Справа № 697/2771/24
№ пров. 2-н/697/178/2024
У Х В А Л А

17 грудня 2024 року м. Канів

Суддя Канівського міськрайонного суду Черкаської області Колісник Л.О., розглянувши заяву Комунального підприємства «Житлово-експлуатаційна контора» до ОСОБА_1 про видачу судового наказу про стягнення заборгованості за надання послуг ЖКГ,-

ВСТАНОВИВ:

КП «Житлово-експлуатаційна контора» звернулося до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення із ОСОБА_1 заборгованості по оплаті за житлову послугу з управління багатоквартирним будинком по АДРЕСА_1 в розмірі 24313,82 гривень та понесені витрати по сплаті судового збору.

Згідно з ч.5 ст. 165 ЦПК України, у разі, якщо боржником у заяві про видачу судового наказу вказана фізична особа, яка не має статусу підприємця, суддя не пізніше двох днів з дня надходження такої заяви, крім випадків подання заяви про видачу судового наказу в електронній формі до боржника, який має офіційну електронну адресу, звертається до відповідного органу реєстрації місця перебування та місця проживання особи про надання інформації про зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання фізичної особи - боржника.

Після визначення системою автоматизованого розподілу справ головуючого судді у вказаній справі та передачі її судді, на виконання вимог ч. 5 ст. 165 ЦПК України, судом 11.12.2024 направлено запити до Центру надання адміністративних послуг виконавчого комітету Канівської міської ради для встановлення зареєстрованого у встановленому законом порядку місця проживання боржника.

13.12.2024 на запит суду надійшла відповідь управління «Центр надання адміністративних послуг» виконавчого комітету Канівської міської ради № 876 від 12.12.2024 з якої вбачається, що згідно реєстру територіальної громади інформація про реєстрацію місця проживання ОСОБА_1 відсутня.

Відповідно до ч. 1 ст. 160 ЦПК України, судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених ст. 161 цього кодексу.

Відповідно до п.1 Постанови Пленуму ВССУ від 23 грудня 2011 року № 14 «Про практику розгляду судами заяв у порядку наказного провадження», наказне провадження є самостійним і спрощеним видом судового провадження у цивільному судочинстві при розгляді окремих категорій справ, у якому суддя в установлених законом випадках за заявою особи, якій належить право вимоги, без судового засідання і виклику стягувача та боржника на основі доданих до заяви документів видає судовий наказ, який є особливою формою судового рішення.

Відповідно до п. 4 ч. 3 ст. 163 ЦПК України, до заяви про видачу судового наказу додаються, зокрема, інші документи або їх копії, що підтверджують обставини, якими заявник обґрунтовує свої вимоги.

У відповідності до ч. 3 ст. 19 ЦПК України наказне провадження призначене для розгляду справ за заявами про стягнення грошових сум незначного розміру, щодо яких відсутній спір або про його наявність заявнику невідомо.

Як роз`яснено у пункті 13 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про практику розгляду судами заяв у порядку наказного провадження» №14 від 23.12.2011, якщо заявлено вимогу про стягнення заборгованості за надані житлово-комунальні, телекомунікаційні послуги, послуги телебачення та радіомовлення, судовий наказ може бути видано за наявності відповідних договорів про надання таких послуг, інших письмових доказів, що підтверджують фактичне надання та отримання таких послуг. Крім того, заявник має обґрунтувати свої вимоги та додати документи, що вказують на правильність і безспірність розрахунків, а також застосування тарифів на відповідні послуги.

Відповідно до ст. 322 ЦК України власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом.

Статтями 66, 67, 162 ЖК України передбачено, що за користування житловим приміщенням, що належить громадянинові на праві приватної власності, сплачується плата за утримання будинку, прибудинкової території та плата за спожиті комунальні послуги.

Згідно інформаційної довідки з Реєстру прав власності на нерухоме майно № 403835363 від 14.11.2024 ОСОБА_1 є власником квартири АДРЕСА_2 та вона є громадянкою Російської Федерації, має національний паспорт іноземця та немає реєстраційного номеру облікової картки платника податків.

Розглянувши заяву про видачу судового наказу та додані до неї матеріали, суддя приходить до висновку про необхідність відмовити у видачі судового наказу з наступних підстав.

Згідно п. 2 ч. 2 ст. 163 ЦПК України у заяві про видачу судового наказу зазначаються повне найменування (для юридичних осіб) або імя (прізвище, імя та по батькові) (для фізичних осіб) заявника і боржника, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України заявника та боржника, реєстраційний номер облікової картки платника податків заявника та боржника (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта заявника та боржника (для фізичних осіб - громадян України), а також офіційні електронні адреси та інші дані, якщо вони відомі заявнику, які ідентифікують боржника

Заявником у заяві не вказано РНОКПП боржника, також з відповіді з Єдиного державного демографічного реєстру № 957526 від 10.12.2024 інформацію про ОСОБА_1 не знайдено. Також у реєстрі територіальної громади виконавчого комітету Канівської міської ради відсутні відомості про зареєстроване місце проживання ОСОБА_1 . З огляду на викладене за наявними у справі матеріалами суд позбавлений можливості ідентифікувати боржника та виконати вимоги ст. 168-169 ЦПК України.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 167 ЦПК України, за результатами розгляду заяви про видачу судового наказу суд видає судовий наказ або постановляє ухвалу про відмову у видачі судового наказу.

Відповідно до ч. 9 ст. 165 ЦПК України, суддя відмовляє у видачі судового наказу у разі якщо отримана судом інформація не дає можливості встановити зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання (перебування) фізичної особи - боржника, суд відмовляє у видачі судового наказу.

Враховуючи викладне, у видачі судового наказу необхідно відмовити.

На підставі викладеного та керуючись ст. 163, 165 ЦПК України, суддя,-

УХВАЛИВ:

Відмовити у видачі судового наказу за заявою Комунального підприємства «Житлово-експлуатаційна контора» до ОСОБА_1 про видачу судового наказу про стягнення заборгованості за надання послуг ЖКГ.

Роз`яснити заявнику його право на звернення до суду з цими вимогами у порядку позовного провадження.

Роз`яснити заявнику, що у відповідності до ч. 2 ст. 164 ЦПК України, у разі відмови у видачі судового наказу внесена сума судового збору стягувачу не повертається. У разі пред`явлення стягувачем позову до боржника у порядку позовного провадження сума судового збору, сплаченого за подання заяви про видачу судового наказу, зараховується до суми судового збору, встановленої за подання позовної заяви.

Копію ухвали направити заявнику.

Ухвала суду може бути оскаржена до Черкаського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

Суддя Л . О . Колісник