Справа № 635/4307/24
Провадження по справі № 2/635/3100/2024
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
17 грудня 2024 року смт Покотилівка Харківського району Харківської області
Харківський районний суд Харківської області у складі:
головуючого судді Даниленко Т.П.,
за участі секретаря судового засідання Загайко Г.Я.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 в особі представника адвоката - Калмикової Людмили Костянтинівни до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання права власності в порядку спадкування за заповітом, -

Позивач ОСОБА_1 звернувся до приватного нотаріуса Харківського районного нотаріального округу Харківської області Коробець О.М. щодо оформлення спадкових справ після померлого батька.
Однак, 16.04.2024 приватним нотаріусом Харківського районного нотаріального округу Харківської області Коробець О.М. було винесено постанову, якою відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом у зв`язку з пропуском ОСОБА_1 строку для прийняття спадщини та не прийняття спадщини іншими спадкоємцями, які б могли дати згоду на таке прийняття. Внаслідок цього ОСОБА_1 в позасудовому порядку позбавлений можливості реалізувати свої спадкові права.
Ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 25.04.2024 провадження у справі відкрито у порядку загального позовного провадження, призначено підготовче судове засідання, встановлено строк для реалізації учасниками своїх процесуальних прав, зокрема шляхом подачі заяв по суті справи, витребувано інформацію з нотаріальної контори.
Ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 04.09.2024 підготовче провадження закрито, справу призначено до судового розгляду з викликом сторін.
Представник позивача - адвокат Калмикова Л.К. до початку судового засідання подала заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримала та просила задовольнити, у разі не явки відповідачів не заперечувала проти заочного рішення.
Відповідач ОСОБА_2 до початку судового засідання подала заяву, в якій не заперечувала проти позову, просила його задовольнити.
Відповідач ОСОБА_3 у судове засідання не з`явилася, про дату та час повідомлена належним чином, причини неявки суду невідомі.
Згідно ч.2 ст.43 ЦПК України, відповідач зобов`язаний добросовісно здійснювати процесуальні права і виконувати процесуальні обов`язки, що відповідно до принципу юридичної визначеності, як складової частини конституційного принципу верховенства права, зобов`язує відповідача самостійно цікавитися перебігом розгляду судом пред`явленого до нього позову. Тривала відсутність такого інтересу з боку відповідача свідчить про його небажання захищати свої процесуальні права.
У зв`язку з повторною неявкою в судове засідання належним чином повідомленого про дату, час та місце судового засідання відповідача ОСОБА_3 , яка не повідомила про причини неявки та не подала відзив відповідно до статті 280 ЦПК України суд за згодою позивача вважає за можливе проводити заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення.
За загальним правилом частини першої статті 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.
В зв`язку з неявкою в судове засідання учасників справи, відповідно до частини 2 статті 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.
Розглянувши матеріали справи та докази в їх сукупності, суд зазначає про таке.
Судом встановлено, що ОСОБА_4 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серія НОМЕР_1 , виданим 09.06.2023 Безлюдівською селищною радою Харківського району Харківської області.
Факт родинних стосунків позивача з померлим підтверджується свідоцтвом про народження серія НОМЕР_2 .
Згідно із заповітом, посвідченим державним нотаріусом Першої державної нотаріальної контори Харківського району Харківської області Ольховською Л.М. та зареєстрованим у реєстрі за № 1-30 (витяг із Спадкового реєстру № 54824274), єдиним спадкоємцем усього майна спадкодавця є позивач.
16.04.2024 позивач звернувся до нотаріуса з метою оформлення своїх спадкових прав після смерті померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 свого батька, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
16.04.2024 приватним нотаріусом Харківського районного нотаріального округу Харківської області О.М. Коробець була видана постанова про відмову у вчиненні нотаріальної дії вих. № 220/01-16 від 16.04.2024 у зв`язку з пропуском ОСОБА_1 строку для прийняття спадщини та не прийняття спадщини іншими спадкоємцями, які б могли дати згоду на таке прийняття.
Водночас, з матеріалів справи вбачається, що мати позивача - ОСОБА_2 , а також його сестра - ОСОБА_3 , у встановлений законом строк не подали заяв про прийняття спадщини та не мають наміру реалізовувати своє право на спадщину. При цьому мати позивача, як непрацездатна вдова спадкодавця, має право на обов`язкову частку згідно зі статтею 1241 ЦК України, однак не бажає її реалізовувати, що підтверджується її письмовими поясненнями та відсутністю заперечень щодо позову.
Згідно відповіді Харківської районної державної нотаріальної контори Харківської області від 15.05.2024 за № 846/01-16 встановлено, що із заявами про прийняття спадщини чи відмову від її прийняття після смерті ОСОБА_4 , спадкова справа не заводилась.
Статтею 41 Конституції України передбачено право кожного громадянина володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності.
Відповідно до статті 1 Першого Протоколу Конвенції про захист прав людини: і основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений майна інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права.
Статтею 10 Загальної декларації прав людини визначено, що кожна людина має право володіти майном як одноособово, так і разом з іншими. Ніхто не може бути безпідставно позбавлений свого майна.
Відповідно до ст. ст. 316, 317, 319 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Власник володіє, користується та розпоряджається своїм майном на власний розсуд.
Згідно ст. ст. 319-321 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.
Статтею 328 ЦК України передбачено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема і з правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.
Відповідно до статті 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.
Згідно із частиною 1 статті 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.
Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.
За ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Відповідно до ст. 1216-1218 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.
Згідно з ч. 1, ч. 2 ст. 1220 ЦК України, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою.
Відповідно до ст. 1223 ЦК України, право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у ст.ст. 1261-1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини.
У першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, той з подружжя, який його пережив та батьки (ст. 1261 ЦК України).
Згідно з ч. 1 ст. 1233, ч.1 ст. 1235 ЦК України, заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок смерті. Заповідач може призначити своїми спадкоємцями одну або кілька фізичних осіб, незалежно від наявності в нього з цими особами сімейних, родинних відносин.
Відповідно до ст. ст. 1268-1269 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.
Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Така заява, відповідно до ч.1 ст. 1270 ЦК України, має бути подана протягом шести місяців з часу відкриття спадщини.
За змістом ст. 1296 Цивільного кодексу України оформлення спадщини здійснюється шляхом видачі спадкоємцю свідоцтва про право на спадщину.
Відповідно до ч. 1 ст. 1223 ЦК України, право на спадкування мають особи, визначені у заповіті.
Таким чином, вимоги позивача підлягають задоволенню в повному обсязі.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 3, 4, 10, 133, 141, 259, 263, 265, 268, 272, 273, 280-282, 352, 354 ЦПК України, суд
Позовні вимоги ОСОБА_1 - задовольнити повністю.
Відповідачем протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення може бути подана письмова заява про перегляд заочного рішення відповідно до вимог ст. ст. 284-285 ЦПК України.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення або з дня складення повного судового рішення у разі оголошення вступної та резолютивної частини рішення або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом зазначених строків не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Відомості, що не проголошуються:
позивач - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП: НОМЕР_3 , паспорт громадянина України Серія НОМЕР_4 , виданий Київським МВ РВ ХМУ УМВС України в Харківській області 17.05.1996 року, місце проживання: АДРЕСА_2 ;
відповідач - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП: НОМЕР_5 , паспорт громадянина України Серія НОМЕР_6 , виданий Харківським РВ УМВС України в Харківській області 08.11.2001 року, місце проживання: АДРЕСА_3 ;
відповідач - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , місце проживання: АДРЕСА_3 .
Суддя Т.П. Даниленко