ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
провадження № 2-о/753/807/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 грудня 2024 року Дарницький районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді - Цимбал І.К.

при секретарі - Козін В.Є.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області, про встановлення факту, що має юридичне значення,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документу, мотивуючи свої вимоги тим, що в період з 01.09.1991 по 20.06.1994 ОСОБА_1 навчався в Лисичанському професійно-технічному училищі №51 після завершення навчання заявник отримав диплом серії НОМЕР_1 від 20.06.1994. Проте, в дипломі прізвище заявника зазначено, як « ОСОБА_1 », в той час коли вірним є « ОСОБА_1 ».

В зв`язку з чим заявник звернувся до суду з даною заявою, оскільки встановлення такого факту необхідне заявнику для отримання пенсії.

Заявник в судове засідання не з`явився, просив проводити розгляд справи в його відсутність, заяву підтримав і просив задовольнити.

Представник заінтересованої особи, в судове засідання не прибув, про дату, час і місце судового засідання був повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив. Клопотань про відкладення розгляду та будь-яких заяв не подавав.

Суд дослідивши матеріали справи, встановив наступні факти і відповідні їм правовідносини.

ОСОБА_1 , народився ІНФОРМАЦІЯ_1 , згідно копії паспорту заявника його прізвище зазначено як « ОСОБА_1 », російською « ОСОБА_1 » /а.с. 3/.

Згідно копії ідентифікаційного номеру прізвище заявника зазначено « ОСОБА_1 » /а.с. 4/.

Згідно копії диплому серії НОМЕР_1 від 20.06.1994 прізвище заявника зазначено « ОСОБА_1 » /а.с. 5/, в той час коли в додатку до диплому від 20.06.1994 прізвище заявника зазначено « ОСОБА_1 » /а.с. 6/.

Наявні у матеріалах справи копій документів, а саме: паспорта громадянина України, ідентифікаційного номеру, додатку до диплому, трудової книжки та військового квитка, узгоджуються між собою.

Відповідно до пункту 12 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», при розгляді справи про встановлення відповідно до п. 6 ст. 273 ЦПК факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, вказаними у свідоцтві про народження або в паспорті, у тому числі, факту належності правовстановлюючого документа, в якому допущені помилки у прізвищі, імені, по батькові або замість імені чи по батькові зазначені ініціали суд повинен запропонувати заявникові подати докази про те, що правовстановлюючий документ належить йому і що організація, яка видала документ, не має можливості внести до нього відповідні виправлення. Це є підставою для вирішення питання про встановлення факту, про який йдеться в документі, відповідно до чинного законодавства.

Разом з тим, на підставі п. 6 ч. 1 ст. 256 ЦПК суд може встановлювати факти належності особі документів, які не відносяться до таких, що посвідчують особу, наприклад, довідок про поранення чи перебування у госпіталі у зв`язку з пораненням, повідомлення військових частин, військкоматів і інших органів військового управління про загибель чи пропажу без вісті в зв`язку з обставинами військового часу, а також заповіту, страхового свідоцтва (полісу), ощадної книжки, трудової книжки, іншого документа про трудовий стаж.

Відповідно листа ВСУ 01.01.2012 року «Про судову практику розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення", громадяни мають право звернутися до суду із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документа у відповідності до п. 6 ч. 1ст. 315 ЦПК України. Проте сам по собі факт належності документа не породжує для його власника жодних прав, юридичне значення має той факт, що підтверджується документом. Таким чином, для заявника важливо не так саме одержання документа, як оформлення особистих чи майнових прав, що випливають із цього факту. Це означає, що в судовому порядку можна встановити належність громадянину такого документа, який є правовстановлюючим.

Таким чином, суд вважає за необхідне задовольнити заяву ОСОБА_1 про встановлення факту належності правовстановлюючого документу.

Судові витрати у справах окремого провадження розподілу не підлягають.

Керуючись ст.ст. 10, 263-265, 294, 315, 319, 354 ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області, про встановлення факту, що має юридичне значення - задовольнити.

Встановити факт належності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 : диплому кваліфікованого робітника серії НОМЕР_1 виданого Лисичанським професійно-технічним училищем №51 від 20.06.1994 року.

Рішення може бути оскаржене до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Головуючий