Романівський районний суд Житомирської області
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

18 грудня 2024 року селище Романів

Романівський районний суд Житомирської області в складі судді Кірічука М.М., з участю секретаря судового засідання Грінчук-Степанюк З.А., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до товариства з обмеженою відповідальністю «Біо ферма «Органік плюс» про розірвання договору оренди землі та стягнення заборгованості з орендної плати, -

В С Т А Н О В И В :

У вересні 2024 року через систему «Електронний суд» адвокат Крижанівський О.А. звернувся до суду в інтересах ОСОБА_1 з позовом до товариства з обмеженою відповідальністю «Біо ферма «Органік плюс» (далі ТОВ «Біо ферма «Органік плюс»), в якому зазначено, що 1 березня 2016 року між позивачем та відповідачем було укладено договір оренди земельної ділянки з кадастровим номером :11:000:0099 площею 5,7344 га строком на 12 років.

Посилаючись на те, що відповідач умови укладеного договору не виконує, систематично не сплачує орендну плату орендодавцю, представник позивача просить суд розірвати договір оренди земельної ділянки з кадастровим номером :11:000:0099 площею 5,7344 га та стягнути з відповідача заборгованість в розмірі 8691,94 грн, з яких заборгованість зі сплати орендної плати за період з 2022 року до 2023 року 5626,18 грн; заборгованість з пені за невиплату орендної плати 2423,46 грн, інфляційні втрати за прострочення внесення орендної плати 434,40 грн; 3% річних за прострочення внесення орендної плати 207,90 грн,

Розгляд справи проведено у порядку спрощеного позовного провадження відповідно до статті 279 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України) без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами.

Відповідач своїм правом подати відзив не скористався.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 є власником земельної ділянки площею 5,7344 га з кадастровим номером :11:000:0099, яка розташована на території Ольшанської сільської ради Романівського району Житомирської області, що підтверджується Державним актом на право власності на земельну ділянку серії ЯА№121943.

1 березня 2016 року між позивачем та відповідачем було укладено договір оренди вищевказаної земельної ділянки строком на 12 років.

Відповідно до пункту 11 договору оренди землі від 1 березня 2016 року, орендна плата вноситься орендарем у грошовій формі в процентному відношенні до нормативно грошової оцінки землі в слідуючому розмірі залежно від періодів виплат: протягом 1 року - 4% від нормативної грошової оцінки земельної ділянки, протягом 2-3 року - 5% від нормативної грошової оцінки земельної ділянки, протягом 4-6 року - 6% від нормативної грошової оцінки земельної ділянки, протягом 7-9 року - 7% від нормативної грошової оцінки земельної ділянки, протягом 10-12 року - 4% від нормативної грошової оцінки земельної ділянки. На момент укладення договору розмір орендної плати складає 1731, 13 грн.

Згідно пункту 5 договору оренди нормативно грошова оцінка землі становить 43278,35 грн.

Пунктом 14 договору встановлено, що орендна плата вноситься щороку до 31 грудня. У разі не внесення орендної плати у строки, визначені цим договором, справляється пеня у розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України від несплаченої суми за кожен день прострочення.

Відповідно до пункту 15 договору розмір орендної плати переглядається щорічно у разі: зміни умов господарювання, передбачених договором; зміни розмірів земельного податку, підвищення цін і тарифів, зміни коефіцієнтів індексації, визначених законодавством; погіршення стану орендованої земельної ділянки не з вини орендаря, що підтверджено документами; в інших випадках, передбачених законом.

Згідно пункту 40 договору дія договору припиняється у разі: закінчення строку, на який його було укладено; придбання орендарем земельної ділянки у власність; викупу земельної ділянки для суспільних потреб або примусового відчуження земельної ділянки, з мотивів суспільної необхідності в порядку, встановленому законом; ліквідації юридичної особи - орендаря.

Пунктом 41 договору встановлено, що дія договору припиняється шляхом його розірвання за: взаємною згодою сторін, рішенням суду на вимогу однієї із сторін внаслідок невиконання другою стороною обов`язків, передбачених договором, та внаслідок випадкового знищення, пошкодження орендованої земельної ділянки, яке істотно перешкоджає її використанню, а також з інших підстав, визначених законом.

Відповідно до пункту 42 договору розірвання договору оренди землі в односторонньому порядку не допускається.

Право оренди земельної ділянки зареєстровано 29 березня 2016 року, номер запису про інше речове право 13972450, що підтверджується інформацією з державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно, державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон на відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна № 56444341 від 31 березня 2016 року.

З відомостей з Державного реєстру фізичних осіб-власників податків про джерела/суми нарахованого доходу, нарахованого (перерахованого) податку та військового збору за період з І кварталу 2022 року по ІІІ квартал 2023 року та з І кварталу 2023 року по ІV квартал 2023 року вбачається, що позивач не ортимувала доходу від ТОВ «Біо ферма «Органік плюс».

Згідно із частиною першою статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Статтею 15 Цивільного кодексу України (далі ЦК України) визначено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Згідно зі статтею 2 Закону України «Про оренду землі» відносини, пов`язані з орендою землі, регулюються Земельним кодексом України (далі ЗК України), ЦК України, цим Законом, законами України, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до них, а також договором оренди землі.

Відповідно до частини першої статті 526 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких вимог та умов - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

За статтею 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Відповідно до статті 1 Закону України «Про оренду землі» оренда землі - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для проведення підприємницької та інших видів діяльності.

Договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства (стаття 13 Закону України «Про оренду землі»).

Договір оренди землі укладається у письмовій формі (частина перша статті 14 Закону України «Про оренду землі»).

Частиною першою статті 207 ЦК України визначено, що правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони.

У статті 21 Закону України «Про оренду землі» передбачено, що орендна плата за землю - це платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою згідно з договором оренди землі. Розмір, умови і строки внесення орендної плати за землю встановлюються за згодою сторін у договорі оренди.

За статтею 24 Закону України «Про оренду землі» орендодавець має право вимагати від орендаря своєчасного внесення орендної плати.

Частиною першою статті 32 Закону України «Про оренду землі» передбачено, що на вимогу однієї зі сторін договір оренди землі може бути достроково розірваний за рішенням суду в разі невиконання сторонами обов`язків, передбачених статтями 24 і 25 цього Закону та умовами договору, в разі випадкового знищення чи пошкодження об`єкта оренди, яке істотно перешкоджає передбаченому договором використанню земельної ділянки, а також на підставах, визначених Земельного кодексу України та іншими законами України.

Водночас у пункті «д» частини першої статті 141 ЗК України вказано таку підставу припинення права користування земельною ділянкою як систематична несплата земельного податку або орендної плати.

Отже, згідно зі статтями 13, 15, 21 Закону України «Про оренду землі» основною метою договору оренди земельної ділянки та одним з визначальних прав орендодавця є своєчасне отримання останнім орендної плати у встановленому розмірі. У разі систематичної несплати орендної плати за користування земельною ділянкою, тобто систематичне порушення договору оренди земельної ділянки може бути підставою для розірвання такого договору.

Статтями 627, 629 ЦК України передбачено, що сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Договір є обов`язковим для виконання сторонами

Відповідно до частини другої статті 651 ЦК України договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених законом або договором. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору.

Аналіз зазначених норм дає підстави для висновку, що вказані положення закону, які регулюють спірні відносини, вимагають саме систематичної (два та більше випадків) несплати орендарем орендної плати, передбаченої договором, як підстави для розірвання договору оренди земельної ділянки, що вважається істотним порушенням умов договору, оскільки позбавляє орендодавця можливості отримати гарантовані договором кошти за те, що його земельну ділянку використовує інша особа.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 27 листопада 2018 року у справі № 912/1385/17 (провадження № 12-201гс18) міститься висновок, що …[при вирішенні судом питання щодо розірвання договору оренди землі за обставин систематичного невнесення орендної плати, застосуванню також підлягають положення частини другої статті 651 ЦК України. Відповідна правова позиція була викладена Верховним Судом України також у постанові від 11 жовтня 2017 року у справі № 6-1449цс17 і підстав для відступу від неї, як і від висновку у справі № 910/16306/13 Велика Палата Верховного Суду не вбачає. Стаття 611 ЦК України передбачає різні правові наслідки порушення зобов`язання, до яких належать, зокрема, припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом або розірвання договору, зміна умов зобов`язання, сплата неустойки, відшкодування збитків і моральної шкоди. Застосування такого правового наслідку, як розірвання договору судом, саме з підстави істотності допущеного порушення договору, визначеної через іншу оціночну категорію - значну міру позбавлення того, на що особа розраховувала при укладенні договору, - відповідає загальним засадам цивільного законодавства, до яких за пунктом 6 частини першої статті 3 ЦК України належать, зокрема, справедливість, добросовісність та розумність].

В постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 06 березня 2019 року у справі № 183/262/17 (провадження № 61-41932сво18) суд дійшов висновку, що … [у пункті «д» частини першої статті 141 ЗК України визначено, що підставою для припинення права користування земельною ділянкою є систематична несплата орендної плати. Підставою для розірвання договору оренди землі є систематична несплата орендної плати (два та більше випадки). При цьому, систематична сплата орендної плати не у повному обсязі, визначеному договором, тобто як невиконання, так і неналежне виконання умов договору, є підставою для розірвання такого договору, оскільки згідно зі статтею 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться». Тлумачення пункту д) частини першої статті 141 ЗК України, частини другої статті 651 ЦК України свідчить, що «несплата орендної плати» охоплює випадки як невиплати орендної плати у цілому, так і її виплата у розмірі меншому, ніж визначеному договором (без урахування індексації, індексу інфляції тощо)].

Відповідно до умов договору оренди земельної ділянки відповідач зобов`язаний строком до 31 грудня щороку сплачувати орендну плату.

Водночас згідно відомостей з Державного реєстру фізичних осіб-власників податків про джерела/суми нарахованого доходу, нарахованого (перерахованого) податку та військового збору за період з І кварталу 2022 року по ІІІ квартал 2023 року та з І кварталу 2023 року по ІV квартал 2023 року позивач не ортимувала доходу від ТОВ «Біо ферма «Органік плюс», та останнє не спростовано відповідачем, що свідчить про систематичну не сплату орендної плати за договором оренди земельної ділянки ОСОБА_1 , та порушення договору оренди, що є підставою для розірвання цього договору.

При цьому, за загальним правилом, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін виникає спір.

Відповідно до частини 1 статті 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Розглядаючи справу в межах позовних вимог та наявних у матеріалах справи доказів, з урахуванням принципу диспозитивності, з огляду на те, що відповідач будь-яких доводів для заперечення позовних вимог не навів, доказів, які б підтверджували виконання ним договору оренди земельної ділянки не надав, розрахунок заборгованості по орендній сплаті не спростував, суд дійшов до висновку про необхідність стянення з останнього на користь позивача заборгованості в розмірі 2596,70 грн орендної плати за 2022 рік та 3029,48 грн орендної плати за 2023 рік, а всього разом 5626,18 грн, та розірвання договору оренди земельної ділянки з кадастровим номером :11:000:0099 площею 5,7344 га.

Вирішуючи питання, щодо стягнення з ТОВ «Біо ферма «Органік плюс» заборгованість з пені за невиплату орендної плати в розмірі 2423,46 грн, інфляційні втрати за прострочення внесення орендної плати в розмірі 434,40 грн; та 3% річних за прострочення внесення орендної плати в розмірі 207,90 грн, суд зазначає наступне.

За правилами статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасного виконання грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства (абзац перший частини другої статті 551 ЦК України).

Пунктом 14 договору оренди землі передбачено, що орендна плата вноситься щороку до 31 грудня. У разі не внесення орендної плати у строки, визначені цим договором, справляється пеня у розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України від несплаченої суми за кожен день прострочення.

Аналіз наведених норм матеріального права та умов договору дає достатні підстави для висновку, що вимоги про стягнення пені за неналежне виконання зобов`язання по сплаті орендної плати є обґрунтованими.

Розрахунок суми пені здійснюється за формулою:

Пеня = С x 2УСД x Д : 100, де С - сума заборгованості за період, 2 УСД - подвійна облікова ставка НБУ в день прострочення, Д - кількість днів прострочення.

Отже за період з 1 січня 2023 року по 23 вересня 2024 року на розмір заборгованості з орендної плати за 2022 рік в розмірі 2596,70 грн, розраховується наступним чином:

01.01.2023 - 27.07.2023 : 25,00 (облікова ставка НБУ)

2 596,00 (Сума боргу) x (2 x 25,00 : 365) x 208 днів (прострочення) : 100 = 739,68 грн;

28.07.2023 - 14.09.2023 : 22,00 (облікова ставка НБУ)

2 596,00 (Сума боргу) x (2 x 22,00 : 365) x 49 днів (прострочення) : 100 = 153,34 грн;

15.09.2023 - 26.10.2023 : 20,00 (облікова ставка НБУ)

2 596,00 (Сума боргу) x (2 x 20,00 : 365) x 42 днів (прострочення) : 100 = 119,49 грн;

27.10.2023 - 14.12.2023 : 16,00 (облікова ставка НБУ)

2 596,00 (Сума боргу) x (2 x 16,00 : 365) x 49 днів (прострочення) : 100 = 111,52 грн;

15.12.2023 - 31.12.2023 : 15,00 (облікова ставка НБУ)

2 596,00 (Сума боргу) x (2 x 15,00 : 365) x 17 днів (прострочення) : 100 = 36,27 грн;

01.01.2024 - 14.03.2024 : 15,00 (облікова ставка НБУ)

2 596,00 (Сума боргу) x (2 x 15,00 : 366 ) x 74 днів (прострочення) : 100 = 157,46 грн;

15.03.2024 - 25.04.2024 : 14,50 (облікова ставка НБУ)

2 596,00 (Сума боргу) x (2 x 14,50 : 366 ) x 42 днів (прострочення) : 100 = 86,39 грн;

26.04.2024 - 13.06.2024 : 13,50 (облікова ставка НБУ)

2 596,00 (Сума боргу) x (2 x 13,50 : 366 ) x 49 днів (прострочення) : 100 = 93,84 грн;

14.06.2024 - 23.09.2024 : 13,00 (облікова ставка НБУ)

2 596,00 (Сума боргу) x (2 x 13,00 : 366 ) x 102 днів (прострочення) : 100 = 188,10 грн.

Всього разом 1 686,10 грн.

за період з 1 січня 2024 року по 23 вересня 2024 року на розмір заборгованості з орендної плати за 2023 рік в розмірі 3029,48 грн, розраховується наступним чином:

01.01.2024 - 14.03.2024 : 15,00 (облікова ставка НБУ)

3 029,00 (Сума боргу) x (2 x 15,00 : 366 ) x 74 днів (прострочення) : 100 = 183,73 грн;

15.03.2024 - 25.04.2024 : 14,50 (облікова ставка НБУ)

3 029,00 (Сума боргу) x (2 x 14,50 : 366 ) x 42 днів (прострочення) : 100 = 100,80 грн;

26.04.2024 - 13.06.2024 : 13,50 (облікова ставка НБУ)

3 029,00 (Сума боргу) x (2 x 13,50 : 366 ) x 49 днів (прострочення) : 100 = 109,49 грн;

4.06.2024 - 23.09.2024 : 13,00 (облікова ставка НБУ)

3 029,00 (Сума боргу) x (2 x 13,00 : 366 ) x 102 днів (прострочення) : 100 = 219,48 грн.

Всього разом 613,50 грн.

Водночас позивач просить стягнути пеню за невиплату орендної плати за 2022 рік в розмірі 1778,57 грн та за 2023 рік в розмірі 644,89 грн, всього разом 2423,46 грн.

Враховуючи вищевикладене суд приходить до висновку про часткове задоволення вимоги щодо стягнення пені за невиплату орендної плати за 2022 рік та 2023 рік, та стягнення з відповідача на користь позивача пені в розмірі 1 686,10 грн за невиплату орендної плати за 2022 рік та в розмірі 613,50 грн за невиплату орендної плати за 2023 рік, а всього разом 2299,60 грн.

Крім того, статтею 625 ЦК України визначені загальні правила відповідальності за порушення будь-якого грошового зобов`язання незалежно від підстав його виникнення. Приписи цієї статті поширюються на всі види грошових зобов`язань, якщо інше не передбачено договором або спеціальними нормами закону, який регулює, зокрема, окремі види зобов`язань.

Подібні висновки викладені у постанові Великої Палати Верховного Суду від 16 травня 2018 року у справі № 686/21962/15-ц (провадження № 14-16цс18).

Згідно статті 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений законом або договором.

Розрахунок інфляційних втрат здійснюється за формулою

ІІС = ( ІІ1 : 100 ) x ( ІІ2 : 100 ) x ( ІІ3 : 100 ) x ... ( ІІZ : 100 )

ІІ1 - індекс інфляції за перший місяць прострочення,

ІІZ - індекс інфляції за останній місяць прострочення.

Інфляційні втрати за прострочення орендної плати за 2022 рік становить 2 596,00 x 1.11870895 - 2 596,00 = 308,17 грн.

Інфляційні втрати за прострочення орендної плати за 2023 рік становить 3 029,00 x 1.06458742 - 3 029,00 = 195,64 грн.

Враховуючи позовні вимоги про стягнення інфляційних втрат за прострочення орендної плати за 2022 рік в розмірі 278,85 грн та інфляційних втрат за прострочення орендної плати за 2023 рік в розмірі 155,55 грн, з урахуванням принципу диспозитивності, суд приходить до висновку про задоволення вимоги про стягнення інфляційних втрат за 2022 та 2023 рік в повному обсязі та стягнення з відповідача на користь позивача відповідно до позовних вимог в розмірі 278,85 грн за прострочення орендної плати за 2022 рік та 155,55 грн за прострочення орендної плати за 2023 рік, а всього разом 434,40 грн.

Розрахунок 3% річних здійснюється за формулою: сума санкції = С x 3 x Д : 365 : 100, де С - сума заборгованості, Д - кількість днів прострочення.

Отже 3% річних за несвоєчасну сплату орендної плати за 2022 рік в розмірі 2596,70 грн за період з 1січня 2023 року до 31 грудня 2023 року становить 2 596,00 x 3 % x 365 : 365 : 100 = 77,88 грн; за період з 1січня 2024 року до 23 вересня 2024 року становить 2 596,00 x 3 % x 267 : 366 : 100 = 56,81 грн, а всього разом 134,69 грн.

3% річних за несвоєчасну сплату орендної плати за 2023 рік в розмірі 3029,48 грн за період з 1січня 2024 року до 23 вересня 2024 року становить 3 029,00 x 3 % x 267 : 366 : 100 = 66,29 грн.

Водночас представник позивача просить стягнути 3% річних за невнесення орендної плати за 2022 рік в розмірі 141,60 грн та за 2023 рік в розмірі 66,30 грн, всього разом 207,90 грн.

Враховуючи вищевикладене суд приходить до висновку про часткове задоволення вимоги щодо стягнення 3% річних невнесення орендної плати за 2022 рік та 2023 рік, та стягнення з відповідача на користь позивача 3% річних в розмірі 134,69 грн за невнесення орендної плати за 2022 рік та в розмірі 66,29 грн за невнесення орендної плати за 2023 рік, а всього разом 200,98 грн.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про часткове задоволення позову ОСОБА_1 .

Частинами першою-другою статті 141 ЦПК України передбачено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Відповідно до вимог статті 141 ЦПК України з відповідача пропорційно до розміру задоволених позовних вимог на користь позивача стягується судовий збір в розмірі 968,96 грн за вимогу немайнового характеру та 946,99 грн за вимогу майнового характеру.

Керуючись статтями 10-13, 141, 259, 263-265, 268 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 задовольнити частково.

Розірвати договір оренди землі від 1 березня 2016 року, укладений між ОСОБА_1 та товариством з обмеженою відповідальністю «Біо ферма «Органік плюс» земельної ділянки кадастровий номер :11:000:0099 площею 5,7344 га, що знаходиться на території Ольшанської сільської ради Романівського району Житомирської області.

Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю «Біо ферма «Органік плюс» (адреса місця знаходження: вул. 8 Березня, 34А м. Миколаїв, ідентифікаційний код в ) на користь ОСОБА_1 (адреса місця проживання: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1 ) 8494(вісім тисяч чотирста дев`яносто чотири) грн 87 коп заборгованості та 1915 (одна тисяча дев`ятсот п`ятнадцять) грн 95 коп судових витрат, пов`язаних зі сплатою судового збору.

Рішення може бути оскаржене до Житомирського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його ухвалення в порядку передбаченому підпунктом 15.5 пункту 1 розділу XIII «Перехідні положення» ЦПК України.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Суддя М.М. Кірічук