Провадження № 2-п/175/29/24
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 грудня 2024 року смт. Слобожанське

Дніпропетровський районний суд Дніпропетровської області

у складі: головуючого судді Бойка О.М.

при секретарі Кальченко Ю.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Слобожанське заяву ОСОБА_1 , про перегляд заочного рішення по цивільній справі №201/15991/23 від 16 липня 2024 року, -

В С Т А Н О В И В:

У провадженні Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області перебувала справа №201/15991/23 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Укр Кредит Фінанс» до ОСОБА_1 , про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Заочним Рішенням Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 16.07.2024 року по справі №201/15991/23 було ухвалено:

«… Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Укр Кредит Фінанс» до ОСОБА_1 , про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Укркредитфінанс», заборгованість за кредитним договором у розмірі 98 189,00 грн.

Стягнути з ОСОБА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Укркредитфінанс», суму сплаченого судового збору у розмірі 2 147,00 грн.…».

У серпні 2024 року до суду надійшла заява ОСОБА_1 , про перегляд заочного рішення по цивільній справі №201/15991/23 від 16 липня 2024 року.

В обґрунтування заяви відповідач вказує на те, що не отримував судові повістки, а тому не знав про розгляд вказаної цивільної справи.

Також, зазначив, що штрафні санкції за користування кредитними коштами стягнуті неправомірно, оскільки та території України запроваджено воєнний стан, а тому штрафи, проценти та пеня не нараховуються.

У судове засідання відповідач не з`явився. Про час та місце був належним чином повідомлений, що підтверджується довідками про доставку повідомлення у додаток «Viber» на вказаний у позовній заяві номер відповідача та який зазначено відповідачем у заяві про перегляд заочного рішення.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Вивчивши матеріали вказаної цивільної справи та матеріали заяви про перегляд заочного рішення, суд, вважає, що заява підлягає залишенню без задоволення з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 288 ЦПК України, заочне рішення підлягає скасуванню, якщо судом буде встановлено, що відповідач не з`явився в судове засідання та (або) не повідомив про причини неявки, а також не подав відзив на позовну заяву з поважних причин, і докази, на які він посилається, мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Так, поважними причинами неявки можуть бути хвороба, тривале відрядження, інші обставини, що об`єктивно перешкоджають явці до судового засідання, які, безумовно, повинні бути підтверджені документально відповідними доказами, тобто, повинні додаватися до заяви про перегляд заочного рішення. Крім того, відповідач має подати документи, що свідчать про неможливість повідомити суд про причини неявки у судове засідання.

Згідно з п. 2 ч. 3 ст. 287 ЦПК України, у результаті розгляду заяви про перегляд заочного рішення суд може своєю ухвалою скасувати заочне рішення і призначити справу до розгляду за правилами загального чи спрощеного позовного провадження.

Як встановлено в судовому засіданні, що також підтверджується матеріалами справи, відповідач по справі ОСОБА_1 , у судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, що підтверджується судовими повістками, які були надіслані засобами смс-повідомлень, та підтверджується довідками про доставку повідомлення у додаток «Viber» на вказаний у позовній заяві номер відповідача та який зазначено відповідачем у заяві про перегляд заочного рішення, а тому зі згоди позивача на підставі ст. 224 ЦПК України суд ухвалив рішення при заочному розгляді справи.

Водночас, з`ясування причин неявки не може бути підставою для скасування заочного рішення. Для цього відповідач має вказати докази, які мають значення для справи та можуть привести до ухвалення рішення, протилежного заочному повністю або частково, або до його зміни. Тобто, якщо б ці докази були відомі суду при розгляді справи, то у справі було б ухвалено інше рішення.

Вказує, що була стягненна неустойка (штраф, пеня), проте, під час запровадження на території України військового стану штраф та пеня не повинні стягуватись. Вважає, що проценти за користування кредитом і є штрафом та пенею.

Щодо стверджень відповідача, що позивач неправомірно здійснював нарахування відсотків за користування кредитом, оскільки прикінцеві та перехідні положення ЦК України містять норму, за якою у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем), то слід вказати наступне.

Стаття 625 ЦК України передбачає, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Відповідно до ст.1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Якщо позичальник своєчасно не повернув речі, визначені родовими ознаками, він зобов`язаний сплатити неустойку відповідно до статей 549-552 цього Кодексу, яка нараховується від дня, коли речі мали бути повернуті, до дня їх фактичного повернення позикодавцеві, незалежно від сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.

Частина 1 статті 1048 ЦК України вказує, що Позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України.

Особливу увагу слід звернути на норму ч.1 ст. 1054 ЦК України, в якій вказано, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Пункт 18 прикінцевих та перехідних положень ЦК України вказує, що у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем).

Тобто виходячи з вищевказаних норм, можливо дійти до висновку, що відсотки за користування кредитом не є штрафом, пенею або неустойкою, які нараховуються за неналежне виконання кредитного зобов`язання, а є частиною умови надання позики та своєрідною платою за користування позиченими коштами у банку чи іншої кредитної установи, а тому норми пункту 18 прикінцевих та перехідних положень ЦК України та, як наслідок, статті 625 ЦК України не застосовувалась до ОСОБА_2 при нарахуванні заборгованості за кредитними договором.

Крім того, відповідно до ч. 2, 3 ст. 284 ЦПК України заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Крім того, суд звертає увагу, що в Україні визнається і діє принцип верховенства права (ст.8 Конституції України).

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях визначив окремі ознаки принципу верховенства права у розбудові національних систем правосуддя та здійсненні судочинства, яких мають дотримуватись держави - члени Ради Європи, що підписали Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року.

Так, у справі «Пономарьов проти України» Європейський суд з прав людини наголосив, що «право на справедливий судовий розгляд, яке гарантовано пунктом 1 статті 6 Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року має розумітися у світлі преамбули Конвенції, у відповідній частині якої зазначено, що верховенство права є спільною спадщиною Високих Договірних Сторін. Одним з фундаментальних аспектів верховенства права є принцип правової визначеності, який передбачає повагу до принципу res judicata - принципу остаточності рішень суду. Цей принцип стверджує, що жодна зі сторін не має права вимагати перегляду остаточного та обов`язкового рішення суду просто тому, що вона має на меті добитися нового слухання справи та нового її вирішення. Винятки із цього принципу можуть мати місце лише за наявності підстав, обумовлених обставинами важливого та вимушеного характеру» (п.40 Рішення від 3 квітня 2008 року, заява №3236/03).

Суди повинні обґрунтовувати відповідне рішення. У кожному випадку національні суди повинні встановити, чи виправдовують причини поновлення строку оскарження втручання у принцип res judicata, особливо коли національне законодавство не обмежує дискреційні повноваження судів стосовно часу або підстав для поновлення строків (п.41 Рішення у справі «Пономарьов проти України» від 03 квітня 2008 року, заява № 3236/03).

Так, у ході розгляду заяви було встановлено, що підстав для скасування заочного рішення Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області ухваленого по справі №201/15991/23 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Укр Кредит Фінанс» до ОСОБА_1 , про стягнення заборгованості за кредитним договором у суду немає, оскільки відповідачем до заяви про перегляд заочного рішення не надано доказів, які мали б істотне значення для правильного вирішення справи та можуть привести до ухвалення іншого рішення, протилежного заочному.

Таким чином, відсутня правова сукупність підстав для перегляду заочного рішення, тому заяву відповідача слід залишити без задоволення.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 287, 288 ЦПК України, суд,-

у х в а л и в :

Заяву ОСОБА_1 , про перегляд заочного рішення по цивільній справі №201/15991/23 від 16 липня 2024 року залишити без задоволення.

Роз`яснити відповідачу ОСОБА_1 , що відповідно до пункту 4 статті 287 ЦПК України, у разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення, заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Бойко О.М.