печерський районний суд міста києва
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

про направлення матеріалів справи за підсудністю

16 вересня 2024 року

Суддя Печерського районного суду м. Києва Єрмічова В. В., перевіривши позовну заяву ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Бізнес позика» про захист прав споживача банківських послуг шляхом стягнення коштів за скасованим виконавчим написом,

УСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 подав до Жовтневого районного суду м. Харкова позовну заяву про захист прав споживача банківських послуг шляхом стягнення коштів за скасованим виконавчим написом. При цьому, позивач обгрунтував підстави звернення з цим позовом до вказаного суду, зіславшись на ч. 5 ст. 28 ЦПК України, де зазначено, що позови про захист прав споживачів, можуть пред`являтися, зокрема за зареєстрованим місцем проживання чи перебування позивача.

Як убачається, ОСОБА_1 зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 .

Згідно ухвали Жовтневого районного суду м. Харкова від 05.06.2024 до Печерського районного суду м. Києва за підсудністю направлено позовну заяву ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Бізнес позика» про повернення майна з чужого незаконного володіння.

Так, згідно з п. 1 ч. 1 ст. 31 ЦПК України суд передає справу на розгляд іншому суду, якщо справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду.

При цьому, слід зазначити, що у даному випадку відсутній спір щодо підсудності справ між судами.

Суд обізнаний про зміст ст. 32 ЦПК України про недопустимість спору між судами про підсудність, ураховує висновок, зроблений у постанові ВП ВС від 26.08.2019 у справі № 855/364/19 про те, що розгляд судом предметно непідсудної йому справи може призвести до ухвалення незаконного рішення, обмежити право кожного на судовий захист належним судом, позбавити можливості скористатися правом на апеляційне чи касаційне оскарження рішення. Якщо суд першої інстанції помилково чи неправильно направив до суду тієї самої інстанції справу, яка за предметом спору, суб`єктним складом учасників, характером спірних правовідносин відноситься до його підсудності, а суд, якому була направлена справа (позовна заява), повернув її назад як направлену внаслідок порушення правил підсудності, то рішення суду, який повернув справу адресанту, не може розцінюватися як ознака спору щодо підсудності чи порушення заборони про передавання справ, встановленої статтею 30 КАС.

Суд бере до уваги те, що висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах ВС, враховуються іншими судами при застосуванні таких норм права (ч. 6 ст. 13 ЗУ "Про судоустрій і статус суддів").

При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах ВС (ч. 4 ст. 263 ЦПК України).

Конституцією України закріплено право кожного на судовий захист (ст. 55) та передбачено, що юрисдикція судів поширюється на всі правовідносини, що виникають у державі (ст. 124).

Згідно з ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ч. 1 ст. 8 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи в суді, до юрисдикції якого вона віднесена процесуальним законом.

Згідно Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод; нормативно-правовий акт, Закону України "Про виконання рішень, застосування практики Європейського суду з прав людини", інститут підсудності безпосередньо пов`язаний із забезпеченням права на справедливий судовий розгляд, який закріплений у п. 1 ст. 6 Конвенції, оскільки за його допомогою визначається "належний суд", тобто суд, уповноважений розглядати конкретну справу.

Відповідно до ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Недотримання правил територіальної юрисдикції (підсудності) є порушенням процесуального закону, який є підставою для скасування рішення з направленням справи на розгляд за встановленою законом підсудністю (ч. 1 ст. 378 ЦПК).

Тому, суд повинен суворо дотримуватися правил підсудності.

Як убачається, Жовтневим районним судом м. Харкова помилково постановлено ухвалу від 05.06.2024 про передання справи за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Бізнес позика» про повернення майна з чужого незаконного володіння на розгляд до Печерського районного суду м. Києва за підсудністю, оскільки ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Бізнес позика» з таким позовом не звертався, в матеріалах справи відсутні відомості про зміну позивачем предмету та підстав позову, а тому, як наслідок, це призведе до порушення правил підсудності.

За таких підстав, суддя дійшов висновку про відмову у прийнятті до розгляду позовної заяви ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Бізнес позика» про повернення майна з чужого незаконного володіння та передання позовної заяви ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Бізнес позика» про захист прав споживача банківських послуг шляхом стягнення коштів за скасованим виконавчим написом разом із доданими до неї документами на розгляд до Жовтневого районного суду м. Харкова за підсудністю (ч. 5 ст. 28 ЦПК).

На підставі ч. 1 ст. 8 Закону України "Про судоустрій і статус суддів", ст. 55, ст. 124 Конституції України, ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, керуючись ч. 1 ст. 4, п. 1 ч. 1 ст. 3, ч. 5 ст. 28, ст. 32, ч. 1 ст. 378 ЦПК, суддя

УХВАЛИВ:

У прийнятті до розгляду позовної заяви ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Бізнес позика» про повернення майна з чужого незаконного володіння - відмовити.

Передати позовну заяву ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Бізнес позика» про захист прав споживача банківських послуг шляхом стягнення коштів за скасованим виконавчим написом разом з доданими до неї документами на розгляд до Жовтневого районного суду м. Харкова за підсудністю.

Ухвала суду може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Суддя Віта ЄРМІЧОВА