віку, статі, стану здоров`я, особливостей розвитку, життєвого досвіду, родинної, культурної та етнічної належності та враховують думку дитини, якщо вона досягла такого віку і рівня розвитку, що може її висловити (п. 4 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про охорону дитинства»).
Мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини (ст. 141 СК України).
Підстави позбавлення батьківських прав передбачені ч. 1 ст. 164 СК України. Зокрема, п. 2 ч. 1 ст. 164 даного кодексу визначено, що мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків щодо виховання дитини та/або забезпечення здобуття нею повної загальної середньої освіти.
Тлумачення змісту п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України дає змогу зробити висновок, що ухилення від виконання обов`язків щодо виховання дитини може бути підставою для позбавлення батьківських прав лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.
У відповідності до вимог ст.165 СК України, право звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я або навчальний заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років.
Позбавлення батьківських прав є винятковим заходом, який тягне за собою істотні правові наслідки як для батька (матері), так і для дитини (ст. 166 СК України). Позбавлення батьківських прав допускається лише тоді, коли змінити поведінку батьків у кращу сторону неможливо, і лише при наявності вини у діях батьків.
Як вбачається зі світлокопії свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 від 19.04.2011, виданого Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Лисичанського міського управління юстиції у Луганській області, ОСОБА_3 народилася ІНФОРМАЦІЯ_3 , батьками якої вказано: батько - ОСОБА_9 , мати - ОСОБА_5 (а.с.7). Відомості про батька записані відповідно до частини першої статті 135 Сімейного кодексу України (за вказівкою матері), про що свідчить Витяг з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження відповідно до статей 126, 133, 135 Сімейного кодексу України (а.с.11).
Про те, що відповідачка ОСОБА_2 є дочкою позивачки ОСОБА_1 свідчить світлокопія свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 , виданого повторно 02.11.2022 Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Лисичанського міського управління юстиції у Луганській області, згідно якого ОСОБА_5 народилася ІНФОРМАЦІЯ_4 , її батьками вказано: батько - ОСОБА_10 , мати - ОСОБА_1 (а.с.8).
Як встановлено в судовому засіданні відповідачка ОСОБА_2 більше двох років жодним чином не бере участі у вихованні та матеріальному забезпеченні своєї дочки ОСОБА_3 , не піклується про її фізичний і духовний розвиток, не забезпечує необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток, як складову виховання. Дані факти також підтвердила особа, щодо якої ставиться питання про призначення опікуна - неповнолітня ОСОБА_3 .
Дослідженими в судовому засіданні доказами встановлено, що відповідачка ухиляється від виконання своїх обов`язків щодо виховання неповнолітньої дитини - дочки ОСОБА_3 .
Так, у відповідності до акту обстеження матеріально-побутових умов сім`ї від 04.04.2024, проведеного у помешканні ОСОБА_1 по АДРЕСА_1 вбачається, що зі слів ОСОБА_1 мати дитини ОСОБА_2 на даний час проживає по АДРЕСА_2 , а батько дитини участі у її вихованні не бере. ОСОБА_14 з м.Лисичанськ Луганської області до м.Долина прибула без законного представника та проживає з бабою по лінії матері (а.с.15).
Згідно довідки №02-10/123 від 23.09.2022 ОСОБА_3 зарахована до Долинського ліцею №4 Долинської міської ради Івано-Франківської області в 6-А клас з 23.09.2022 (а.с.13).
Відповідно до характеристики учениці 7 класу Долинського ліцею №1 Долинської міської ради Івано-Франківської області ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , остання навчається у Долинському ліцеї №1 з вересня 2023 року. Бабуся веде постійний контроль за навчанням та поведінкою внучки. Має контакти зі школою та класним керівником. Батьки ОСОБА_8 її шкільним життям за цей рік не цікавились (а.с.14).
Згідно із ч.ч. 2 та 4 ст. 155 СК України, батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. Ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом.
При розгляді даної цивільної справи достовірно було встановленою що відповідачка ОСОБА_2 протягом значного періоду часу свідомо не виконує свої обов`язки по вихованню своєї дитини: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , не піклується про неї, не проявляє заінтересованості в її подальшій долі, не цікавиться її успіхами, станом здоров`я, не піклується про фізичний і духовний розвиток дитини, підготовкою до самостійного життя, зокрема: не забезпечує необхідним харчуванням, медичним доглядом, лікуванням, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання, не надає дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей, не сприяє засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі, не виявляє інтересу до її внутрішнього світу, тобто своєю бездіяльністю створює умови, які шкодять дитині.
Відповідно до положень п. 15 Постанови Пленуму Верховного суду України №3 від 30.03.2007 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей.
Згідно висновку органу опіки та піклування Долинської міської ради, який затверджений рішенням виконавчого комітету Долинської міської ради №1194 від 25.11.2024 (а.с.38, 39-41) орган опіки та піклування Долинської міської ради вважає за доцільне позбавити ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , батьківських прав по відношенню до її дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Таким чином, в судовому засіданні після детального вивчення всіх обставин справи, встановлено, що відповідачка дійсно ухиляється від належного виконання своїх батьківських обов`язків по вихованню, утриманню неповнолітньої дочки, не відвідує її більше двох років, не проявляє щодо неї батьківського піклування та турботи, не цікавиться її станом здоров`я, хоча має таку можливість, тому, з врахуванням висновку органу опіки та піклування Долинської міської ради, є підстави для позбавлення її батьківських прав відносно дочки, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , тому позов в частині позовних вимог про позбавлення ОСОБА_2 батьківських прав відносно ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , підлягає до задоволення.
Крім того, суд зазначає, що позбавлення батьківських прав не тягне невідворотних наслідків, оскільки не позбавляє особу, яка позбавлена батьківських прав, на спілкування з дитиною і побачення з нею, а також права на звернення до суду з позовом про поновлення батьківських прав.
Аналогічна правова позиція міститься в постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 02 серпня 2021 року у справі № 331/8310/15, провадження № 61-4879св20.
Позов в частині стягнення аліментів також підлягає до задоволення, виходячи з наступного:
Згідно з ч.ч. 1,2 ст. 27 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, кожна дитина має право на рівень життя, необхідний для її фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку. Батьки несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини
Відповідно до положень ч.2 ст. 166 СК України, особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини. Одночасно з позбавленням батьківських прав суд може на вимогу позивача або за власною ініціативою вирішити питання про стягнення аліментів на дитину.
Згідно з ст.180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.
Ст. 181 СК України, передбачено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька, і (або) у твердій грошовій сумі.
Позивачка у відповідності до ч.3 ст.181 СК України скористалася своїм правом, звернувшись із позовом про стягнення аліментів, шляхом їх присудження у частці від доходу відповідачки.
Крім того, Закон не встановлює обов`язку доведення мотивів, на підставі яких позивачка бажає скористатися такою можливістю.
Відповідно до ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.
Ч.1 ст. 183 СК України, встановлено, що частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.
Відповідно до ч.1 ст.79 СК України - аліменти присуджуються за рішенням суду від дня подання позовної заяви.
В судовому засіданні встановлено, що дочка позивачки ОСОБА_1 - відповідачка по справі ОСОБА_2 участі у вихованні та утриманні своєї дочки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , не бере.
Враховуючи вищенаведене, суд приходить до переконання, що оскільки утримання неповнолітньої дитини є обов`язком батьків, а відповідачка ОСОБА_2 добровільно не надає матеріальну допомогу на утримання неповнолітньої дочки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , хоча може її надавати, позов ОСОБА_1 в частині вимог про стягнення аліментів підлягає до задоволення.
Визначаючи розмір аліментів судом враховується матеріальне становище позивачки ОСОБА_1 , яка є осоюою пенсійного віку, матеріальне становище відповідачки ОСОБА_2 , відсутність у неї інших утриманців, яких вона зобов`язана утримувати у відповідності до вимог Закону, а також інші обставини, що мають істотне значення для вирішення спору та приходить до висновку, що з урахуванням положень статті 182 СК України щодо встановлення мінімального гарантованого розміру аліментів відповідно до Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо створення економічних передумов для посилення захисту права дитини на належне утримання», ст. 7 Закону України «Про державний бюджет України на 2024 рік», з відповідачки слід стягувати аліменти в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу) відповідача щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.
При цьому, суд також бере до уваги, що з огляду на положення п. 4 ч. 1 ст. 161 ЦПК України, аліменти у розмірі однієї чверті заробітку (доходу) платника аліментів на одну дитину можуть стягуватися навіть у безспірному порядку (в наказному провадженні).
Питання судових витрат слід вирішити у відповідності до вимог ст. 141 ЦПК України.
Суд також враховує, що позивачка при зверненні до суду з позовом про стягнення аліментів звільнений від сплати судового збору на підставі ст.5 Закону України «Про судовий збір» , а тому, враховуючи вимоги ст.141 ЦПК України, з відповідачки в дохід держави підлягає стягненню судовий збір в сумі 1211,20 грн.
На пiдставi ст.ст. 79, 80, 84, 180-183, 191, 150, 164,165, 166 Сімейного кодексу України, ст.29 ЦК України, Постанови Пленуму Верховного суду України №3 від 30.03.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» , керуючись ст.ст. 141, 258, 259,264, 265, 268, 352,354,355,430 ЦПК України, суд-
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог - Орган опіки та піклування: Служба у справах дітей Долинської міської ради, про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів задовольнити.
Позбавити ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , батьківських прав відносно її неповнолітньої дочки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_6 .
Призначити ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , опікуном її онучки, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_6 .
Проводити стягнення аліментів з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу) відповідачки щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.
Стягнення аліментів розпочати з 08 липня 2024 року року і проводити до досягнення дитиною повноліття.
Рішення суду в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць підлягає обов`язковому негайному виконанню.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави 1211,20 гривень судового збору за подання позову в частині стягнення аліментів.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому заочного рішення суду.

Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до Івано-Франківського апеляційного суду .

Учасник справи, якому рішення суду не було вручене у день проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.

Позивачка: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , РНОКПП НОМЕР_3 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_3 , яка взята на облік як внутрішньо переміщена особа за адресою проживання/перебування: АДРЕСА_4 .

Відповідачка: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_3 , проживає за адресою: АДРЕСА_5 .

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог: Орган опіки та піклування: Служба у справах дітей Долинської міської ради, місцезнаходження: м. Долина, просп. Незалежності, 5 Калуського району Івано-Франківської області, .

Суддя Долинського районного суду Керніцький І.І.