У Х В А Л А

Справа №377/940/24

Провадження №6/377/21/24

18 грудня 2024 року Славутицький міський суд Київської області у складі: головуючої судді Малишенко Т.О., за участі секретаря судового засідання Присяжного В.В., сторони відсутні, розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Славутичі подання Славутицького відділу державної виконавчої служби у Вишгородському районі Київської області - про виділення частки в майні боржника в натурі, -

У С Т А Н О В И Л А :

31.10.2024 року до суду надійшло подання Славутицького відділу державної виконавчої служби у Вишгородському районі Київської області, про виділення частки в майні боржника в натурі, в якому посилаючись на ст.ст.1, 18, 48 Закону України «Про виконавче провадження» ст.ст.258-260, 353, 354, 443 ЦПК України просив виділити ОСОБА_1 частку в натурі в нежилому приміщенні «Б» що знаходиться за адресою АДРЕСА_1 , загальною площею 104,0 кв.м.

В обґрунтування подання державний виконавець зазначає, що на виконанні у Славутицького відділі державної виконавчої служби у Вишгородському районі Київській області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) перебуває зведене виконавче провадження №76097000 про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 та ОСОБА_3 заборгованості на загальну суму 336804,91 грн.

В рамках зведеного виконавчого провадження державним виконавцем направлено запити до ДПС України, МВС України, ПФУ України та накладено арешт на рахунки боржника.

Згідно відповіді на електронний запит МВС України від 19.09.2024, транспортні засоби за боржником не зареєстровано.

Згідно відповіді на електронний запит ДПС України від 19.09.2024, встановлено, що боржник офіційно не працевлаштований.

Згідно відповіді на електронний запит ПФУ України від 19.09.2024 встановлено, що боржник отримує пенсію в УПФУ у м. Славутич, розмір якої складає 3167,82 грн., але на період дії військового стану заборонено проводити відрахування з пенсії боржника (крім рішень про стягнення аліментів, про відшкодування шкоди, заподіяної каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю внаслідок кримінального правопорушення, та рішень, боржниками за якими є громадяни Російської Федерації).

На рахунках в банках в ОСОБА_1 недостатньо коштів для погашення заборгованостей на користь стягувачів.

Згідно до інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна було встановлено, що за боржником ОСОБА_1 зареєстровано 1/4 частина квартири, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 щодо якої перебуває запис про іпотеку №8705215 від 12.02.2015 року та нежитлове приміщення «Б», що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею: 104,0 кв.м., яка зареєстрована на підставі договору купівлі-продажу №2242 від 28.12.2012 року.

Також було встановлено, що на підставі рішення №377/384/21 від 18.10.2021 року визнано за ОСОБА_4 право власності на 1/2 частину нежилого приміщення «Б», що знаходиться в будинку під АДРЕСА_1 , загальною площею 104 кв.м. та на підставі якого державним реєстратором виконавчого комітету Славутицької міської ради Вишгородського району Київської області Ящук Л.В. внесено право власності в державний реєстр речових прав на 1/2 частину нежилого приміщення «Б», що знаходиться в будинку під АДРЕСА_1 , загальною площею 104 кв.м.

Додатково повідомляю, що в рамках іншого зведеного виконавчого провадження № 60390674 вже було проведено опис майна боржника, а саме 1/2 частини нежилого приміщення «Б», що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 104 кв.м., вартість якого згідно висновку становить 616 598,00 (шістсот шістдесят тисяч п`ятсот дев`яносто вісім) гривень 00 коп. та передано майно на реалізацію.

18.01.2024 року на сайті ДП «СЕТАМ» опубліковано лот №544348 щодо реалізації 1/2 частини нежилого приміщення «Б», що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 за ціною 616 598,00 грн. та призначено електронні торги на 07.02.2024 року, однак відповідно до протоколу про проведення електронного аукціону (торгів) торги не відбулися у зв`язку відсутністю допущених учасників.

08.02.2024 року було проведено уцінку майна боржника та на сайті ДП «СЕТАМ» опубліковано лот №545428 щодо реалізації частини нежилого приміщення «Б», що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 за ціною 524108,30 грн. та призначено електронні торги на 28.02.2024 року, однак відповідно до протоколу про проведення електронного аукціону (торгів) торги не відбулися у зв`язку відсутністю допущених учасників.

29.02.2024 року було проведено уцінку майна боржника та на сайті ДП «СЕТАМ» Реєстраційний номер виконавчого провадження: 53 опубліковано лот №546613 щодо реалізації частини нежилого приміщення «Б», що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 за ціною 431618,60 грн. та призначено електронні торги на 20.03.2024 року, однак відповідно до протоколу про проведення електронного аукціону (торгів) торги не відбулися у зв`язку відсутністю допущених учасників.

Відповідно до п.6 ст.62 Закону України «Про виконавче провадження» у разі не реалізації майна на третьому електронному аукціоні виконавець повідомляє про це стягувачу і пропонує йому вирішити питання про залишення за собою нереалізованого майна, крім майна, конфіскованого за рішенням суду. Згідно п.7. ст.62 Закону України «Про виконавче провадження» у разі якщо стягувач протягом 10 робочих днів з дня отримання повідомлення виконавця письмово не заявив про своє бажання залишити за собою нереалізоване майно, арешт з майна знімається і воно повертається боржникові. За відсутності у боржника іншого майна, на яке може бути звернено стягнення, виконавчий документ повертається стягувачу без виконання.

05.04.2024 року на адресу стягувачів направлено повідомлення про залишення за собою нереалізоване майно, а саме: частини нежилого приміщення «Б», що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , але до відділу не надійшло повідомлення від стягувачів ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про залишення за собою нереалізоване майно. У зв`язку із чим державним виконавцем повернуто виконавче провадження згідно п.3 ст.37 Закону України «Про виконавче провадження».

Стягувач ОСОБА_2 та ОСОБА_3 повторно 19.09.2024 року пред`явили до виконання виконавчі документи про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості на їх користь на загальну 336 804,91 грн. та в заявах від 16.09.2024 року зазначено, після відкриття виконавчого провадження прошу звернутися з поданням до Славутицького міського суду про виділення частки в натурі в нежилому приміщенні «Б», що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 . У зв`язку із тим, що в нежилому приміщенні не було виділено частку в натурі, майно не було реалізовано на електронних торгах 7 лютого 2024 року, 29 лютого 2024 року, 20 березня 2024 року так як потенційні покупці не можуть знати, що саме вони купують, яку частину майна, яку площу, також в зазначеному приміщенні всі площі зайняті орендарями та речами для продажу і щоб після виділення частки майно було звільнено від орендарів та їх речей.

Отже, визначення частки майна боржника у майні, є необхідним для здійснення виконавчого провадження про примусове стягнення боргу із боржника, який немає іншого майна, на яке може бути звернено стягнення.

Розгляд подання призначено на 06.11.2024 року, про що суд повідомив учасників справи.

Ухвалою суду від 06.11.2024 року відкладено розгляд подання на 04.12.2024 року на підставі ст. 223 ЦПК України.

Ухвалою суду від 04.12.2024 року відкладено розгляд подання на 04.12.2024 року на підставі ст. 222 ЦПК України за клопотанням стягувача.

В призначене судове засідання 18.12.2024 року учасники не з`явились.

Представник Славутицького відділу державної виконавчої служби у Вишгородському районі Київської області в зал судового засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. В матеріалах справи наявне клопотання заступника начальника відділу В.Приліпко про розгляд подання за їх відсутності.

Стягувачі ОСОБА_2 та ОСОБА_3 не з`явились, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином.

Боржник ОСОБА_1 у судове засідання не з`явилась, про дату, час та місце розгляду справи, повідомлялась за місцем реєстрації. . Відповідно до вимог ст. 128 ЦПК України відповідач вважається належним чином повідомленим.

Заінтересована особа ОСОБА_5 у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи, повідомлялась за місцем реєстрації. . Відповідно до вимог ст. 128 ЦПК України відповідач вважається належним чином повідомленим.

За таких обставин, керуючись ч. 2 ст. 443 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути подання за відсутності учасників процесу, які не прибули в судове засідання.

Дослідивши у судовому засіданні матеріали справи та подані докази, з`ясувавши всі обставини справи в їх сукупності, суд дійшов наступного висновку.

Судом встановлено, що на виконанні у Славутицькому відділі державної виконавчої служби у Вишгородському районі Київській області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) перебуває зведене виконавче провадження №76097000 про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 та ОСОБА_3 заборгованості на загальну суму 336804,91 грн.

У ході перевірки майнового стану встановлено що транспортні засоби за боржником не зареєстровано, боржник офіційно не працевлаштований, боржник отримує пенсію в УПФУ у м. Славутич, розмір якої складає 3167,82 грн., але на період дії військового стану заборонено проводити відрахування з пенсії боржника.

Згідно до інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна було встановлено, що за боржником ОСОБА_1 зареєстровано 1/4 частина квартири, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 щодо якої перебуває запис про іпотеку №8705215 від 12.02.2015 року та нежитлове приміщення «Б», що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею: 104,0 кв.м., яка зареєстрована на підставі договору купівлі-продажу №2242 від 28.12.2012 року.

На підставі рішення від 18.10.2021 року у справі №377/384/21 за позовом ОСОБА_6 до ОСОБА_7 , Акціонерного Товариства «Райффайзен Банк Аваль», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог: Приватний виконавець виконавчого округу Київської області Бурко Арсен Мохаммед про визнання права власності на частку в нерухомому майні та зняття з нього арешту, визнано за ОСОБА_4 право власності на 1/2 частину нежилого приміщення «Б», що знаходиться в будинку під АДРЕСА_1 , загальною площею 104 кв.м. та на підставі якого державним реєстратором виконавчого комітету Славутицької міської ради Вишгородського району Київської області Ящук Л.В. внесено право власності в державний реєстр речових прав на 1/2 частину нежилого приміщення «Б», що знаходиться в будинку під АДРЕСА_1 , загальною площею 104 кв.м.

Славутицьким відділом державної виконавчої служби у Вишгородському районі Київській області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) в рамках іншого зведеного виконавчого провадження № 60390674 вже було проведено опис майна боржника, а саме 1/2 частини нежилого приміщення «Б», що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 104 кв.м., вартість якого згідно висновку становить 616 598,00 (шістсот шістдесят тисяч п`ятсот дев`яносто вісім) гривень 00 коп. та передано майно на реалізацію.

На сайті ДП «СЕТАМ» неодноразово опубліковано даний лот на торги. Проте у зв`язку із тим, що в нежилому приміщенні не було виділено частку в натурі, майно не було реалізовано на електронних торгах 7 лютого 2024 року, 29 лютого 2024 року, 20 березня 2024 року.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Відповідно до ч. 1 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

За правилом ч. 6 ст. 48 Закону України «Про виконавче провадження» стягнення на майно боржника звертається в розмірі та обсязі, необхідних для виконання за виконавчим документом, з урахуванням стягнення виконавчого збору, витрат виконавчого провадження, штрафів, накладених на боржника під час виконавчого провадження, основної винагороди приватного виконавця. У разі якщо боржник володіє майном разом з іншими особами, стягнення звертається на його частку, що визначається судом за поданням виконавця.

Частиною 1 ст.368 ЦК України визначено, що спільна сумісна власність - це спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності.

За ч.2 ст. 370 ЦК України передбачено, що у разі виділу частки із майна, що є у спільній сумісній власності, вважаєтся, що частки кожного із співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними, законом або рішенням суду.

Згідно з статтею 371 ЦК України кредитор співвласника майна, що є у спільній сумісній власності, у разі недостатності у нього іншого майна, на яке може бути звернене стягнення, може пред`явити позов про виділ частки із спільного майна в натурі для звернення стягнення на неї. Виділ частки із майна, що є у спільній сумісній власності, для звернення стягнення на неї здійснюється у порядку, встановленому статтею 366 ЦК України.

Згідно з положеннями статті 366 ЦК України кредитор співвласника майна, що є у спільній частковій власності, у разі недостатності у нього іншого майна, на яке може бути звернене стягнення, може пред`явити позов про виділ частки із спільного майна в натурі для звернення стягнення на неї. Якщо виділ в натурі частки із спільного майна має наслідком зміну його призначення або проти цього заперечують інші співвласники, спір вирішується судом. У разі неможливості виділу в натурі частки із спільного майна або заперечення інших співвласників проти такого виділу кредитор має право вимагати продажу боржником своєї частки у праві спільної часткової власності з направленням суми виторгу на погашення боргу. У разі відмови боржника від продажу своєї частки у праві спільної часткової власності або відмови інших співвласників від придбання частки боржника кредитор має право вимагати продажу цієї частки з публічних торгів або переведення на нього прав та обов`язків співвласника-боржника, з проведенням відповідного перерахунку.

Вимоги Славутицького відділу державної виконавчої служби у Вишгородському районі Київській області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) про виділення ОСОБА_1 частки в натурі в нежилому приміщенні «Б» що знаходиться за адресою АДРЕСА_1 , загальною площею 104,0 кв.м. не підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

Порядок розгляду подання про визначення частки майна боржника у спільному майні передбачений ст. 443 ЦПК України, згідно з якою питання про визначення частки майна боржника у майні, яким він володіє спільно з іншими особами, вирішується судом за поданням державного чи приватного виконавця. Суд у десятиденний строк розглядає це питання у судовому засіданні з повідомленням сторін та заінтересованих осіб.

Статтею 370 ЦК України також встановлено, що у разі виділу частки із майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки кожного зі співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними, законом або рішенням суду.

Відповідно до ч.ч.10,11 ст.440 ЦПК України питання про звернення стягнення на нерухоме майно боржника, право власності на яке не зареєстровано в установленому законом порядку, під час виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) вирішуються судом за поданням державного виконавця, приватного виконавця.

Розділом VII Закону України «Про виконавче провадження» врегульовано порядок звернення стягнення на майно боржника, зокрема частиною 4 статті 50 визначено, що у разі, якщо право власності на нерухоме майно боржника не зареєстровано в установленому законом порядку, виконавець звертається до суду із заявою про вирішення питання про звернення стягнення на таке майно.

Відповідно до ст. 61 Закону України «Про виконавче провадження» реалізація арештованого майна (крім майна, вилученого з цивільного обороту, обмежено оборотоздатного майна та майна, зазначеного у частині восьмій статті 56 цього Закону) здійснюється шляхом проведення електронних аукціонів або за фіксованою ціною.

Порядок проведення електронних торгів визначається Міністерством юстиції України відповідно до Наказу №2831/5 від 29 вересня 2016 року «Про затвердження Порядку реалізації арештованого майна» - (далі Порядок), відповідно до п.2 розділу ІІ Порядку організатор електронних торгів здійснює внесення до Системи інформації про арештоване майно (формування лота) за заявкою відділу державної виконавчої служби або приватного виконавця. Заявка на реалізацію арештованого майна повинна містити дані, в тому числі, місцезнаходження майна (для нерухомого майна точна поштова адреса).

Тобто вказаною нормою ЦПК України передбачено лише право державного чи приватного виконавця на звернення до суду із поданням про визначення частки майна боржника у майні, яким він володіє спільно з іншими особами, а не із зверненням до суду з поданням про виділення в натурі майна боржника. Отже, положеннями ЦПК України та Закону України «Про виконавче провадження» не передбачено повноважень державного чи приватного виконавця на звернення до суду із поданням про виділення в натурі майна боржника, яким він володіє спільно з іншими особами.

При вирішенні питання про виділ частки майна суд враховує, що виділ частки боржника із спільної сумісної власності у межах виконавчого провадження регулюється нормами цивільно-процесуального законодавства. При розгляді подання державного виконавця в порядку ст. 443 ЦПК України вирішується питання не про виділ частки, що призводить до виділу її в натурі, припинення права спільної часткової власності на майно, а вирішується питання про визначення частки в майні, що не є по суті його поділом чи виділенням частки та не тягне за собою припинення права спільної часткової власності, а такий захід спрямований лише на забезпечення виконання рішення суду. Системне тлумачення положень вказаних норм дає підстави дійти висновку, що за результатами розгляду подання державного виконавця про визначення частки майна боржника у майні, яким він володіє спільно з іншими особами, суд постановляє ухвалу, в якій тільки визначається конкретне майно, що підлягає саме виділу.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 15 січня 2020 року у справі № 367/6231/16-ц (провадження № 14-529цс19) міститься висновок про те, що «поняття «визначення частки» і «виділення частки в натурі» є різними за своїм змістом правовими поняттями, а частиною шостою статті 52 Закону про ВП 1999 (частина шоста статті 48 Закону України «Про виконавче провадження» в чинній редакції є тотожною) передбачена лише необхідність визначення частки боржника у спільному майні, якщо така частка не визначена». Частка у праві спільної часткової власності є самостійним об`єктом цивільних прав, яке може бути об`єктом продажу з публічних (електронних) торгів, передачі стягувачу в рахунок погашення боргу, без її виділу в натурі з об`єкта нерухомого майна; у разі виявлення державним виконавцем майна, яким боржник володіє спільно з іншими особами, і частка боржника у якому не визначена, для звернення стягнення на частку боржника державний виконавець звертається до суду з поданням про визначення частки боржника у такому майні.

Вказане узгоджується і з позицією Верховного Суду що викладене в Постанові від 26 березня 2020 року у справа № 349/1878/14-ц.

За змістом статей 12, 13, 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Суд розглядає цивільні справи в межах заявлених фізичними або юридичними особами вимог і на підставі наданих ними доказів. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень.

Із наданих документів вбачається, що власниками нежилого приміщення «Б», що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 104 кв.м., є ОСОБА_8 , та ОСОБА_9 , кожному із них належить право власності на 1/2 частину даного нежилого приміщення «Б».

Таким чином, оскільки частки власників у даному випадку визначені документально, а виділення частки в майні боржника в натурі статтею 443 ЦПК України не передбачено, то суд приходить до висновку, що подання не підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 260, 261, 435, 443 ЦПК України, ст. 48 Закону України «Про виконавче провадження», суд -

у х в а л и Л А :

В задоволенні подання в.о. начальника Славутицького відділу державної виконавчої служби у Вишгородському районі Київської області, про виділення частки в майні боржника в натурі відмовити.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги до Київського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Ухвала підписана 18.12.2024 року.

Суддя Т. О. Малишенко