Справа № 307/5105/23
Провадження № 2/307/903/23
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 грудня 2024 року м. Тячів

Тячівський районний суд Закарпатської області в складі головуючого Чопик В.В. при секретарі Томишинець А.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Тячів, цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , від імені якого діє представник ОСОБА_2 , до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 про стягнення заборгованості за договором позики.

В С Т А Н О В И В :

Позивач ОСОБА_1 , від імені якого діє представник ОСОБА_2 , звернувся до суду із позовом до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 про стягнення заборгованості за договором позики. Свої вимоги обґрунтовує тим, що 01.10.2016 року, між ним та ОСОБА_7 був укладений договір позики, згідно якого позивач надав ОСОБА_7 у борг грошові кошти в загальному розмірі 100 000,00 доларів США, що за курсом НБУ станом на день подачі позову становить 3 742 000,00 грн., які останній зобов`язався повернути до 31.12.2020 року, що підтверджується власноручно написаною ОСОБА_7 розпискою. ОСОБА_7 позичав вказані кошти у нього для розвитку бізнесу (будівництва цеху та закупівлю обладнання). При укладенні вказаного договору, ОСОБА_7 ствердив, що перебуває у шлюбі з ОСОБА_3 , яка дала усну згоду на укладення даного договору. Разом з тим, у вищевказані строки ОСОБА_7 на порушення своїх договорних зобов`язань, позику не повернув та на його прохання про добровільну сплату заборгованості ніяким чином не відреагував. ОСОБА_7 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , що стверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 виданого 24.07.2023 р. Приватним нотаріусом Тячівського районного територіального округу Крец М.Ю. заведено спадкову справу № 87/2023.

Із заявами до нотаріуса про прийняття спадщини після смерті смерті ОСОБА_7 звернулися ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_3 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_4 , ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , РНОКПП НОМЕР_5 , ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , РНОКПП НОМЕР_6 .

Фактично зазначені особи, є такими, що прийняли спадщину після смерті ОСОБА_7

03.01.2024 року він звернувся до приватного нотаріуса Тячівського РНО з Крец М.Ю. з вимогою у якій просив повідомити спадкоємців, які подали заяви про прийняття спадщини про наявність боргу спадкодавця ОСОБА_7 , а також повідомити спадкоємців про зобов?язання задоволити вимоги кредитора особисто, у розмірі, який відповідає його частці у спадщині.

05.03.2024 року приватним нотаріусом Тячівського РНО Крец М.Ю. надіслано повідомлення спадкоємцям про наявність боргу спадкодавця ОСОБА_7 перед ОСОБА_1 у розмірі 100 000 дол. США та запропоновано задоволити вимоги кредитора особисто, у розмірі, який відповідає Вашій частці у спадщині (копія підтвердження про надіслання повідомлення додається). Разом з тим, після повідомлення спадкоємців про наявність боргу такий спадкоємцями у добровільному порядку не повернуто.

Тому просить суд стягнути солідарно з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_3 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_4 , ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , РНОКПП НОМЕР_5 , ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , РНОКПП НОМЕР_6 в межах вартості майна, одержаного у спадщину після смерті ОСОБА_7 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , РНОКПП НОМЕР_7 суму заборгованості за борговою розпискою від 01.10.2016 року в розмірі 3 742 000,00 грн.

Представник позивача в судове засідання не з`явився, однак надав суду заяву в якій просить суд справу розглянути у його відсутності, заявлені вимоги підтримує та просить їх задовольнити, а тому суд на підставі ст.. 223 ЦПК України справу розглянув у його відсутності.

Відповідачі в судове засідання не з`явилися, причини своєї неявки суду не повідомили, хоча по час і місце розгляду справи були належним чином повідомлені, а тому суд на підставі ст.. 223 ЦПК України справу розглянув у їх відсутності.

На підставі ст.247 ч.2 ЦПК України, у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Дослідивши матеріали справи суд дійшов до наступного висновку.

Судом встановлено, що 01.10.2016 року, між позивачем та ОСОБА_7 був укладений договір позики, згідно якого позивач надав ОСОБА_7 у борг грошові кошти в загальному розмірі 100 000,00 доларів США, що за курсом НБУ станом на день подачі позову становить 3 742 000,00 грн., які останній зобов`язався повернути до 31.12.2020 року, що підтверджується власноручно написаною ОСОБА_7 розпискою.

ОСОБА_7 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , що стверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 виданого 24.07.2023 р. Приватним нотаріусом Тячівського районного територіального округу Крец М.Ю. заведено спадкову справу № 87/2023.

За правилами частини першої статті 608 ЦК України зобов`язання припиняється смертю боржника, якщо воно є нерозривно пов`язаним з його особою і у зв`язку з цим не може бути виконане іншою особою.

Згідно зі статтею 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Відповідно до статті 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Правилами Глави 87 ЦК України «Здійснення права на спадкування» передбачено, що спадкоємець за заповітом чи за законом вважається таким, що прийняв спадщину за умови:

якщо він постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини (ч.3 ст.1268 ЦК); якщо спадкоємець є малолітня, неповнолітня, недієздатна особа, а також особа, цивільна дієздатність якої обмежена (ч.4 ст.1268 ЦК); якщо спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, подав нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини (ч.1 ст.1269 ЦК).

Із заявами до нотаріуса про прийняття спадщини після смерті смерті ОСОБА_7 звернулися ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_3 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_4 , ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , РНОКПП НОМЕР_5 , ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , РНОКПП НОМЕР_6 .

Таким чином, зазначені особи, є такими, що прийняли спадщину після смерті ОСОБА_7

03.01.2024 року позивач звернувся до приватного нотаріуса Тячівського РНО з Крец М.Ю. з вимогою у якій просив повідомити спадкоємців, які подали заяви про прийняття спадщини про наявність боргу спадкодавця ОСОБА_7 , а також повідомити спадкоємців про зобов`язання задоволити вимоги кредитора особисто, у розмірі, який відповідає його частці у спадщині.

05.03.2024 року приватним нотаріусом Тячівського РНО Крец М.Ю. надіслано повідомлення спадкоємцям про наявність боргу спадкодавця ОСОБА_7 перед ОСОБА_1 у розмірі 100 000 дол. США та запропоновано задоволити вимоги кредитора особисто, у розмірі, який відповідає Вашій частці у спадщині.

Разом з тим, після повідомлення спадкоємців про наявність боргу такий спадкоємцями у добровільному порядку не повернуто.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа в порядку, встановленому цим Кодексом, має право звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно ст.13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності.

За змістом статей 12 та 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно п. 1 ч. 2 ст. 11 Цивільного кодексу України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Статтею 509 ЦК України передбачено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості.

За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Згідно зі змістом статті 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.

Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Відповідно до ст. 1047 цього ж Кодексу договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей.

Згідно з частиною 1 статті 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Згідно позиції, висловленої у Постанові Верховного Суду України від 18.09.2013 року у справі № 6-63цс13, письмова форма договору позики внаслідок його реального характеру є доказом не лише факту укладення договору, але й факту передачі грошової суми позичальнику. Договір позики є двостороннім правочином, а також він є одностороннім договором, оскільки після укладення цього договору всі обов`язки за договором позики, у тому числі повернення предмета позики або рівної кількості речей того ж роду та такої ж якості, несе позичальник, а позикодавець набуває за цим договором тільки права.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 16 січня 2019 року в справі №464/3790/16-ц (провадження №14-465цс18) вказано, що: «за своїми правовими ознаками договір позики є реальним, одностороннім (оскільки, укладаючи договір, лише одна сторона - позичальник зобов`язується до здійснення дії (до повернення позики), а інша сторона - позикодавець стає кредитором, набуваючи тільки право вимоги), оплатним або безоплатним правочином, на підтвердження якого може бути надана розписка позичальника, яка є доказом не лише укладення договору, але й посвідчує факт передання грошової суми позичальнику.

Факт отримання ОСОБА_7 грошових коштів підтверджується борговою розпискою від 01.10.2016. Вказана розписка написана власноручно та засвідчена підписом ОСОБА_7 01.10.2016.

Відповідно до статті 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно із частиною першою статті 598 ЦК України зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом.

Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін) (стаття 530 ЦК України).

Відповідно до статті 599 ЦК України зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Згідно зі ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Отже для належного виконання зобов`язання необхідно дотримуватись визначених у договорі строків, зокрема щодо сплати коштів, визначених договором, а тому прострочення виконання зобов`язання є його порушенням.

Таким чином, судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що між позивачем та ОСОБА_7 був укладений договір позики, що підтверджується борговою розпискою від 01.10.2016 року, за якою ОСОБА_1 позичив (передав у власність), а ОСОБА_7 відповідно отримав (у борг) 100 000,00 доларів США, що за курсом НБУ станом на день подачі позову становить 3 742 000,00 грн., які останній зобов`язався повернути до 31.12.2020 року.

Враховуючи наведене, а також те, що стороною позивача доведено факт укладення договору позики, факт отримання ОСОБА_7 коштів та порушення останнім зобов`язання щодо їх повернення, а відповідачами, в свою чергу, не надано жодних доказів, які б спростували викладені у позові обставини, тому суд приходить до висновку, що наявні правові підстави для задоволення позову, та стягнення солідарно з відповідачів на користь позивача заборгованість за борговою розпискою від 01.10.2016 в розмірі 100 000,00 доларів США, що за курсом НБУ станом на день подачі позову становить 3 742 000,00 грн.

У відповідності до ч.1 ст.141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сплачений при поданні позовної заяви судовий збір в розмірі 992,40 грн.

Керуючись ст.ст. 509, 526, 530, 536, 625, 626, 628, 1046, 1048, 1049, 1050 ЦК України, ст.ст. 12,13, 76-81, 141, 263-265, 280-282, 354-355 ЦПК України, суд,-

У Х В А Л И В:

Позов задовольнити.

Стягнути солідарно з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_3 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_4 , ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , РНОКПП НОМЕР_5 , ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , РНОКПП НОМЕР_6 в межах вартості майна, одержаного у спадщину після смерті ОСОБА_7 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , РНОКПП НОМЕР_7 суму заборгованості за борговою розпискою від 01.10.2016 року в розмірі 3 742 000,00 грн.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення до апеляційного суду Закарпатської області через Тячівський районний суд, а у разі оголошення лише вступної та резолютивної частини рішення зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , РНОКПП НОМЕР_7 , мешканець АДРЕСА_1 .

Відповідач: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , мешканка АДРЕСА_2 .

Відповідач: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_3 , мешканка АДРЕСА_2 .

Відповідач: ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_4 , мешканка АДРЕСА_2 .

Відповідач: ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , мешканка АДРЕСА_3 .

Відповідач: ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , РНОКПП НОМЕР_5 , мешканець АДРЕСА_3 .

Відповідач: ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , РНОКПП НОМЕР_6 , мешканка АДРЕСА_4 .

Суддя: В.В. Чопик