Справа №705/4716/20
2/705/227/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 квітня 2024 року Уманський міськрайонний суд Черкаської області в складі:

головуючого судді Піньковського Р.В.

при секретарі судового засідання Романовій О.М.

за участю позивача ОСОБА_1

представника позивача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Умань в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Комунального підприємства «Уманьводоканал» Уманської міської ради про визнання незаконним та скасування наказу про притягнення до дисциплінарної відповідальності,

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом про визнання незаконним та скасування наказу КП «Уманьводоканал» про притягнення його до дисциплінарної відповідальності, в обґрунтування зазначивши наступне.

З 01 вересня 2004 року і до останнього часу він безперервно працював на різних посадах в Комунальному підприємстві «Уманьводоканал» Уманської міської ради. Трудовий стаж у вказаному підприємстві складає понад 16 років. Протягом 16-річного періоду роботи він має ряд заохочень за сумлінне ставлення до своїх трудових обов`язків. Наказом від 19.09.2013 № 391 він був переведений на посаду головного інженера КП «Уманьводоканал», де працював понад сім років до останнього часу.

Згідно з наказом від 31.08.2020 № 274 «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності головного інженера ОСОБА_1 » на нього накладено дисциплінарне стягнення у виді догани.

Згідно змісту оспорюваного наказу, на думку адміністрації Комунального підприємства «Уманьводоканал», йому оголошена догана за «…порушення трудової дисципліни, у зв`язку з неналежним виконанням посадових обов`язків в частині нездійснення контролю щодо вчасної ліквідації аварії 28.08.2020 на водоводі Біла Церква Умань».

Ознайомившись зі змістом наказу про притягнення його до дисциплінарної відповідальності, вважає, що зміст оскаржуваного наказу не відповідає дійсним обставинам справи, наказ є протиправним та таким, що підлягає скасуванню, оскільки винесений всупереч вимогам ст. ст. 147 та 129 КЗпП України.

Так, на початку літа 2020 року у нього виникла конфліктна ситуація із родичем керівника відповідача, внаслідок чого в середині літа 2020 року у нього сталися стійкі неприязні стосунки із безпосереднім керівником підприємства.

27 серпня 2020 року при обстеженні водоводу Біла Церква Умань на території Жашківського району було виявлено виток води з трубопроводу. Цього ж дня, за результатами наради, ним, як головним інженером, було прийнято рішення щодо вжиття заходів з метою усунення аварії, а саме: викошування очерету, визначення місця аварії, та розчищення дренажної канави вручну, оскільки на місці проведення аварійних робіт проходить підземний кабель зв`язку, і лише після сходження води з місця проведення аварійних робіт можливо приступати до виконання інших робіт без зайвих затрат.

Ввечері 27 серпня 2020 року на його мобільний телефон зателефонував директор КП «Уманьводоканал» та повідомив про те, що ним особисто прийнято рішення про замовлення екскаватора на іншому підприємстві з метою проведення аварійних робіт на місці витоку води в Жашківському районі, без проведення підготовчих робіт.

Наступного дня, 28 серпня 2020 року, в обідній час, від диспетчера КП «Уманьводоканал» надійшло повідомлення про те, що у бригади, яка займається ліквідацією аварії, виник ряд проблем під час спроби усунення витоку води, а саме, закінчується бензин для мотопомпи, та вони не можуть визначити місце витоку води через те, що в місці проведення робіт не зійшла вода.

Він особисто виїхав на місце аварії, взявши із собою бензин для роботи мотопомпи, для оцінки ситуації та прийняття рішень щодо порядку дій для ефективної ліквідації аварії водоводу.

По прибуттю на місце аварії ним було встановлено, що внаслідок невиконання його розпорядження по розчищенню дренажної канави для відведення води з місця проведення робіт і, відповідно, виконання безпосередніх вказівок чинного керівника підприємства, екскаватор не міг виконати необхідний обсяг земляних робіт по ліквідації аварії безпосередньо на місці витоку через наявність води в місці виконання робіт.

Ним особисто на місці були дані розпорядження та здійснений контроль по розчистці дренажної канави для сходження води, що дасть можливість подальшого виконання та завершення ремонтних робіт, але для цього потрібен був час.

Враховуючи, що за оренду екскаватора здійснюється погодинна оплата, після його прибуття на місце аварії залишилось близько 4 годин світлового дня, потрібен був тривалий час для сходження води через дренажний канал, ним було прийнято рішення відправити екскаватор з місця виконання робіт.

Наголошує, що таке рішення було доцільним і правильним виходячи з обставин справи, що склались на місці аварії на той момент.

Про ситуацію та прийняття ним рішення він постійно доповідав в телефонному режимі керівнику підприємства.

Наступного дня, 29 серпня 2020 року, після того, як вода зійшла по дренажному каналу, було залучено інший, більш потужний екскаватор та аварію було повністю усунуто.

В понеділок 31 серпня 2020 року він написав письмове службове повідомлення про обставини усунення аварії та причини, по яким ліквідація аварії зайняла 2 дні. При цьому, порушення вимог жодного нормативного документу, порушення своїх посадових обов`язків ним допущено не було. Крім того, у його діях повністю відсутня вина, як у формі умислу, так і у формі необережності.

Також, якби роботи проводилися відповідно до його вказівок, то землерийна техніка працювала б на місці аварії тільки один день, але лише після відведення води з місця виконання робіт. Звертає увагу на ту обставину, що станом на 27 серпня 2020 року він мав значний досвід усунення такого роду аварій, оскільки 7 років працював на посаді головного інженера КП «Уманьводоканал».

Цього ж дня, без вислуховування його думку, без вимоги до нього написати письмове пояснення, секретар КП «Уманьводоканал» в приймальній підприємства продемонструвала йому наказ про оголошення йому догани.

Таким чином, його дії та рішення під час ліквідації аварії водоводу були раціональними, логічними, відповідали вимогам чинного законодавства про працю та вимогам його посадової інструкції. Під час ліквідації аварії свої посадові обов`язки він виконував сумлінно, залучення екскаватора в перший день, 28 серпня 2020 року, до відведення води, здійснювалося незалежно від його вказівок, та на його переконання, було недоцільним. Під час ліквідації аварії в період 27-29 серпня 2020 року він керувався виключно інтересами підприємства, інтересами мешканців міста Умані та вимогами трудового законодавства, відповідно, порушень трудової дисципліни з його боку допущено не було, а відтак, оспорюваний ним наказ від 31.08.2020 № 274 «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності головного інженера ОСОБА_1 » є необґрунтованим, несправедливим, незаконним та підлягає скасуванню.

Звертає увагу суду, що є надуманим та явно не відповідає дійсності твердження в оскаржуваному наказі про нібито нездійснення ним контролю щодо вчасної ліквідації аварії, оскільки в той день він перебував особисто на місці аварії в Жашківському районі Черкаської області та здійснював контроль за проведенням ремонтних робіт. Також таке твердження адміністрації підприємства суперечить вимогам чинного трудового законодавства України та положенням його посадової інструкції.

Вимога ст. 149 КЗпП України є обов`язковою при застосуванні дисциплінарних стягнень, але при винесенні оскаржуваного наказу така вимога керівництвом відповідача була проігнорована. Так, при ознайомленні його із наказом секретарем підприємства, йому не було запропоновано надати письмові пояснення, що уже, на його думку, є підставою для скасування такого наказу.

Також вважає, що наказ не відповідає вимогам трудового законодавства, є формальним за змістом та наповненням, зокрема, у ньому не зазначено в чому конкретно полягає порушення ним трудових обов`язків. Крім цього, не вказано які саме статті та які пункти чинного законодавства про працю України, Правил внутрішнього трудового розпорядку підприємства та його посадової інструкції, порушені. Оспорюваний наказ містить лише загальні формальні посилання на норми трудового законодавства, які не конкретизовані, а тому оспорюваний наказ підлягає до безумовного скасування.

Визначення дисциплінарного проступку включає в себе ряд необхідних для цього умов і невиконання хоча б одного з цих елементів виключає наявність дисциплінарного проступку. Крім того, саме на роботодавці лежить обов`язок надати докази фактів винного вчинення працівником дисциплінарного проступку. При обранні виду стягнення власник або уповноважений ним орган повинен враховувати всі обставини, за яких вчинено проступок і при притягненні особи має бути встановлена вина, що є одною із важливих ознак порушення трудової дисципліни. За відсутності вини працівник не може бути притягнути до дисциплінарної відповідальності.

Оспорюваний ним наказ не містить фактичних та конкретних даних щодо причин накладення стягнення, загальні формулювання не пояснюють суть порушень трудової дисципліни, які він допустив в роботі, не містять посилання на конкретні обставини вчинення порушення трудової дисципліни та чіткі посилання на неналежність виконання працівником яких саме посадових обов`язків, що свідчить про його невідповідність вимогам трудового законодавства та необхідність скасування, на думку позивача.

Обов`язковою умовою накладення стягнення за порушення трудової дисципліни є вина працівника по відношенню до вчиненого порушення у формі умислу або необережності. Відсутність вини позбавляє адміністрацію можливості накладення стягнення за порушення трудової дисципліни. Оскільки вважає, що в його діях відсутній такий елемент трудового правопорушення як вина, то наказ від 31.08.2020 № 274 «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності головного інженера ОСОБА_1 » є незаконним та підлягає скасуванню.

Звертає увагу суду, що він позбавлений можливості оскаржити наказ від 31.08.2020 № 274 до комісії по трудовим спорам, оскільки адміністрація підприємства видала розпорядження не допускати його на територію підприємства та не приймати від нього рекомендовані листи, що надходять поштою на адресу відповідача.

У зв`язку з тим, що відсутня подія правопорушення, відсутній в його діях склад трудового правопорушення, відповідності його дій вимогам трудового законодавства та посадової інструкції, порушенням адміністрацією передбаченого ч. 1 ст. 149 КЗпП України порядку застосування дисциплінарного стягнення, відсутністю в наказі посилання на неналежність виконання працівником яких саме посадових обов`язків, відсутності в його діях вини, він звернувся до суду і вважає, що оскаржуваний наказ підлягає скасуванню.

Просить суд постановити рішення, яким визнати незаконним та скасувати наказ від 31.08.2020 № 274 «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності головного інженера ОСОБА_1 ».

Стягнути з Комунального підприємства «Уманьводоканал» Уманської міської ради судовий збір у розмірі 840,80 грн.

Директором КП «Уманьводоканал» до суду направлено відзив, у якому просить суд відмовити у задоволенні позову, оскільки вважає його необґрунтованим та безпідставним, посилаючись на наступне.

27 серпня 2020 року при обстеженні бригадою КП «Уманьводоканал» водогону Біла Церква Умань, на території Жашківського району близько 13 години було виявлено виток води з магістрального водогону діаметром 1000 мм. Начальником дільниці ВНС 4-го підйому ОСОБА_3 було проінформовано директора ОСОБА_4 та позивача про ситуацію та пошкодження на водогоні. В подальшому, того ж дня, на вечірній нараді під головуванням позивача, начальником дільниці ОСОБА_3 повідомлено, що для ремонту водогону на місці прориву (пошкодження) необхідно використовувати землерийну техніку. Оскільки техніка в розпорядженні КП «Уманьводоканал» застаріла, потрібно було залучати землерийну техніку у сторонньої організації. На нараді позивач зазначив, що він добре знає місцевість та запропонував залучити до виконання робіт малий гусеничний екскаватор, який належить ТОВ «Монтажник фірма УСМП-1». Пропозиції щодо оренди іншої більш потужної техніки в інших організаціях були проігноровані позивачем.

Представник відповідача зауважує, що на вищезазначеній нараді, головним інженером ОСОБА_5 було озвучено, що робити по ліквідації аварії на водогоні Біла Церква Умань він почне лише з понеділка, тобто через 4 дні, а саме 31.08.2020.

Таким чином виток води продовжився б на протязі 4 діб та завдав би значних матеріальних збитків підприємству.

Враховуючи складність ситуації та великий обсяг втрат води, керівниками відділів, що були присутні на нараді, проінформовано директора підприємства про ситуацію та результати наради.

У зв`язку з невідкладністю ліквідації аварії, директор КП «Уманьводоканал» домовився з керівником ТОВ «Монтажник фірма УСМП-1» про оренду малого екскаватора, який визначив головний інженер ОСОБА_5 , на ранок 28.08.2020.

28.08.2020 для виконання робіт по ліквідації аварії до місця аварії було направлено орендовану техніку. Близько 10 години, бригада КП «Уманьводоканал» приступила до виконання підготовчих робіт, розчистки місцевості, розкопування канав для відтоку води, облаштування місцевості для роботи екскаватора.

Ближче до 12 години 28.08.2020, орендований екскаватор розпочав проводити земляні роботи на місці аварії.

Близько 14 години, на місце аварії прибув головний інженер ОСОБА_5 , яким в подальшому було наказано машиністу екскаватора припинити роботу. Також за його наказом техніку було завантажено на трал та відправлено до м. Умань. В подальшому позивач наказав бригаді вручну розкопати канави для відтоку води (розширити) та їхати до Умані.

Рішення про припинення робіт на місці аварії та припинення роботи техніки були прийняті головним інженером одноособово, на доводи працівників бригади щодо необхідності в продовженні роботи техніки позивач не відреагував. Про ситуацію не доповів керівнику, хоча згідно посадової інструкції головний інженер безпосередньо підпорядковується директору підприємства.

28.08.2020 начальник дільниці ОСОБА_3 невідкладно проінформував директора КП «Уманьводоканал» про ситуацію та про вказівку позивача щодо термінового припинення робіт.

29.09.2020 за наказом директора підприємства, у вихідний день, бригада слюсарів на чолі з начальником дільниці ОСОБА_3 виїхала на місце аварії для продовження ліквідації аварії, також директором було залучено більш потужну техніку для роботи, за попереднім погодженням з бригадою.

Аварію на водогоні Біла Церква Умань на території Жашківського району було усунуто 29.08.2020 протягом 2 годин.

31.08.2020 сталася ще одна аварія на водогоні в районі с. Соколівка с. Косенівка.

Отже, у зв`язку з неналежним виконанням головним інженером Ткаченком своїх посадових обов`язків, аварія не була б усунута 29.08.2020, більше того, рішення позивача щодо залучення малого екскаватора та зупинення його роботи призвело до понесення матеріальних збитків підприємством установи у сумі 5700,00 грн. без ПДВ. Тому 31 серпня 2020 року секретар підприємства ознайомила головного інженера ОСОБА_1 з наказом № 274 від 31.08.2020 «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності головного інженера ОСОБА_1 ».

Крім того, зазначає про те, що в тексті позовної заяви позивач вказує на особисту неприязнь з директором підприємства, що є безпідставним та не заслуговує на увагу, оскільки ним жодним чином не конкретизовано особу (родича) та взагалі нічим не підтверджено. Жодних неприязних стосунків між позивачем та керівником відповідача не існує.

Вказує, що позивач фактично своїми наказами та розпорядженнями припинив проведення ремонтних робіт, зупинив роботу орендованого екскаватора, тобто фактично перешкоджав ліквідації аварії на водогоні Біла Церква Умань на території Жашківського району.

Відповідно до посадової інструкції головного інженера затвердженої директором КП «Уманьводоканал» від 04.05.2017, головний інженер безпосередньо підпорядковується директору підприємства та здійснює керівництво технічними службами підприємства.

Основними завданнями та обов`язками головного інженера є: забезпечення міста цілодобовим водопостачанням та водовідведенням, здійснення контролю за вчасну ліквідацію аварій на водоводі Біла Церква Умань, водопровідних та каналізаційних мережах міста. Саме головний інженер керує діяльністю технічних служб підприємства, контролює їх роботи, стан трудової і виробничої дисципліни і підпорядкованих підрозділах, забезпечує скорочення матеріальних, фінансових і трудових витрат, а також організовує роботу з поліпшення виконуваних робіт (послуг).

Виходячи з вимог посадової інструкції, головний інженер повинен був забезпечити оперативність та ефективність при усуненні наслідків аварії на водогоні Біла Церква Умань, однак невірно було визначено необхідний екскаватор, не проінформовано директора підприємства про результати усунення наслідків аварії, самостійно віддані накази та розпорядження, що призвели до отримання підприємством матеріальних збитків.

Наголошує, всупереч обставин викладених у позові, жодного наказу чи розпорядження про допуск позивача до його робочого місця не видавалося та взагалі не існує, більше того, починаючи з 01 вересня 2020 року позивач пішов на лікарняний та на робочому місці не з`являвся.

31.08.2020 головним інженером ОСОБА_1 надано письмові пояснення у виді службової від 31.08.2020, тобто факт надання пояснень підтверджується службовою запискою, написаною власноручно головним інженером 31.08.2020 та змістом позовної заяви. Лише після отримання письмових пояснень директором підприємства видано оскаржуваний наказ № 274 від 31.08.2020.

Не погоджується з позицією позивача щодо не конкретизації порушення, оскільки у оспорюваному наказі чітко зазначено, що порушень вимоги посадової інструкції, а саме: нездійснення контролю щодо вчасної ліквідації аварії на водогоні Біла Церква Умань (п. 3 розділ 2 посадової інструкції).

Щодо вини працівника, зазначає про те, що 28.08.2020 головним інженером ОСОБА_1 навмисно не раціонально організована робота щодо ліквідації аварії на водогоні Біла Церква-Умань, він наполіг на оренді малого екскаватора, не прислухався до думки кваліфікованих працівників, які безпосередньо займаються ліквідацією аварій на водогоні, що в свою чергу призвело до нанесення збитків підприємству (оренда екскаватора) та великого витоку води. Самостійно, не порадившись з директором підприємства, прийняв рішення щодо припинення робіт по ліквідації аварії 28.08.2020 та навмисно планував ліквідацію аварії не наступного дня, а лише з 31.08.2020.

У зв`язку із зазначеним, вважає, що відсутні підстави для скасування наказу від 31.08.2020 № 274 «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності головного інженера ОСОБА_1 », а тому просить суд відмовити у задоволенні позову.

Також до суду надійшла відповідь на відзив, у якій позивач категорично не погоджується з викладеної у відзиві позицією представника відповідача.

Вважає неправдивим, нелогічним та умисно викривленим твердження відповідача про те, що він планував розпочати роботи по ліквідації аварії лише з понеділка, тобто через 4 дні після аварії, а саме 31.08.2020. Як головний інженер підприємства, діяльність якого пов`язана із безпосереднім постачанням води в місто Умань, у якому проживають його рідні, друзі, знайомі, як людина, що розуміє цінність репутації як підприємства, так і кожного із працівників, звичайно не міг дати таку вказівку щодо затягування проведення ремонтних робіт на 4 дні.

Матеріалами справи повністю підтверджується, що 27.08.2020 він планував приступити до ліквідації аварії зранку наступного дня, а саме 28.08.2020 і, якби його вказівки виконувалися належним чином, то цього ж дня, аварія була б ліквідована. Факт, що він планував проводити роботи з ліквідації аварії 28.08.2020 підтверджується тим, що 28.08.2020 в другій половині дня особисто прибув на місце аварії, взявши із собою бензин для роботи мотопомпи.

Лише прибувши на місце, зрозумів, що ремонтною бригадою втрачена більша половина світлового дня, ним було прийнято технічно та економічно обґрунтоване рішення припинити роботу екскаватора і чекати сходження води, про що він зазначав у позові. При цьому, вважає, що керувався здоровим глуздом, об`єктивною ситуацією на місці аварії на момент його прибуття, а також економічними інтересами підприємства.

Зазначає, що аварія не була ліквідована того ж дня не через якісь неправильні його дії, а внаслідок невиконання його вказівок, як інженера.

Крім того, неправдивість твердження відповідача про нібито його позицію щодо початку робіт по ліквідації аварії через 4 дні, підтверджується і обставинами, викладеними ним у службовій записці.

Згідно тексту оспорюваного наказу, йому поставлено у вину не неправильність дій, не навмисне планування, а нездійснення контролю щодо вчасної ліквідації аварії. Тобто відповідач у відзиві фактично спростовує зміст та підстави свого власного наказу від 31.08.2020 № 274 «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності головного інженера ОСОБА_1 » та підтверджує незаконність накладеного на нього стягнення.

Звертає увагу суду, що у відзиві відповідач стверджує про наявність умислу в його діях, хоча згідно наказу його звинувачують у нездійсненні контролю, тобто у вчиненні трудового правопорушення у формі необережності. Таким чином, формулювання вчиненого ним правопорушення у тексті оскаржуваного наказу суперечить обставинам, викладеним відповідачем у змісті відзиву на позовну заяву.

На підтвердження неправильності його дій, відповідач додав пояснення працівників відповідача, які 28.08.2020 перебували на місці аварії. Та представник відповідача не заперечує факт його перебування на місці аварії, чим фактично визнається факт здійснення ним контролю за ліквідацією аварії 28.08.2020.

Щодо показів свідків, вважає, що такі суду не слід брати до уваги, оскільки вони не є спеціалістами у галузі інженерії та техніка, також є упередженими особами, оскільки знаходяться у трудових відносинах з відповідачем, отримуючи при цьому заробітну плату, премії тощо, тобто безпосередньо пов`язані із захистом інтересів керівника підприємства, на якому вони працюють. Крім того, просить врахувати, що їх покази є ідентичними у ряді формулювань, що свідчить про організоване керування з єдиного центру при написанні пояснень свідками.

Незважаючи на те, що йому відповідачем поставлено у вину лише нездійснення контролю за ходом робіт, він категорично стверджує про те, що визначений ним порядок ліквідації аварії, при якому приступати до земляних робіт по розкопуванню труби можливо лише після сходження води з місця проведення аварійних робіт, є правильним у цій ситуації та таким, що не призвів би до зайвих затрат, що підтверджується висновком спеціаліста і інженерно-технічній галузі, колишнього інженера та виконуючого обов`язки директора КП «Уманьводоканал».

Також зазначає, що факт здійснення контролю за ходом аварійних робіт, як 28, так і 29 серпня 2020 року підтверджується актом роздруківка його телефонних дзвінків у період 28-29 серпня 2020 року, з яких вбачається, що починаючи з 06 год. 34 хв. 28.08.2020 і протягом всього дня та, починаючи з 07 год. 41 хв. 29.08.2020 і протягом всього дня, він здійснював контроль за ходом аварійних робіт.

Щодо порушення керівництвом відповідача вимог ст. 149 КЗпП України, посилається на те, що службова записка, яку відповідач хоче розцінювати як нібито його пояснення з приводу застосування адміністративного стягнення, істотно відрізняється від пояснення (пояснювальної записки), яку адміністрація мала б вимагати, а тому при винесенні оскаржуваного ним наказу відповідачем не дотримано вимог ст. 149 КЗпП України, що також є підставою для скасування вищезазначеного наказу.

Крім того, звертає увагу суду, що пояснення свідків, додані до відзиву на позовну заяву, не були написані 31 серпня 2020 року та не використовувались при прийнятті рішення про накладення на нього дисциплінарного стягнення у виді догани, що підтверджується текстом наказу від 31.08.2020 № 274, де в якості підстави для застосування стягнення зазначається лише 2 документи, а саме його службова та пояснення ОСОБА_3 . Посилання на інші пояснення від 31 серпня 2020 року в оскаржуваному наказі відсутні.

Таким чином, на його думку, твердження відповідача, викладені у відзиві на позовну заяву, не відповідають дійсним обставинам справи та підтверджують незаконність накладення на нього стягнення від 31.08.2020, а також правомірність та необхідність задоволення його позовних вимог.

Позивач ОСОБА_1 в судовому засіданні позовні вимоги та факти, викладені у позові підтримав в повному обсязі та просив суд позов задовольнити. Вважає, що його безпідставно було притягнуто до дисциплінарної відповідальності, у зв`язку з чим він і звернувся до суду з цим позовом. На його думку, наслідком таких дій відповідача, стали неприязні стосунки керівництва водоканалу з ним, оскільки при ліквідації аварії він діяв у встановленому порядку та не порушував своїх посадових обов`язків, навпаки виконував їх належним чином. Вживав необхідних заходів щодо усунення наслідків аварії, давав вказівки підлеглим про певні дії, безпосередньо виїжджав на місце аварії та керував процесом ліквідації. Внаслідок вжитих заходів на наступний день 29.08.2020, аварію було ліквідовано. Своєчасно не змогли ліквідувати аварію, так як на місці, де сталася аварія, було багато води, яку необхідно було відкачати, а майстер ОСОБА_3 його попередніх вказівок не виконав. Також вважає, що сам наказ та його формулювання не відповідає обставинам щодо нібито нездійснення контролю. 31.08.2020, він з власної ініціативи надав службову записку керівнику через його секретаря, але доказів того, що вказана службова записка була зареєстрована не має. Інших пояснень з приводу аварії від нього ніхто не вимагав. Після того, як він подав службову записку, секретарем йому одразу було вручено оскаржуваний наказ для ознайомлення. Вважає, що такий наказ призвів до порушень його прав, тому просить суд його скасувати.

Представник позивача адвокат Дашицький Р.Л. в судовому засіданні підтримав позовні вимоги та позицію свого довірителя. Пояснив, що відносно його довірителя було безпідставно винесено наказ про оголошення догани, оскільки трудової дисципліни він не порушував та належним чином виконував свої посадові обов`язки. Крім того, сама процедура застосування відносно позивача дисциплінарного стягнення, не відповідає вимогам трудового законодавства, так як має ряд недоліків, в тому числі, не конкретне формулювання самого порушення та позбавлення позивача можливості надати пояснення щодо відповідних обставин. Усі заперечення відповідача є безпідставними та нічим не підтвердженими. Його довіритель навпаки діяв, як спеціаліст у своїй справі, крім того, в інтересах свого підприємства, здійснював контроль за ліквідацією аварії та намагався раціонально використовувати резерви підприємства, з метою економії бюджету відповідача та безпідставних та непотрібних матеріальних витрат на залучення певної техніки. Контроль за ліквідацією аварії він здійснював, що підтверджується як показами свідків, так і письмовими доказами, зокрема, роздруківкою його телефонних розмов у день ліквідації аварії, та висновком колишнього працівника КП «Уманьводоканал», який, на його думку, є спеціалістом у цій галузі. У зв`язку із зазначеним, просить суд позов задовольнити в повному обсязі.

Представник відповідача, будучи належним чином повідомлений про розгляд справи, в судове засідання не з`явився, про причини неявки не повідомляли.

У зв`язку зповторною неявкою в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних та доказів.

Свідок ОСОБА_6 в судовому засіданні пояснив, що перебуває у дружніх стосунках з сином позивача ОСОБА_7 , працює приватним підприємцем та його сфера діяльності не пов`язана з водоканалом. 28.08.2020 вони ОСОБА_7 були на риболовлі і останньому зателефонував батько та попросив привезти гумові чоботи на трасу, оскільки сталася аварія на водогоні і на місці аварії багато води. Вони приїхали на вищевказане місце на трасі близько 15 години, він бачив, що в полі приблизно на відстані 300 метрів відбуваються якісь дії, стояв екскаватор, але що саме там сталося він не з`ясовував. Друг зателефонував батькові та повідомив, що він привіз чоботи, як просив батько, але останній сказав, що потреба відпала. Особисто батька друга він тоді не бачив, але йому сказав друг що батько перебуває на місці аварії.

Свідок ОСОБА_7 в судовому засіданні пояснив, що є сином позивача, і станом на час розгляду справи будь якого відношення до водоканалу не має, оскільки працював там у 2016-2017 роках. Зі слів батька йому відомо, що підставою для винесення наказу стало нібито невиконання батьком своїх службових обов`язків під час ліквідації аварії, яка сталася в кінці серпня 2020 року. З приводу цієї аварії пояснив про те, що 28.08.2020 зі своїм другом ОСОБА_6 він був на рибалці, і до нього зателефонував батько та попросив його привезти гумові чоботи, оскільки він перебуває на місці аварії та там багато води. Вони поїхали з другом до місця аварії, коли приїхали зупинилися на трасі на відстані приблизно 40-50 метрів, він зателефонував батькові та сказав, що привіз чоботи. На місце аварії він не виходив, лише із автомобіля спілкувався з батьком по телефону та при цьому бачив коло екскаватора свого батька, це було приблизно о 15 годині.

Свідок ОСОБА_8 в судовому засіданні пояснила, що є дружиною позивача. Про оскаржуваний наказ нічого не знає та з ним не знайомилася. Від чоловіка знає, що його покарали за невиконання обов`язків під час ліквідації аварії, яка мала місце в кінці серпня 2020 року, в п`ятницю. Того дня вона була на роботі в управлінні праці та соціального захисту населення та до неї на роботу заїхав чоловік та сказав, що поїде по робочим питанням оскільки сталася аварія на водогоні. У цей час чоловік комусь телефонував та просив бензин і службовий автомобіль. В той день пізно ввечері та на наступний день, постійно говорив по телефону, давав якісь вказівки і щось обговорював.

Суд, вислухавши позивача, представника позивача, свідків, врахувавши позицію представника відповідача, дослідивши письмові матеріали справи, вважає, що позов не підлягає до задоволення з наступних підстав.

Відповідно до ч.1 ст.19 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

Згідно ч.1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Статтею 43 Конституції України визначено, що кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Статтею 5 ЦПК України передбачено, що, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Статтею 12 ЦПК України визначено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Згідно з ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Згідно ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Положеннями ст. ст. 80, 81 ЦПК України визначено, що достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Вимоги ст. 264 ЦПК України зобов`язують суд під час ухвалення рішення вирішити чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин.

Звертаючись до суду, позивач за власним розсудом обирає спосіб захисту і, діючи на засадах змагальності, повинен переконливими, належними та припустимими доказами довести правову та фактичну підставу заявлених ним вимог. Розглядаючи справу, суд забезпечив сторонам рівні можливості щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості.

Судом встановлено, що позивача ОСОБА_1 з 01 вересня 2004 року прийнято на роботу до КП «Уманьводоканал», що підтверджується записами у трудовій книжці НОМЕР_1 , розпочатої 07.08.1986.

Згідно наказу № 274 від 31 серпня 2020 року підписаного директором КП «Уманьводоканал» Ю.М.Токаревим, ОСОБА_1 , головному інженеру КП «Уманьводоканал», оголошено догану за порушення трудової дисципліни у зв`язку з неналежним виконанням посадових обов`язків в частині нездійснення контролю щодо вчасної ліквідації аварії 28.08.2020 на водоводі Біла Церква Умань. З вказаним наказом ОСОБА_1 ознайомлений 31.08.2020, що підтверджується його підписом у наказі, копію наказу він отримав 01.09.2020. Крім того, ОСОБА_1 у наказі зробив запис про те, що наказ вважає безпідставним, неаргументованим, у зв`язку з чим буде звертатися до комісії по трудових спорах та суду.

В підтвердження позовних вимог позивач додав письмові пояснення ОСОБА_9 , водія екскаватора, які написані на ім`я адвоката Дашицького Р.Л. У вказаних поясненнях ОСОБА_9 зазначає про те, що він працює в ТОВ «Монтажнік» УСМП-1, і 28 серпня 2020 року керівництвом його було направлено на екскаваторі в Жашківський район для проведення земляних робіт на водоводі. На місці аварії було багато води, у зв`язку з чим проводити земляні роботи було неможливо. В другій половині дня на місце аварії приїхав головний інженер водоканалу ОСОБА_1 і було прийнято рішення про недоцільність перебування екскаватора, оскільки виконати ним будь які роботи неможливо. З таким рішенням головного інженера він погоджується та вважає його професійним. Вказані письмові пояснення суд не може взяти до уваги, оскільки письмові пояснення інших працівників водоканалу, які займалися ліквідацією аварії, що мала місце 28.08.2020, а саме ОСОБА_3 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 та ОСОБА_12 , свідчать про те, що рішення припинити роботи на місці аварії, відізвати техніку та ремонту бригаду, було прийнято позивачем одноособово, хоча на наступний день, аварія була ліквідована і при цьому, позивач участі не брав, проти чого не заперечує і сам позивач, хоча згідно посадових обов`язків, контроль та керування щодо своєчасної ліквідації аварій на водогоні є його прямими обов`язками.

Позивач ОСОБА_1 та його представник адвокат Дашицький Р.Л. зазначають про те, що оскаржуваний наказ не містить конкретики вчиненого порушення трудових обов`язків, що, на думку суду не відповідає дійсності, оскільки згідно посадової інструкції, затвердженої директором КП «Уманьводоканал» 04.05.2017, розділ ІІ п. 3, головний інженер здійснює контроль за вчасною ліквідацією аварій на водоводі Біла Церква Умань, водопровідних та каналізаційних мережах міста, каналізаційних та водонасосних станціях. І у відповідності до розділу ІV вказаної посадової інструкції головний інженер несе відповідальність за неналежне виконання або невиконання своїх посадових обов`язків, що передбачені цією посадовою інструкцією, в межах, визначених чинним законодавством України про працю.

Дійсно, ОСОБА_1 31.08.2020 було написано службову записку на ім`я директора КП «Уманьводоканал», у якій він зазначив про обставини усунення аварії на водогоні, зокрема роз`яснював чому саме ним було відізвано 28.08.2020 техніку та не виконано його вказівки щодо відкачування води з місця прориву.

При цьому, позивач зазначає, що при винесенні наказу йому не було надано можливості пояснити обставини події, тоді як і оскаржуваний наказ, і службова датовані 31.08.2020 та, крім цього, за твердженням позивача зазначена службова була надана на ім`я керівника до винесення оскаржуваного наказу.

Також судом не можуть бути взяті до уваги покази свідків, допитаних в судовому засіданні, а саме ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , оскільки двоє з них є близькими родичами позивача (син та дружина) та, крім цього, надані свідками пояснення не стосуються предмету позову та не відображають дійсних обставин як ліквідації аварії на водоводі Біла Церква Умань, так і конкретних дій позивача під час контролю ремонтних робіт, так як дані свідки не були присутніми під час події, а саме аварії, та загалом несуть інформацію, яку вони фактично отримали від позивача, що самі свідки і підтвердили під час їх допиту.

Питання притягнення працівника до дисциплінарної відповідальності врегульовано нормами КЗпП України.

Відповідно до положень статті 139 КЗпП України працівники зобов`язані працювати чесно і сумлінно, своєчасно і точно виконувати розпорядження власника або уповноваженого ним органу, додержуватися трудової і технологічної дисципліни, вимог нормативних актів про охорону праці, дбайливо ставитися до майна власника, з яким укладено трудовий договір.

Трудова дисципліна це система правових норм, що регулюють внутрішній трудовий розпорядок, встановлюють трудові обов`язки працівників та роботодавця, визначають заохочення за успіхи в роботі й відповідальність за невиконання цих обов`язків.

Ознакою порушення трудової дисципліни є наявність складу дисциплінарного проступку в діях або бездіяльності працівника.

Згідно із ст. 147 КЗпП України за порушення трудової дисципліни до працівника може бути застосовано тільки один з таких заходів стягнення: 1) догана; 2) звільнення.

Частинами 1, 2 статті 148 КЗпП України передбачено, що дисциплінарне стягнення застосовується власником або уповноваженим ним органом безпосередньо за виявленням проступку, але не пізніше одного місяця з дня його виявлення, не рахуючи часу звільнення працівника від роботи у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю або перебування його у відпустці.

Відповідно до ст. 149 КЗпП України до застосування дисциплінарного стягнення власник або уповноважений ним орган повинен зажадати від порушника трудової дисципліни письмові пояснення. При обранні виду стягнення власник або уповноважений ним орган повинен враховувати ступінь тяжкості вчиненого проступку і заподіяну ним шкоду, обставини, за яких вчинено проступок, і попередню роботу працівника. Стягнення оголошується в наказі (розпорядженні) і повідомляється працівникові під розписку.

Таким чином, в силу ст. ст. 147-149 КЗпП України роботодавець має право застосовувати до працівника дисциплінарне стягнення за винне невиконання або неналежне виконання працівником покладених на нього трудових обов`язків.

Постановою Пленуму Верховного Суду України від 06.12.1992 № 9 «Про практику розгляду судами трудових спорів» визначено, що при розгляді справ про накладення дисциплінарних стягнень за порушення трудової дисципліни судам необхідно з`ясовувати, в чому конкретно проявилося порушення, чи додержані власником або уповноваженим ним органом передбачені ст. ст. 147-149 КЗпП України правила і порядок застосування дисциплінарного стягнення, зокрема, чи не закінчився встановлений для цього строк, чи враховані обставини, за яких вчинено проступок тощо.

До застосування дисциплінарного стягнення власник або уповноважений ним орган повинен зажадати від порушника трудової дисципліни письмові пояснення. За кожне порушення трудової дисципліни може бути застосовано лише одне дисциплінарне стягнення. При обранні виду стягнення власник або уповноважений ним орган повинен враховувати ступінь тяжкості вчиненого проступку і заподіяну ним шкоду, обставини, за яких вчинено проступок, і попередню роботу працівника. Стягнення оголошується в наказі (розпорядженні) і повідомляється працівникові під розписку.

У наказі про накладення дисциплінарного стягнення обов`язково має бути зазначено, в чому полягає порушення трудової дисципліни, тобто має бути вказівка на фактичні обставини, які послужили підставою для застосування заходу дисциплінарного стягнення.

Крім цього, при притягненні працівника до даного виду відповідальності, адміністрація повинна навести конкретні факти допущеного ним невиконання або неналежного виконання покладених на нього трудових обов`язків.

Підставою застосування догани є вчинення працівником протиправного винного діяння (дії чи бездіяльності), яке визнається дисциплінарним проступком. Протиправність поведінки працівника полягає в порушення ним своїх трудових обов`язків, закріплених нормами трудового права, КЗпП України, правилами внутрішнього розпорядку, статутами, положеннями, посадовими інструкціями, трудовим договором (контрактом), колективним договором, а також у порушенні або невиконанні правомірних наказів та розпоряджень роботодавця.

Отже, дисциплінарним проступком визнаються діяння, що пов`язуються з невиконанням чи неналежним виконанням працівником без поважних причин своїх трудових обов`язків, закріплених нормами трудового права, КЗпП України, правилами внутрішнього розпорядку, статутами, положеннями посадовими інструкціями, трудовим договором (контрактом), колективним договором, а також у порушенні або невиконанні правомірних наказів та розпоряджень роботодавця.

Керівник установи або уповноважений ним орган має право застосувати дисциплінарну відповідальність за вчинення працівником проступку за наявності вини особи, яка порушила трудові обов`язки, з врахуванням характеру порушення трудової дисципліни, шкідливих наслідків виявленого правопорушення, встановлення причинного зв`язку між правопорушенням та шкідливими наслідками.

Суд надає оцінку законності оскаржуваного наказу з урахуванням того, що ознакою порушення трудової дисципліни є наявність проступку в діях або бездіяльності працівника. Дисциплінарний проступок визначається як винне невиконання чи неналежне виконання працівником своїх трудових обов`язків. Складовими дисциплінарного проступку є дії (бездіяльність) працівника; порушення або неналежне виконання покладених на працівника трудових обов`язків; вина працівника; наявність причинного зв`язку між діями (бездіяльністю) і порушенням або неналежним виконанням покладених на працівника трудових обов`язків. Недоведеність хоча б одного з цих елементів виключає наявність дисциплінарного проступку.

Як встановлено судом, посадовою інструкцією головного інженера чітко визначено, що в його обов`язки входить здійснення контролю за вчасну ліквідацію аварій на водоводи Біла Церква Умань, водопровідних та каналізаційних мережах міста, каналізаційних та водонасосних станціях.

З досліджених в судовому засіданні доказів встановлено, що головний інженер КП «Уманьводоканал» ОСОБА_1 після отримання інформації про аварію на водоводі, прибувши на місце аварії, прийняв рішення про зупинення робіт та використання техніки, яка була замовлена у відповідності до договору № 12-2020 від 28.08.2020 КП «Уманьводоканал» в особі директора ОСОБА_4 , та за використання якої було нараховано вартість послуг у розмірі 5700,00 грн., тим самим завдавши шкоди підприємству на вказану суму. Та на наступний день 29.08.2020, коли аварія була ліквідована, що підтверджується письмовими доказами наданими представником відповідача та проти чого не заперечував і сам позивач, доказів того, що він був присутнім та дійсно здійснював контроль за ліквідацією аварії, не надав, тобто не виконав свої прямі обов`язки. Надані ж позивачем скріншоти з мобільного телефону та роздруківка телефонних дзвінків не може бути підтвердженням того, що дійсно вказані дзвінки стосувалися вирішення питання ліквідації аварії і саме в цей час позивач був присутнім при проведенні ремонтних робіт, а отже надані докази не можуть свідчити про здійснення позивачем належного контролю за вчасну ліквідацію аварії.

Наявність «службової» написаної позивачем на ім`я директора КП «Уманьводоканал», у якій позивач виклав свою позицію щодо ліквідації аварії та його помітки на самому наказі, свідчать про те, що керівництво підприємства надавало можливість позивачу висловити свою думку з приводу виконання ним своїх посадових обов`язків.

Аналізуючи наведене, суд приходить до висновку про невиконання ОСОБА_1 наданого йому доручення та визначених посадових обов`язків, що полягали у контролі щодо вчасної ліквідації аварії 28.08.2020 на водоводі Біла Церква Умань, тобто саме 28.08.2020, а не наступний день, коли і було ліквідовано аварію. При цьому, суд не вбачає об`єктивних перешкод, що унеможливлювали б виконання ОСОБА_1 своїх посадових обов`язків.

У зв`язку із зазначеним, за встановлених обставин суд приходить до висновку, що невиконання позивачем без поважних причин своїх посадових обов`язків є порушенням ними трудової дисципліни і є достатньою підставою для накладення дисциплінарного стягнення. Відповідачем при цьому не було порушено процедуру накладення стягнення, працівнику було забезпечено можливість надати пояснення, яке викладено ним у «службовій» і на підставі отриманої інформації вчасно прийнято рішення про накладення дисциплінарного стягнення.

Наявні в матеріалах справи пояснення громадян, написаних на ім`я адвоката, представника позивача, а також складені певними особами акти про нібито активну участь позивача при ліквідації аварії на водоводі, що мала місце 28.08.2020, пояснення свідків в судовому засіданні, не стосуються предмету доказування, встановлених судом обставин не спростовують та на зазначені судом висновки у вирішенні спору не впливають.

Посилання позивача на те, що наказ про накладення дисциплінарного стягнення не містить фактичних даних щодо суті порушення і його обставин, на думку суду, не можуть слугувати підставою для визнання наказу протиправним, оскільки у ньому наведені причини і надані документи, які обґрунтовують підстави накладення оспорюваного стягнення, у яких зазначені конкретні обставини допущеного порушення, які ОСОБА_1 відомі, з приводу яких ним надавалося пояснення, а тому не порушують його прав.

Згідно ч.1 та ч.6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів в їх сукупності.

За приписами статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Як зазначено у Висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень, який широко використовується в практиці ЄСПЛ, серед іншого (пункти 32-41), звертається увага на те, що усі судові рішення повинні бути зрозумілими, викладеними чіткою і простою мовою і це є необхідною передумовою розуміння рішення сторонами та громадськістю; для цього потрібно логічно структурувати рішення і викласти його в чіткому стилі, доступному для кожного; судові рішення повинні, у принципі, бути обґрунтованим; у викладі підстав для прийняття рішення необхідно дати відповідь на аргументи сторін та доречні доводи, здатні вплинути на вирішення спору; виклад підстав для прийняття рішення не повинен неодмінно бути довгим, оскільки необхідно знайти належний баланс між стислістю та правильним розумінням ухваленого рішення; обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент заявника на підтримку кожної підстави захисту; обсяг цього обов`язку суду може змінюватися залежно від характеру рішення.

Згідно з усталеною практикою Європейського суду з прав людини, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення («Серявін та інші проти України» (Seryavin and Others v. Ukraine) від 10.02.2010, заява № 4909/04).

Оцінивши належність, допустимість та достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок наданих сторонами по справі доказів у їх сукупності, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні позову ОСОБА_1 до Комунального підприємства «Уманьводоканал» Уманської міської ради про визнання незаконним та скасування наказу про притягнення до дисциплінарної відповідальності.

Відповідно до положень ст. 141 ЦПК України, оскільки суд дійшов висновку про необхідність відмови в задоволенні позовних вимог, судові витрати, пов`язані із розглядом даної справи, слід покласти на позивача.

Керуючись ст. ст. 147, 149, 232, 233 КЗпП України, ст. ст. 7, 10, 12, 13, 76, 81, 89, 258, 259, 263-265, 273, 354 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

У задоволенні позову ОСОБА_1 до Комунального підприємства «Уманьводоканал» Уманської міської ради про визнання незаконним та скасування наказу про притягнення до дисциплінарної відповідальності відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана безпосередньо до Черкаського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи без повідомлення учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повне судове рішення складене 10.05.2024.

Суддя: Р. В. Піньковський