№ провадження 2/646/4499/2024
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 грудня 2024 року м.Харків

Червонозаводський районний суд міста Харкова у складі судді Литвинова А.В., розглянувши позовну заяву ТОВ «ЮНІТ КАПІТАЛ», представник позивача адвокат Тараненко Артем Ігорович до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

ВСТАНОВИВ:

До Червонозаводського районного суду м. Харкова через систему «Електронний суд» надійшла позовна заява ТОВ «ЮНІТ КАПІТАЛ» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.

Ухвалою Червонозаводський районного суду м. Харкова від 21.11.2024 вказану позовну заяву залишено без руху з підстави ненадання суду відомостей щодо зареєстрованого у встановленому законом порядку місця проживання (перебування) відповідача або останнього відомого зареєстрованого його місця проживання, місця роботи чи знаходження його майна та не надсилання копії позовної заяви відповідачу.

28.11.2024 до суду надійшла заява представника позивача адвоката Тараненка А.І. про усунення недоліків, в якій представник позивача зазначив, що на момент подачі позовної заяви позивач посилався на надані кредитором документи, з яких вбачається, що відповідачем при укладанні кредитного договору вказано адресу: АДРЕСА_1 , яка відноситься до підсудності Червонозаводського районного суду м. Харкова.

Дослідивши заяву представника позивача, суд доходить висновку, що позивачем не виконана ухвала суду про залишення позову без руху, з огляду на таке.

Згідно з ч. 6 ст. 187 ЦПК України у разі, якщо відповідачем у позовній заяві вказана фізична особа, яка не є суб`єктом підприємницької діяльності, суд не пізніше двох днів з дня надходження позовної заяви до суду звертається до відповідного органу реєстрації місця перебування та місця проживання особи щодо надання інформації про зареєстроване місце проживання (перебування) такої фізичної особи.

Положеннями ч. 9 ст. 28 ЦПК України визначено, що позови до відповідача, місце реєстрації проживання або перебування якого невідоме, пред`являються за місцезнаходженням майна відповідача чи за останнім відомим зареєстрованим його місцем проживання або перебування чи постійного його заняття (роботи).

Вказана норма передбачає підсудність справ до відповідача, місце реєстрації проживання або перебування якого невідоме за останнім відомим саме зареєстрованим місцем проживання відповідача, а не за місцем проживання, яке вказав позичальник при укладанні договору.

Положення частини першої статті 27, частини першої статті 28 ЦПК України імперативно встановлюють, що визначення територіальної юрисдикції (підсудності) здійснюється з урахуванням зареєстрованого місця проживання або перебування фізичної особи - сторони у справі, якщо інше не передбачено законом.

Зазначена вимога процесуального закону унеможливлює зловживання процесуальними правами при визначенні підсудності.

Отже в нормах ЦПК України передбачено використання лише зареєстрованого місця проживання, фактичне місце проживання фізичної особи не має правового значення.

З огляду на викладене, використання для встановлення конкретного суду за визначеною територіальною підсудністю фактичної адреси проживання матиме наслідком невизначеність при вчиненні окремих процесуальних дій, адже фактичне місце проживання може змінюватись чи не щодня. Крім того, особа може мати більше ніж одне фактичне місце проживання, але зареєстроване може бути лише одне місце проживання.

Вказана правова позиція викладена в Постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 24.06.2024 № 554/7669/21.

Згідно з відповіддю № 916570 від 21.11.2024 у Єдиному державному демографічному реєстрі відсутня інформація стосовно адреси реєстрації ОСОБА_1 .

Відповідно до Інформаційної довідки з Реєстру територіальної громади м. Харкова від 04.11.2024 ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , не значиться зареєстрованим в м. Харкові.

Рішенням Харківської міської ради від 20.11.2015 р. № 12/15 Про перейменування об`єктів топоніміки міста Харкова вбачається, що вулиця з назвою «Сербиченка» у місті Харкові була перейменована на вулицю з назвою « ОСОБА_3 ».

Згідно з довідкою про зареєстрованих у житловому приміщенні осіб від 21.11.2024 ОСОБА_1 , не значиться зареєстрованим за адресою: АДРЕСА_1 .

Згідно з інформацією отриманої від ГУ ДМС в Харківській області вбачається, що ОСОБА_1 на території Харківської області не зареєстрований.

Водночас, всупереч ч. 5 ст. 177 ЦПК України позивачем до позову не надано жодного належного документу (зокрема копії паспорту), який би підтверджував, що останнім відомим позивачу саме зареєстрованим місцем проживання відповідача ОСОБА_1 є адреса в Червонозаводському районі м. Харкова. Також суду не надано відомостей, що майно відповідача або місце його роботи знаходяться в Червонозаводському районі м. Харкова.

Слід звернути увагу на положення ЦПК України, які передбачають відкриття провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін і без проведення судового засідання. У такому випадку виклик відповідача, відповідно і розміщення оголошення про виклик на офіційному веб-сайті, не здійснюється.

Також, враховуючи, що із витребуваних судом документів не встановлено останнє зареєстроване місце проживання відповідача, суд не в змозі встановити правильну підсудність справи.

Доказів щодо підсудності справи Червонозаводському районному суду м. Харкова представником позивача в заяві про усунення недоліків від 28.11.2024 також не надано.

Відповідно до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950, інститут підсудності безпосередньо пов`язаний із забезпеченням права на справедливий судовий розгляд, який закріплений у п. 1 ст. 6 Конвенції, оскільки за його допомогою визначається «належний суд», тобто суд, уповноважений розглядати конкретну справу.

Недотримання правил територіальної юрисдикції (підсудності) є порушенням процесуального закону, який є підставою для скасування рішення з направленням справи на розгляд за встановленою законом підсудністю (ч. 1 ст. 378 ЦПК України).

Отже, представником позивача не доведено та судом не встановлено підсудність справи Червонозаводському районному суду м. Харкова.

Від змісту позовної заяви залежать дії судді при вирішенні питання про відкриття провадження у справі і проведення подальших підготовчих дій для розгляду справи у судовому засіданні та при її розгляді по суті, у тому числі і про її судову юрисдикцію та підсудність, про визначення обставин, що мають значення для її вирішення, про залучення в процес інших осіб, дослідження доказів тощо.

Європейський суд з прав людини неодноразово нагадував, що принцип рівності сторін один із складників ширшої концепції справедливого судового розгляду передбачає, що кожна сторона повинна мати розумну можливість представляти свою сторону в умовах, які не ставлять її в суттєво менш сприятливе становище в порівнянні з опонентом (див., серед інших рішень та mutatis mutandis, «Кресс проти Франції» (Kress v. France), [GC], № 39594/98, п. 72, ECHR 2001-VI; «Ф.С.Б. проти Італії» (F.C.B. v. Italy) від 28 серпня 1991 року, Серія A № 208-B, п. 33; «Кайя проти Австрії» (Kaya v. Austria), № 54698/00, п. 28, від 8 червня 2006 року).

Принцип змагальності процесу означає, що кожній стороні повинна бути надана можливість ознайомитися з усіма доказами та зауваженнями, наданими іншою стороною, і відповісти на них (рішення у справі «Ruiz-Mateos проти Іспанії», п. 63).

Від змісту позовної заяви залежить позиція відповідача, котрий, як і позивач, має право на судовий захист, а для реалізації цього права має бути обізнаний з тим, які вимоги до нього заявлені, з яких підстав і якими доказами це підтверджується.

Отже, суд доходить висновку, що позивачем не виконана ухвала суду про залишення позову без руху, що є підставою згідно з ч. 3 ст. 185 ЦПК України визнати позовну заяву неподаною та повернути позивачу.

Повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню із заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення заяви (ч. 7 ст. 185 ЦПК України).

Відповідно до ст. 7 ч. 1 п. 2 Закону України «Про судовий збір» сплачена сума судового збору повертається за ухвалою суду у разі повернення заяви.

Враховуючи викладене, керуючись ст. ст. 175, 177, 185 ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Позовну заяву ТОВ «ЮНІТ КАПІТАЛ» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості вважати неподаною та повернути позивачеві.

Роз`яснити позивачу, що повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню із позовом до суду у разі припинення існування обставин, які стали причиною його повернення.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку безпосередньо до Харківського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

Суддя А.В. Литвинов