Справа № 489/4081/24
Провадження № 2/489/1717/24
17 грудня 2024 року м. Миколаїв
Ленінський районний суд міста Миколаєва у складі:
головуючого судді Костюченко Г.С.
із секретарем судового засідання Савковою К.А.,
за участі представника позивача Жилко Е.О., який приймає участь в режимі відеоконференції
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Миколаєві в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням учасників справи цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Консалт Солюшенс» до ОСОБА_1 , ОСОБА_1 про стягнення 3% річних та інфляційних витрат,
ТОВ «Консалт Солюшенс» звернулось до Ленінського районного суду м. Миколаєва з позовом в якому просить стягнути в солідарному порядку з ОСОБА_1 , ОСОБА_1 на користь позивача заборгованість у розмірі 119 371 грн. 66 коп. з яких: 84 565,42 грн. інфляційне збільшення, 34 806,24 грн. 3% річних за користування грошовими коштами.
Позов обґрунтовує тим, що між АТ «Факторіал-Банк» та ОСОБА_1 11.07.2008 року укладено кредитний договір №314-В/41, згідно якого позичальник отримав від Банку кредитні кошти у сумі 63 750 доларів США строком з 11.07.2008 року по 08.07.2033 року. Крім того 11 липня 2008 року між Банком та ОСОБА_1 було укладено договір поруки № б/н згідно якого остання зобов`язалась відповідати за виконання позичальником його боргових зобов`язань за кредитним договором №314-В/41. У порушення умов договору відповідачі свої зобов`язання за таким належним чином не виконували, тому 21.04.2011 рішенням Ленінського районного суду м.Миколаєва, позов ПАТ «СЕБ-Банк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_1 задоволено частково, стягнуто з відповідачів в солідарному порядку заборгованість за договором кредиту №314-В/41, у розмірі 594 440 грн. 67 коп. та судові витрати. Згідно постанови про повернення виконавчого документа стягувачу № 29089196 від 20.07.2012 року, залишок заборгованості за рішенням Ленінського районного суду м. Миколаєва від 21 квітня 2011 року у справі № 2-534/11, становить 386 736, 05 грн. Надалі згідно Статуту ПАТ «Фідобанк», останній став правонаступником всіх прав та обов`язків АТ «Факторіал Банк». 03.02.2021 року між ПАТ «Фідобанк» та ТОВ «Консалт Солюшенс» було укладено договір про відступлення прав вимоги згідно якого до останнього перейшло право вимоги за кредитним договором № 314-В/41 від 11 липня 2008 року та договором поруки № б/н від 11 липня 2008 року.
На час звернення ТОВ «Консалт Солюшенс» з позовом, відповідачі свої зобов`язання за кредитним договором № 314-В/41 від 11 липня 2008 року не виконали, безпідставно користується грошовими коштами позивача, у зв`язку із чим останній просив стягнути з відповідачів суму боргу за прострочення виконання грошового зобов`язання з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення та 3% річних від простроченої суми, а всього 119 371 грн. 66 коп. та судові витрати у справі.
Ухвалою суду від 04.06.2024, позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі та призначено справу до судового розгляду по суті в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін.
Відповідно до ч. 3 ст. 211 ЦПК України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів.
Відповідачі у судове засідання не з`явились по невідомим суду причинам. Про дату, час та місце судового засідання були повідомлені належним чином. Причини неявки суду не повідомили.
Згідно ч.1 ст.280 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Передбачених ч. 2 ст. 223 ЦПК України підстав для відкладення розгляду справи судом не встановлено, судом прийнято рішення про розгляд справи за відсутності сторін, на підставі доказів, поданих разом із матеріалами позову з ухваленням заочного рішення відповідно до ст. ст. 280-283 ЦПК України.
Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, у відповідності до ч. 5 ст. 268 ЦПК України, є дата складання повного судового рішення.
Згідно вимог ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
З`ясувавши обставини та дослідивши надані докази, суд приходить до висновку, що встановлені наступні факти та відповідні правовідносини.
Судом встановлено, що між АТ «Факторіал-Банк» та ОСОБА_1 11.07.2008 року укладено кредитний договір №314-В/41, згідно якого позичальник отримав від Банку кредитні кошти у сумі 63 750 доларів США строком з 11.07.2008 року по 08.07.2033 року. Відповідач зобов`язався погашати кредит та проценти за його користування щомісячно згідно з графіком погашення заборгованості.
В забезпечення виконання зобов`язання за вищевказаним Кредитним Договором, 11 липня 2008 року між Банком та ОСОБА_1 було укладено договір поруки № б/н згідно якого остання зобов`язалась відповідати за виконання позичальником його боргових зобов`язань за кредитним договором №314-В/41.
Рішенням Ленінського районного суду м. Миколаєва від 21.04.2010, року стягнуто в солідарному порядку з ОСОБА_1 , ОСОБА_1 заборгованість за кредитним договором в розмірі 594 440 грн. 67 коп. та судові витрати.

Згідно Статуту ПАТ «Фідобанк» затвердженого рішенням Загальних зборів акціонерів Банку від 14 квітня 2016 року ПАТ «Фідобанк» став правонаступником всіх прав та обов`язків АБ «Факторіал Банк» та ПАБ «СЕБ БАНК».

03.02.2021 року між ПАТ «Фідобанк» та ТОВ «Консалт Солюшенс» укладено Договір №GL1N019277_205/1 про відступлення прав вимоги, відповідно до умов якого ПАТ «Фідобанк» відступає, а ТОВ «Консалт Солюшенс» набуває права вимоги до позичальників (боржників) зазначених у додатках № 1 до цього договору, включаючи права вимоги до правонаступників боржників, спадкоємців або інших осіб, до яких перейшли обов`язки боржників або інших осіб.

Згідно п.104 Додатку № 1 до договору про відступлення прав вимоги, ТОВ «Консалт Солюшенс» набув право грошової вимоги до відповідачів за кредитним договором №314-в/41 від 11.07.2008 року.

23 травня 2024 року ухвалою Ленінського районного суду м. Миколаїв у справі № 2- 534/11 заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Консалт Солюшенс», стягувач Публічне акціонерне товариство «Фідобанк», боржники ОСОБА_1 , ОСОБА_1 про заміну сторони стягувача по справі № 2-534/11 задоволено частково. Замінено стягувача ПАТ "СЕБ Банк" на його правонаступника ТОВ "Консалт Солюшенс" , у виконавчих документах № 2-534/11, виданих Ленінським районним судом м. Миколаєва про солідарне стягнення з ОСОБА_1 та ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства «СЕБ Банк» заборгованості за кредитним договором.

Враховуючи вищенаведене, ТОВ «Консалт Солюшенс» є правонаступником Публічного акціонерного товариства «Фідобанк» та ПАТ «СЕБ Банк» у правовідносинах, що були предметом розгляду у справі № 2- 534/11 за позовом ПАТ «СЕБ Банк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Дані обставини і стали підставою для звернення позивача з відповідним позовом до суду.

Відповідно до наданого розрахунку вимог банку у зв`язку з неповерненням відповідачами кредитної заборгованості за кредитним договором утворилась заборгованість, у розмірі 119 371,66грн., яка складається з: 3% річних 34 806,24 грн. ; інфляційні втрати 84 565,42 грн. нараховані за період з 24.02.2019 року по 23.02.2022 року.

За змістом положень статті 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін) (стаття 530 ЦК України).

Зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином (стаття 599 ЦК України).

Згідно зі статтею 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Отже, для належного виконання зобов`язання необхідно дотримуватись визначених у договорі строків, зокрема щодо сплати коштів, визначених кредитним договором, а тому прострочення виконання зобов`язання є його порушенням.

Положеннями статті 611 цього Кодексу передбачено, що в разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Зокрема, статтею 625 ЦК України врегульовано правові наслідки порушення грошового зобов`язання, які мають особливості. Так, відповідно до наведеної норми боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3 % річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Формулювання статті 625 ЦК України, коли нарахування процентів тісно пов`язується із застосуванням індексу інфляції, орієнтує на компенсаційний, а не штрафний характер відповідних процентів, а тому 3 % річних не є неустойкою у розумінні положень статті 549 цього Кодексу.

Отже, за змістом наведеної норми закону нараховані на суму боргу інфляційні втрати та 3 % річних входять до складу грошового зобов`язання і вважаються особливою мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування ним утримуваними грошовими коштами, належними до сплати кредиторові.

Відповідно до висновків, викладених у постановах Великої Палати Верховного Суду від 28 березня 2018 року у справі № 444/9519/12 (провадження № 14?10цс18), від 4 липня 2018 року у справі № 310/11534/13-ц (провадження № 14-154цс18), від 31 жовтня 2018 року у справі № 202/4494/16-ц (провадження № 14-318цс18), якщо банк використав право вимоги дострокового повернення усієї суми кредиту, що залишилася несплаченою, а також сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 ЦК України, то такими діями кредитор на власний розсуд змінив умови основного зобов`язання щодо строку дії договору, періодичності платежів, порядку сплати процентів за користування кредитом. Кредитодавець втрачає право нараховувати передбачені договором проценти за користування кредитом, а також обумовлену в договорі неустойку у разі пред`явлення вимоги до позичальника про дострокове погашення боргу на підставі статті 1050 ЦК України. Разом з тим права та інтереси кредитодавця в таких правовідносинах забезпечуються частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання.

Правовий аналіз положень статей 526, 599, 611, 625 ЦК України дає підстави для висновку, що наявність судового рішення про стягнення суми боргу за кредитним договором, яке боржник не виконав, не припиняє правовідносин сторін цього договору, не звільняє боржника від відповідальності за невиконання грошового зобов`язання та не позбавляє кредитора права на отримання сум, передбачених статтею 625 цього Кодексу, за увесь час прострочення. Зазначена позиція підтверджена у постановах Великої Палати Верховного Суду від 4 липня 2018 року у справі №310/11534/13-ц (провадження № 14-154цс18), від 4 червня 2019 року у справі № 916/190/18 (провадження № 12-302гс18).

Таким чином, з ухваленням судом рішення про стягнення боргу у 2011 році зобов`язання відповідачів сплатити заборгованість за кредитним договором не припинилося та триває до моменту фактичного виконання грошового зобов`язання. Відтак кредитор має право на отримання сум, передбачених статтею 625 цього Кодексу.

За такого з відповідачів на користь позивача підлягають стягненню 3% річних в розмірі 34 806,24 грн. та інфляційне збільшення в розмірі 84 565,42 грн.

За змістом ч.1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

У зв`язку з обґрунтованістю та доведеністю позовних вимог, позовні вимоги позивача в частині стягнення з відповідачів на його користь витрат по сплаті судового збору у розмірі 2422,40 грн також підлягають задоволенню.

Керуючись ст.ст.258-259,263-265,280-282 ЦПК України, суд,-

вирішив:

Позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Консалт Солюшенс» до ОСОБА_1 , ОСОБА_1 про стягнення 3% річних та інфляційних витрат - задовольнити.

Стягнути в солідарному порядку з ОСОБА_1 , ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Консалт Солюшенс» суму заборгованості у розмірі 119 371 грн. 66 коп., яка складається з: 34 806,24 грн. - 3% річних за користування грошовими коштами та 84 565,42 грн. - інфляційні втрати.

Стягнути з ОСОБА_1 , ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Консалт Солюшенс» судовий збір у розмірі 2422,40 грн. по 1211,20 грн. з кожного.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано відповідачем протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку протягом тридцяти днів з дня складання його повного тексту. Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

З інформацією щодо тексту судового рішення учасники справи можуть ознайомитися за веб-адресою Єдиного державного реєстру судових рішень: http://www.reyestr.court.gov.ua.

Відомості про учасників справи:

Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Консалт Солюшенс», м. Одеса, вул.. Пушкінська, буд. 36, офіс 308.

Відповідач: ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_1 .

Відповідач: ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , адреса: АДРЕСА_2 .

Повний текст судового рішення складено 17.12.2024.

Суддя Г.С.Костюченко