Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області у складі:
головуючої судді Марциновської І.В.,
за участю: секретаря судового засідання Хавщ Я.А.,
представника позивача адвоката Капустинської Н.П.,
представника відповідача адвоката Гуцалюка А.Р.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області питання про розподіл понесених відповідачем судових витрат у цивільній справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Мрія Сервіс» до ОСОБА_1 про стягнення франшизи,
У провадженні Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області перебувала цивільна справа за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Мрія Сервіс» (далі за текстом - ТОВ «Мрія Сервіс») до ОСОБА_1 про стягнення франшизи.
Рішенням Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 26.11.2024 у позові ТОВ «Мрія Сервіс» до ОСОБА_1 про стягнення франшизи відмовлено повністю.

Судові витрати у виді судового збору у сумі 3028 грн покладені на позивача ТОВ «Мрія Сервіс».

Призначене судове засідання для вирішення питання про розподіл понесених відповідачем ОСОБА_1 та пов`язаних з розглядом справи судових витрат на 10.12.2024. Наданий відповідачу ОСОБА_1 строк п`ять днів з дня ухвалення рішення суду для подання доказів щодо розміру понесених відповідачем судових витрат.

02.12.2024 представник відповідача адвокат Гуцалюк А.Р. через систему «Електронний суд» подав до Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області заяву про ухвалення додаткового рішення та долучення доказів на підтвердження розміру витрат, понесених відповідачем. Указана заява подана у межах визначеного судом п`ятиденного строку. Так, у заяві представник відповідача зазначив, що судові витрати відповідача за розгляд даної цивільної справи складаються з витрат на професійну правничу допомогу, які визначені у фіксованій сумі, та їх розмір становить 8000 грн. На підтвердження цього до заяви долучені: акт наданих послуг № 29-11/1 до договору про надання правничої допомоги № 08-10/1 від 29.11.2024; рахунок № 29-11/1 від 29.11.2024; договір про надання правничої допомоги № 08-10/1 від 08.10.2024; платіжна інструкція № @2PL362221 від 29.11.2024.

06.12.2024 представник позивача ТОВ «Мрія Сервіс» адвокат Капустинська Н.П. через систему «Електронний суд» подала до Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області клопотання про зменшення витрат на професійну правничу допомогу, понесених відповідачем ОСОБА_1 . Клопотання мотивоване тим, що заявлена відповідачем сума визначена у розмірі 8000 грн є надмірною та неспівмірною із фактичним обсягом наданих адвокатом послуг. Так, представник позивача вважає, що кількість часу, а саме 5 годин, витраченого адвокатом на написання відзиву, який становить 3 сторінки, об`єктивно є непропорційною складності справи та предмету позову. Так само за участю представника відповідача проведене лише одне судове засідання, що становить не більше 1 години, тоді як адвокат зазначає, що участь у судовому засіданні тривала 2 години. Крім цього, представник позивача вказала, що з договору про надання правничої допомоги від 08.10.2024 не вбачається, що формою винагороди адвоката є гонорар, який становить фіксовану суму, як і не зазначена сама сума такого гонорару, що є ціною договору. За таких підстав представник позивача просила зменшити розмір витрат на правничу допомогу з 8000 грн до 0,00 грн.

У судовому засіданні 10.12.2024 представник відповідача адвокат Гуцалюк А.Р. заяву про ухвалення додаткового рішення підтримав з підстав, викладених у заяві, та просив заяву задовольнити повністю. Наполягав на тому, що між ним та відповідачем погоджена фіксована сума витрат на правничу допомогу у розмірі 8000 грн, а тому в акті наданих послуг не вказана вартість конкретних робіт, а лише зазначена їхня загальна вартість. Зауважив, що договір про надання правничої допомоги від 08.10.2024 укладений з метою надання загальних послуг, а вартість послуг у даній конкретній справі погоджена сторонами в усному порядку.

У судовому засіданні 10.12.2024 уповноважений представник позивача ТОВ «Мрія Сервіс» адвокат Капустинська Н.П. зазначила, що відповідач не надав обґрунтований розрахунок вартості наданих правничих послуг, а тому у стягненні таких витрат необхідно відмовити. Зазначила, що відповідач та його представник не погодили фіксовану суму ні у самому договорі про надання правничої допомоги, ні шляхом укладення додаткової угоди до такого договору.

Заслухавши представників сторін, дослідивши матеріали цивільної справи, що стосуються питання про розподіл судових витрат, суд дійшов такого висновку.

Відповідно до п. 12 ч. 3 ст. 2 ЦПК України однією із основних засад (принципів) цивільного судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення.

Судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи (ч. 1 ст. 133 ЦПК України).

Пунктом 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, віднесено витрати на професійну правничу допомогу.

У ч. 1 ст. 59 Конституції України закріплено право кожного на правову допомогу. У випадках, передбачених законом, ця допомога надається безоплатно. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав.

Відповідно до правової позиції Конституційного Суду України таке право є гарантованою Конституцією України можливістю фізичної особи одержати юридичні (правові) послуги (абз. 2 п. 4 мотивувальної частини рішення Конституційного Суду України від 16.11.2000 № 13-рп/2000). Це право є одним із конституційних, невід`ємних прав людини і має загальний характер; реалізація права на правову допомогу не може залежати від статусу особи та характеру її правовідносин з іншими суб`єктами права; вибір форми та суб`єкта надання такої допомоги залежить від волі особи, яка бажає її отримати; конституційне право кожного на правову допомогу за своєю суттю є гарантією реалізації, захисту та охорони інших прав і свобод людини і громадянина, і в цьому полягає його соціальна значимість (абз. 3, 4, 5 пп. 31, абз. 1 пп. 3.2 п. 3 мотивувальної частини рішення Конституційного Суду України від 30.09.2009 № 23-рп/2009).

Пунктом 2 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність» визначено, що адвокатська діяльність - це незалежна професійна діяльність адвоката щодо здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту.

Відповідно до ст. 26 Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність» адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги.

Визначення договору про надання правової допомоги міститься в ст. 1 Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність», згідно з якою договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Частиною 8 ст. 141 ЦПК України передбачено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Загальне правило розподілу судових витрат визначене в ч. 4 ст. 141 ЦПК України.

Зокрема, частиною другою вказаної статті встановлено, що інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Відповідно до ч. 3 ст. 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися.

При визначенні суми відшкодування витрат на професійну правничу допомогу суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності).

Відповідно до ч. 5, 6 ст. 137 ЦПК України у разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Так, суд встановив, що у відзиві представник відповідача адвокат Гуцалюк А.Р. вказав, що попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які відповідач очікує понести у зв`язку з розглядом цієї справи, становить 10000 грн витрат на професійну правничу допомогу. Також представник відповідача зазначив, що докази на підтвердження понесених відповідачем витрат на професійну правничу допомогу будуть подані протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду.

Рішення суду ухвалене 26.11.2024.

02.12.2024 представник відповідача адвокат Гуцалюк А.Р. через систему «Електронний суд» подав до Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області заяву про ухвалення додаткового рішення, до якої долучені: акт наданих послуг № 29-11/1 до договору про надання правничої допомоги № 08-10/1 від 29.11.2024; рахунок № 29-11/1 від 29.11.2024; договір про надання правничої допомоги № 08-10/1 від 08.10.2024; платіжна інструкція № @2PL362221 від 29.11.2024.

Так, 08.10.2024 між ОСОБА_1 та адвокатським об`єднанням «Юридична колегія» в особі голови адвоката Гуцалюка А.Р. укладений договір про надання правничої допомоги № 08-10/1, відповідно до умов якого адвокатське об`єднання зобов`язалося надати відповідачу правничу допомогу та представляти права і законні інтереси клієнта, зокрема у судах під час здійснення кримінального, цивільного, господарського, адміністративного та конституційного судочинства.

Відповідно до п. 4.1 договору про надання правничої допомоги № 08-10/1 розмір оплати послуг Об`єднання за здійснення захисту, представництва інтересів Клієнта та надання йому інших видів правової допомоги на умовах і в порядку, що визначені Договором, визначаються за домовленістю сторін.

Сума оплати складається з переліку та вартості послуг, які узгоджені Сторонами (п. 4.2 договору № 08-10/1).

Відповідно до п. 4.5. договору факт наданих послуг підтверджується актом наданих послуг.

29.11.2024 ОСОБА_1 та адвокатським об`єднанням «Юридична колегія» в особі голови адвоката Гуцалюка А.Р. підписаний акт наданих послуг № 29-11/1 до договору про надання правничої допомоги № 08-10/1, з якого вбачається, що відповідно до договору про надання правової допомоги адвокатське об`єднання надало, а клієнт отримав правову допомогу у суді першої інстанції в такому обсязі: 1) ознайомлення з матеріалами справи № 607/18867/24 - 2 год.; 2) підготовка та подання відзиву на позов - 5 год.; 3) участь у судовому засіданні - 2 год. Загальна вартість наданих послуг становить 8000 грн.

29.11.2024 ОСОБА_1 здійснив оплату за надання зазначених вище правничих послуг на рахунок адвокатського об`єднання «Юридична колегія». Такі обставини підтверджуються платіжною інструкцією № @2PL362221 від 29.11.2024.

Так, у додатковій постанові Верховного Суду від 06.03.2019 у справі № 922/1163/18 зроблено такі правові висновки:

1. договір про надання правової допомоги є підставою для надання адвокатських послуг та, зазвичай, укладається в письмовій формі (виключення щодо останнього наведені в ч. 2 ст. 27 Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність»);

2. за своєю правовою природою договір про надання правової допомоги є договором про надання послуг, крім цього, на такий договір поширюються загальні норми та принципи договірного права, включаючи, але не обмежуючись главою 52 Цивільного кодексу України;

3. як будь-який договір про надання послуг, договір про надання правової допомоги може бути оплатним або безоплатним. Ціна в договорі про надання правової допомоги встановлюється сторонами шляхом зазначення розміру та порядку обчислення адвокатського гонорару;

4. адвокатський гонорар може існувати в двох формах - фіксований розмір та погодинна оплата. Вказані форми відрізняються порядком обчислення - при зазначенні фіксованого розміру для виплати адвокатського гонорару не обчислюється фактична кількість часу, витраченого адвокатом при наданні послуг клієнту, і навпаки, підставою для виплату гонорару, який зазначено як погодинну оплату, є кількість годин помножена на вартість такої години того чи іншого адвоката в залежності від його кваліфікації, досвіду, складності справи та інших критеріїв;

5. адвокатський гонорар (ціна договору про надання правової допомоги) зазначається сторонами як одна із умов договору при його укладенні. Вказане передбачено як приписами цивільного права, так і Законом України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»;

6. відсутність в договорі про надання правової допомоги розміру та/або порядку обчислення адвокатського гонорару (як погодинної оплати або фіксованого розміру) не дає як суду, так і іншій стороні спору, можливості пересвідчитись у дійсній домовленості сторін щодо розміру адвокатського гонорару.

Тобто, визначаючи розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації гонорару адвоката іншою стороною, суди мають виходити з встановленого у самому договорі розміру та/або порядку обчислення таких витрат, що узгоджується з приписами ст. 30 Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність».

Як вбачається зі змісту договору про надання правничої допомоги № 08-10/1, фіксований розмір оплати (ціна договору) у договорі відсутній. Сторони не погоджували вартість наданих адвокатом послуг незалежно від виду таких послуг та вартості часу, затраченого на їх надання. Натомість у п. 4.2. договору про надання правничої допомоги № 08-10/1 зазначено, що сума оплати складається з переліку та вартості послуг, які узгоджені Сторонами.

Указане дає підстави дійти висновку, що сторони погодили саме погодинну оплату наданих адвокатом послуг, яка має визначатись шляхом множення кількості на вартість такої години.

При цьому суд відхиляє доводи представника відповідача про погодження сторонами договору ціни позову у фіксованому розмірі в усному порядку, оскільки договір укладений у письмовому виді, а відтак усі істотні умови договору, до яких належить і ціна, мають також визначатись у письмовому вигляді. Більше того такі обставини не узгоджуються з п. 4.2 договору, де сторони визначили інакший порядок розрахунку вартості наданих послуг.

Так само суд не приймає до уваги пояснення представника відповідача щодо того, що указаний договір є загальним договором про надання ОСОБА_1 адвокатських послуг, а вартість таких послуг щодо цієї конкретної справи визначена в акті наданих робіт.

Суд зауважує, що істотні умови договору можуть бути змінені чи доповнені лише шляхом укладення додаткового договору (угоди), однак наявність такого додаткового договору адвокатом не доведена.

При цьому в порушення п. 4.2 договору детальний опис виконаних адвокатським об`єднанням робіт із зазначенням погодинної вартості послуг суду не наданий, хоча подання детального опису робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги, є необхідним для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат.

Разом з тим Велика Палата Верховного Суду у постанові від 16.11.2022 у справі № 922/1964/21 дійшла висновку, що учасник справи повинен деталізувати відповідний опис лише тією мірою, якою досягається його функціональне призначення - визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат. Надмірний формалізм при оцінці такого опису на предмет його деталізації, за відсутності визначених процесуальним законом чітких критеріїв оцінки, може призвести до порушення принципу верховенства права.

Відтак суд враховує, що представник відповідача фактично надав відповідачу юридичні послуги, які полягають в ознайомленні з матеріалами справи, складанні відзиву та участі в одному судовому засіданні.

Суд також враховує, що стороною позивача подане клопотання про зменшення розміру витрат на правничу допомогу.

При цьому при визначенні суми відшкодування суд повинен виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року. Так у справі «Схід/Захід Альянс Лімітед» проти України» (заява № 19336/04) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (п. 268).

Відтак, враховуючи складність справи та обсяг доказів у справі, суд доходить висновку, що достатнім та таким, що відповідає критеріям розумності, буде розмір витрат, який за вказану вище роботу представника відповідача адвоката Гуцалюка А.Р. становить 3000 грн.

Керуючись ст. 59 Конституції України, ст. 1, 26 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», ст. 2, 76-81, 89, 133, 137, 141, 246, 259, 263, 265, 270, 273, 354 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Мрія Сервіс» на користь ОСОБА_1 судові витрати у виді витрат на професійну правничу допомогу у сумі 3000 (три тисячі) гривень.

Відмовити у стягненні з Товариства з обмеженою відповідальністю «Мрія Сервіс» на користь ОСОБА_1 судових витрат у виді витрат на професійну правничу допомогу у сумі 5000 (п`ять тисяч) гривень.

Додаткове рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги додаткове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на додаткове рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до Тернопільського апеляційного суду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини додаткового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного додаткового рішення.

Учасник справи, якому повне додаткове рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного додаткового рішення суду.

Відомості про учасників справи:

Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Мрія Сервіс», місцезнаходження: вул. Міцкевича, буд. 12, м. Підгайці, Тернопільський район, Тернопільська область; ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України 38554271.

Представник позивача: адвокат Капустинська Наталія Петрівна, місцезнаходження: вул. Винниченка, буд. 8, офіс 206, м. Тернопіль.

Відповідач: ОСОБА_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 ; реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 .

Представник відповідача: адвокат Гуцалюк Андрій Романович, місцезнаходження: бульвар Шевченка, буд. 23, м. Тернопіль.

СуддяІ. В. Марциновська

Повне судове рішення складене 16.12.2024.