КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А

17 грудня 2024 року місто Київ

єдиний унікальний номер справи: 758/10814/24

номер провадження: 22-ц/824/19668/2024

Київський апеляційний суд у складі судді судової палати з розгляду цивільних справ Верланова С.М., вирішуючи питання про відкриття апеляційного провадження у справі за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Подільського районного суду міста Києва від 24 вересня 2024 року у складі судді Будзан Л.Д., у справі за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінтраст Україна» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

В С Т А Н О В И В :

Рішенням Подільського районного суду міста Києва від 24 вересня 2024 року позов товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінтраст Україна» (далі - ТОВ «ФК «Фінтраст Україна») задоволено частково.

Стягнуто із ОСОБА_1 на користь ТОВ «ФК «Фінтраст Україна» заборгованість за кредитним договором №6166550 від 08 грудня 2022 року у розмірі 57 318 грн 01 коп., яка складається із: 14 383 грн 45 коп. - сума кредиту, 25 760 грн 76 коп. - сума процентів за користування кредитом, 17 173 грн 80 коп. - нараховані проценти за 60 днів.

Стягнуто із ОСОБА_1 на користь ТОВ «ФК «Фінтраст Україна» судовий збір у розмірі 2 422 грн 40 коп. та витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 5 000 грн 00 коп.

В іншій частині позовних вимог відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, 27 листопада 2024 року ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій заявив клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження.

Клопотання обґрунтоване тим, що він не отримував копію оскаржуваного рішення Подільського районного суду міста Києва від 24 вересня 2024 року, а тому не міг в межах строку, передбаченого ч.2 ст.354 ЦПК України, звернутися до суду апеляційної інстанції з апеляційною скаргою. Тому вважає, що строк на апеляційне оскарження ним був пропущений з об`єктивних причин.

13 грудня 2024 року на запит Київського апеляційного суду від суду першої інстанції надійшли матеріали даної цивільної справи.

Відповідно до ч.1 ст.354 ЦПК Україниапеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, а на ухвалу суду - протягом п`ятнадцяти днів з дня його (її) проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Згідно з ч.2 ст.354 ЦПК України учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду; на ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Відповідно до ч.3 ст. 357 ЦПК України, особа має право звернутися до суду апеляційної інстанції з заявою про поновлення строку апеляційного оскарження або вказати інші підстави для поновлення цього строку.

Як вбачається з матеріалів справи, 24 вересня 2024 року Подільським районним судом міста Києва було ухвалено рішення за відсутності учасників справи, що підтверджується довідкою секретаря судового засідання (а.с.166).

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 зазначає, що не отримував копію оскаржуваного рішення Подільського районного суду міста Києва від 24 вересня 2024 року, а тому не міг в межах строку, передбаченому ч.2 ст.354 ЦПК України, звернутися до суду апеляційної інстанції з апеляційною скаргою.

Проте з матеріалів справи вбачається, що рішення Подільського районного суду міста Києва від 24 вересня 2024 року було доставлено на електронну адресу ОСОБА_1 : ІНФОРМАЦІЯ_1 , 30 вересня 2024 року, що підтверджується відповідною довідкою суду першої інстанції про доставку електронного листа (а.с.173).

Зі справи видно, що із вказаної вище електронної адреси ОСОБА_1 направив до суду першої інстанції заяву про зупинення провадження у даній справі (а.с.156-162), а також в подальшому вказав цю електронну адресу в апеляційній скарзі на рішення Подільського районного суду міста Києва від 24 вересня 2024 року, яку він вперше подав 27 вересня 2024 року до Київського апеляційного суду через Електронний суд (а.с.176-198).

Відповідно до ч.5 ст.272 ЦПК України учасникам справи, які не були присутні в судовому засіданні, або якщо судове рішення було ухвалено поза межами судового засідання чи без повідомлення (виклику) учасників справи, копія судового рішення надсилається протягом двох днів з дня його складення у повному обсязі в електронній формі у порядку, визначеному законом, а в разі відсутності електронного кабінету - рекомендованим листом з повідомленням про вручення.

У постановах Верховного Суду від 01 червня 2022 року у справі №761/42977/19 (провадження №61-1933св22) та від 26 жовтня 2022 року у справі №761/877/20 (провадження №61-11706св21) зроблено висновок про те, що якщо учасник надав суду електронну адресу (хоча міг цього і не робити), зазначивши їх у заяві (скарзі), то слід припустити, що учасник бажає, принаймні не заперечує, щоб ці засоби комунікації використовувалися судом. Це, в свою чергу, покладає на учасника справи обов`язок отримувати повідомлення і відповідати на них.

З огляду на це, суд, який комунікує з учасником справи за допомогою повідомлених ним засобів комунікації, діє правомірно і добросовісно. Тому слід виходити з «презумпції обізнаності»: особа, якій адресовано повідомлення суду через такі засоби комунікації, знає або принаймні повинна була дізнатися про повідомлення.

У постанові Верховного Суду від 13 липня 2022 року у справі №761/14537/15 (провадження № 61-3069св21) зроблено висновки, що направлення судом судової повістки на електронну адресу особи, яку вона зазначила та якою користувалась (надсилання з неї заяв) є підтвердженням належного виконання судом свого обов`язку стосовно повідомлення про дату, час та місце розгляду справи.

У відповідності до вимог ч.4 ст.263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Отже, враховуючи, що ОСОБА_1 30 вересня 2024 року отримав копію рішення Подільського районного суду міста Києва від 24 вересня 2024 року в електронній формі у порядку, визначеному законом (ч.5 ст.272 ЦПК України), то з урахуванням положень ч.2 ст.354 ЦПК України останнім днем строку, протягом якого він мав безумовне право на поновлення строку на апеляційне оскарження рішення суду було 30 жовтня 2024 року.

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 подав 27 листопада 2024 року, тобто після закінчення строку, протягом якого він мав безумовне право на поновлення строку на апеляційне оскарження рішення суду.

Разом з тим, з матеріалів справи вбачається, що 27 вересня 2024 року ОСОБА_1 вже звертався до суду апеляційної інстанції з апеляційною скаргою на рішення Подільського районного суду міста Києва від 24 вересня 2024 року. Оскільки при її первинному поданні ОСОБА_1 було допущено недоліки, то ухвалою Київського апеляційного суду від 02 жовтня 2024 року його апеляційну скаргу було залишено без руху та встановлено строк для їх усунення тривалістю п`ять днів з дати отримання ухвали, а саме, вказано, що недоліки необхідно усунути шляхом подачі апеляційному суду: 1) апеляційної скарги в новій редакції із зазначенням усіх відомостей відповідно до пунктів 3, 5, 6 ч.2 ст.356 ЦПК України; 2) оригіналу документу про сплату судового збору; 3) доказів надсилання апеляційної скарги в новій редакції та копій доданих матеріалів позивачу - ТОВ «ФК «Фінтраст Україна».При цьому відповідачу надавався достатній строк для усунення недоліків поданої апеляційної скарги, водночас ОСОБА_1 недоліки апеляційної скарги своєчасно не усунув, що стало підставою для повернення його апеляційної скарги відповідно до ухвали Київського апеляційного суду від 16 жовтня 2024 року.

Подаючи апеляційну скаргу вдруге 27 листопада 2024 року, ОСОБА_1 не наводить обставин, що перешкоджали йому звернутися до апеляційного суду в межах строку на апеляційне оскарження та які б становили об`єктивно непереборні перешкоди, що пов`язані з дійсними істотними труднощами у реалізації права на апеляційне оскарження судового рішення.

Та обставина, що повернення апеляційної скарги не позбавляє повторного звернення до апеляційного суду не означає наявність у особи безумовного права оскаржувати судові рішення у будь-який момент після повернення вперше поданої апеляційної скарги без урахування процесуальних строків встановлених для цього.

Відповідно до ч.1 ст.44 ЦПК України учасники судового процесу та їх представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

Отже, тільки наявність об`єктивних перешкод для своєчасної реалізації прав щодо оскарження судового рішення у апеляційному порядку у строк встановлений процесуальним законом, може бути підставою для висновку про пропуск строку апеляційного оскарження з поважних причин.

А тому, такі підстави (причини) для поновлення пропущеного строку апеляційного оскарження, як не отримання копії оскаржуваного рішення, є безпідставними, оскільки спростовуються наведеними вище доказами, які містяться у матеріалах справи. Повторна подача апеляційної скарги у зв`язку з поверненням апеляційної скарги не може бути безумовною підставою для поновлення пропущеного строку апеляційного оскарження. Скаржник повинен довести, що повернення вперше поданої апеляційної скарги відбулося з причин, які об`єктивно не залежали від особи, яка оскаржує судове рішення.

Крім цього, в поданні повторної апеляційної скарги не вбачається наміру добросовісної реалізації належного особі права на апеляційне оскарження судового рішення та забезпечення неухильного виконання вимог процесуального закону, зокрема, відповідач, обґрунтовуючи своє клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження рішення суду посиланням на не отримання його копії, не повідомляє апеляційний суд про реалізацію ним свого права на його оскарження в межах строку, встановленого ч.1 ст.354 ЦПК України.

Таким чином, наведені ОСОБА_1 причини пропуску строку на апеляційне оскарження ухвали суду першої інстанції є неповажними.

Відповідно до положень ст.357 ЦПК України до апеляційної скарги, яка оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 356 цього Кодексу, застосовуються положення ст.185 ЦПК України. Апеляційна скарга залишається без руху у випадку, якщо вона подана після закінчення строків, установлених законом, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду апеляційної інстанції з заявою про поновлення строку або вказати інші підстави для поновлення строку. Якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження будуть визнані неповажними, суд відмовляє у відкритті апеляційного провадження у порядку, встановленому ст.358 ЦПК України.

Оскільки апеляційна скарга ОСОБА_1 подана після закінчення строків на апеляційне оскарження, встановлених ст.354 ЦПК України і наведені ним причини для поновлення строку на апеляційне оскарження визнані неповажними, то апеляційну скаргу слід залишити без руху, надавши заявнику строк для усунення вказаних вище недоліків.

Керуючись ст.ст.185, 357 ЦПК України, Київський апеляційний суд у складі судді судової палати з розгляду цивільних справ,

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Подільського районного суду міста Києва від 24 вересня 2024 року залишити без руху та надати йому строк для виконання вимог ухвали протягом десяти днів з дня вручення копії цієї ухвали.

У разі не виконання вимог ухвали щодо поданнязаяви про поновлення строку апеляційного оскарження із зазначенням інших поважних причин пропуску цього строку, заявнику буде відмовлено у відкритті апеляційного провадження.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Київського

апеляційного суду С.М. Верланов