Справа № 289/650/24
Номер провадження 2/289/435/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12.12.2024 м. Радомишль

Радомишльський районний суд Житомирської області в складі: під головуванням судді Мельника О.В., за участі секретаря судового засідання Писаренко К.Л., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду за правилами загального позовного провадження цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 (місце знаходження / місце проживання: АДРЕСА_1 ) до ОСОБА_2 (місце знаходження / місце проживання: АДРЕСА_2 ) про оспорювання батьківства та виключення відомостей про батька з актового запису про народження, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду із позовом до ОСОБА_2 про оспорювання батьківства та виключення відомостей про батька з актового запису про народження.

В обґрунтування позову зазначив, що він ніколи не перебував у шлюбі з відповідачем ОСОБА_2 . Разом з тим ОСОБА_1 з ОСОБА_2 , без реєстрації шлюбу, разом почали проживати з літа 2014 року, після цього в них народилася єдина спільна донька ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Позивач, не є біологічним батьком старшої дочки відповідачки

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та не надавав свою згоду на внесення змін до актового запису № 183 від 10 грудня 2013 року про народження ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , шляхом зазначення його її батьком.

В той же час позивач стверджує, що надавав свою згоду про зазначення його батьком лише при реєстрації акта № 121 від 17 вересня 2015 року їхньої спільної новонародженої дочки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану Радомишльського районного управління юстиції Житомирської області.

Своє рішення про внесення позивача батьком до актового запису про народження ОСОБА_4 не надавав, оспорює у повному обсязі так як не є біологічним батьком цієї дитини та був відсутній, як на період зачаття дитини та її народження, так і при видачі її метричних документів.

Відповідачка на той час проживала окремо від позивача, який проживав у селі Вишевичі Радомишльського району Житомирської області у своїх батьків.

Про те, що позивач вписаний батьком також у свідоцтві про народження старшої дочки відповідачки, ОСОБА_6 стало відомо лише з матеріалів цивільної справи №289/2425/23.

Як виявилося у свідоцтві про народження дитини ОСОБА_4 , яка народилася ІНФОРМАЦІЯ_3 в місті Радомишль Житомирської області, батьком вписано ОСОБА_1 , а матір`ю ОСОБА_2 .

Про наявність у свідоцтві про народження дитини запису про те, що позивача зазначено у графі її батьком, йому стало відомо лише після отримання копії позовної заяви із додатками. Тобто, запис про зазначення ОСОБА_1 у графі батька у свідоцтві про народження дитини було зроблено без його згоди і без його відому, про що неодноразово заявлялося у суді першої інстанції. А так як відповідачка звернулася до суду із Заявлю про видачу судового наказу, то справа розглядалася без його відому, та без його участі, про що він не мав можливості заперечити про це.

На підставі зазначеного позивач ОСОБА_1 просить суд винести рішення суду, яким виключити з актового запису актів громадянського стану про народження від 10 грудня 2013 року № 183, складеного Радомишльським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Житомирському районі Житомирської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ), відомості про позивача як про батька дитини ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та призначити по справі судово-генетичну експертизу.

Відповідач надала відзив на позовну заяву, в якому просить в задоволенні позову відмовити посилаючись на те, що ІНФОРМАЦІЯ_3 у відповідачки ОСОБА_2 народилася дитина - донька ОСОБА_7 . У 2014 році позивач та відповідачка почали зустрічатися та разом проживати однією сім`єю як чоловік та дружина без реєстрації шлюбу, після цього в них народилася спільна донька ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Хоча позивач не є біологічним батьком доньки відповідачки ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_2 , позивач та відповідачка вирішили записати відповідача батьком цієї дитини.

05 березня 2020 року позивач та відповідачка звернулися до Радомишльського районного відділу державної реєстрації актів цивільного Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) із спільною заявою про визнання позивачем батьківства відносно ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та внесення змін до актового запису про народження. В цей же день органом ДРАЦС були розглянута спільна заява позивача та відповідача та внесено зміни до актового запису про народження № 183, та батьком доньки відповідачки - ОСОБА_7 було записано позивача ОСОБА_1 . Також було змінено прізвище дитини з « ОСОБА_9 » на прізвище батька « ОСОБА_10 » та змінено по батькові з « ОСОБА_11 » на « ОСОБА_12 », що підтверджується свідоцтвом про народження серія НОМЕР_1 , виданим повторно Радомишльським районним відділом державної реєстрації актів цивільного Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) 05.03.2020 р.

Таким чином, твердження позивача про те, що він дізнався, що у свідоцтві про народження дитини ОСОБА_4 , яка народилася ІНФОРМАЦІЯ_3 він записаний батьком лише з матеріалів цивільної справи №289/2425/23 та згоди на зазначення його батьком дитини він не надавав, не відповідає дійсності та позивач надає не правдиву інформацію та вводить суд в оману, що є порушенням та зловживанням ним процесуальними правами.

Посилаючись на ст.. 136 СК України відповідач просить відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

Проти задоволення клопотання про призначення по справі судово-генетичної експертизи щодо встановлення батьківства ОСОБА_1 відносно ОСОБА_13 заперечує, оскільки повністю визнає факт того, що позивач не є біологічним батьком ОСОБА_4 .

В судове засідання позивач та його представник не з`явились, подали заяву про розгляд справи за їх відсутності, позовні вимоги підтримують з підстав викладених в позові (а.с. 74-77).

Відповідач та її представник в судове засідання також не з`явились, подали заяву про розгляд справи за їх відсутності, проти задоволення позовних вимог заперечують (а.с.104-107).

Суд, дослідивши наявні в матеріалах справи, докази, вважає, що позов задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Відповідно до ч. ч. 1, 6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Звертаючись до суду із позовною заявою, на підтвердження своїх доводів позивач надав копію свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 виданого повторно Радомишльським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану ЦЗМУ МЮ (м. Хмельницький) 05 березня 2020 року з якого слідує, що батьками ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 є батько ОСОБА_1 та матір`ю ОСОБА_2 .

Також надав копію Судового наказу від 21.11.2023 року, справа № 289/2425/23, роздрукованого з ЄДРСР про стягнення аліментів.

Інших доказів на підтвердження позовних вимог позивач ОСОБА_1 та його представник адвокат Бойко В.В. не надали.

У відзиві на позовну заяву відповідач ОСОБА_2 визнає тей факт, що позивач ОСОБА_1 не є біологічним батьком ОСОБА_4 , а тому у відповідності до ч.1 ст. 82 ЦПК України суд не вбачає підстав та необхідності в задоволенні клопотання позивача про призначення судово-генетичної експертизи щодо встановлення кровної спорідненості ОСОБА_1 та ОСОБА_4 .

З наданих Радомишльським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Житомирському районі Житомирської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), на виконання ухвали суду від 05.08.2024 копій: актового запису про народження ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , внесеного 10 грудня 2013 року Радомишльським РВ ДРАЦС, запис № 183, та документів, що стали підставою для його внесення та внесення змін до даного актового запису вбачається наступне.

Відповідно до справи №19/21.14-69 від 05.03.2020 року заведеної Радомишльським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану ЦЗМУ МЮ (м. Хмельницький) слідує, що згідно заяви про визнання батьківства, яка міститься в цій справі ОСОБА_1 визнав себе батьком ОСОБА_8 , яка народилася ІНФОРМАЦІЯ_3 у ОСОБА_2 . Та ОСОБА_2 мати ОСОБА_8 підтверджує, що ОСОБА_1 є її батьком.

Згідно з повним витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про народження № 9 від 05.03.2020 року матір`ю ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_4 є ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 та запис відомостей про батька дитини внесено згідно заяви матері та державна реєстрація народження проведена відповідно до ч. 1 ст. 135 Сімейного кодексу України.

Відповідно до повідомлення про внесення змін та доповнень до актового запису про народження у зв`язку з визнанням батьківства за №201/21.14-69 від 05.03.2020 року слідує, що Радомишльським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану ЦЗМУ МЮ (м. Хмельницький) унесено зміни до актового запису про народження у зв`язку з визнанням батьківства ОСОБА_1 відносно дитини ОСОБА_8 на підставі заяви батька про визнання батьківства від 05.03.2020 року, народження якої зареєстровано 10 грудня 2013 року Радомишльським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану ЦЗМУ МЮ (м. Хмельницький), актовий запис №183. Відповідно до статей 125,126 Сімейного кодексу України внесено до актового запису про народження дитини такі відомості про батька: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , громадянин України, місце проживання АДРЕСА_3 . Паспорт НОМЕР_3 від 31.08.2005 року виданий Радомишльським РВ УМВС України в Житомирській області. По батькові дитини присвоїти за іменем батька ОСОБА_12 , прізвище вказати прізвищем батька ОСОБА_14 . Нове свідоцтво про народження дитини серії НОМЕР_1 видано 05 березня 2020 року.

Відповідно до повідомлення про визнання батьківства за №203/21.14-69 від 05.03.2020 року слідує, що Радомишльським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану ЦЗМУ МЮ (м. Хмельницький) повідомлено, що до актового запису №183 від 10 грудня 2013 року про народження ОСОБА_8 на підставі заяви ОСОБА_1 внесені відомості про батька.

Відповідно до копії актового запису про народження № 183 від 10 грудня 2013 року, слідує, що прізвище дитини змінено з « ОСОБА_9 » на « ОСОБА_14 », по-батькові змінено з « ОСОБА_11 » на « ОСОБА_12 ». Також відомості про батька змінено з « ОСОБА_15 » на « ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 ».

Відповідно до копії свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 виданого повторно Радомишльським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану ЦЗМУ МЮ (м. Хмельницький) 05 березня 2020 року слідує, що батьками ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 є батько ОСОБА_1 та матір`ю ОСОБА_2 .

Спірні правовідносини регулюються Главою 12 Сімейного кодексу України.

Так, відповідно до ч. 1 ст. 126 СК України, походження дитини від батька визначається за заявою жінки та чоловіка, які не перебувають у шлюбі між собою. Така заява може бути подана як до, так і після народження дитини до органу державної реєстрації актів цивільного стану.

Згідно з положеннями ст. 136 СК України, особа, яка записана батьком дитини відповідно до статей 122, 124, 126 і 127 цього Кодексу, має право оспорити своє батьківство, пред`явивши позов про виключення запису про нього як батька з актового запису про народження дитини.

У разі доведення відсутності кровного споріднення між особою, яка записана батьком, та дитиною суд постановляє рішення про виключення відомостей про особу як батька дитини з актового запису про її народження.

Оспорювання батьківства можливе лише після народження дитини і до досягнення нею повноліття.

У п.п. 11, 12 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» роз`яснено, що оспорити батьківство мають право особа, яка записана батьком дитини в Книзі реєстрації народжень (ст.136 СК - шляхом пред`явлення позову про виключення відомостей про неї як батька з актового запису про народження дитини, а також жінка, котра народила дитину в шлюбі (ст.138 СК), - звернувшись із позовом про виключення із цього запису відомостей про її чоловіка як батька дитини. Предметом доказування в таких справах є відсутність кровного споріднення між особою, записаною батьком, і дитиною. У разі доведеності цієї обставини суд постановляє рішення про виключення оспорених відомостей з актового запису про народження дитини.

На підставі ст. 136 СК України позивач оспорює своє батьківство, оскільки не є батьком дитини, а відповідач без його відома внесла відомості щодо його батьківства.

Зокрема звертаючись до суду відповідач зазначає, щовін з ОСОБА_2 , почали проживати разом без реєстрації шлюбу, з літа 2014 року, після цього в них народилася єдина спільна донька ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Позивач, не є біологічним батьком старшої дочки відповідачки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та не надавав свою згоду на внесення змін до актового запису № 183 від 10 грудня 2013 року про народження ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , шляхом зазначення його її батьком.

Відповідач не заперечує того, що позивач не є батьком її доньки, однак в момент реєстрації його як батька, він про це знав.

Відповідно до вимог ч. 5 ст. 136 СК України, не має права оспорювати батьківство особа, записана батьком дитини, якщо в момент реєстрації себе батьком дитини вона знала, що не є її батьком, а також особа, яка дала згоду на застосування допоміжних репродуктивних технологій відповідно до частини першої статті 123 цього Кодексу.

З урахуванням викладеного, на позивача покладається тягар доведення того, що він не є біологічним батьком дитини, а відповідач у справі повинна довести належними та допустимими доказами, що позивач в момент реєстрації себе батьком дитини знав, що не є батьком дитини, або за встановленими обставинами справи не міг про це не знати.

Оскільки, відсутність кровного споріднення між ОСОБА_1 та ОСОБА_4 сторони не оспорюють, тому цей факт не вимагає доказування відповідно ч.1 ст. 82 ЦПК України, якою встановлено, що обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню.

Таким чином, під час вирішення спору про оспорювання батьківства в цій справі, перевірці підлягають обставини, на які в заперечення позову покликається відповідач, а саме те, чи позивач, як особа, яка оспорює батьківство, знав в момент реєстрації його батьком дитини, що він не є батьком дитини, або за встановленими обставинами справи не міг про це не знати.

Так, у ході судового розгляду справи суд встановив, що 05.03.2020 року сторони у справі на підставі ст. 126 СК України (визначення походження дитини від батька за заявою жінки та чоловіка) добровільно, за власним рішенням подали до органу реєстрації актів цивільного стану спільну заяву про визнання батьківства.

На підставі цієї заяви, 05.03.2020 року внесено зміни до актового запису про народження дитини та 05.03.2020 року видано нове свідоцтво про народження.

Суд також не залишає поза увагою той факт, що позивач стверджує про те, що сторони по справі почали спільно проживати однією сім`єю з літа 2014 року та протягом шести років ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , мала прізвище відмінне від прізвища позивача, а саме ОСОБА_9 , ім`я по батькові ОСОБА_11 .

Відтак, позивач достовірно знав, що не є батьком ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , а тому, перед тим як подати відповідну заяву, у нього було достатньо часу, щоб врахувати всі можливі правові наслідки визнання батьківства як для себе так і для дитини.

Твердження позивача про те, що про заяву про визнання батьківства відносно ОСОБА_5 йому нічого не відомо, суд відхиляє як неспроможні.

Суд приймає до уваги заперечення відповідача проти позову щодо того, що позивач у момент реєстрації себе батьком дитини знав, що не є її батьком, так як такі знайшли свої підтвердження в ході судового розгляду справи.

Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відтак, здійснивши оцінку доводів та заперечень сторін у справі, письмових доказів у їх сукупності та взаємозв`язку, суд дійшов висновку, що на час подання заяви про визнання батьківства позивачу ОСОБА_1 достовірно було відомо про відсутність кровного споріднення між ним та дитиною ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 і в момент реєстрації себе батьком дитини він знав, що не є її батьком.

Отже, беручи до уваги те, що позивач завідомо знав, що він не є батьком дитини, особисто виявив бажання, щоб запис щодо батьківства був здійснений державними органами, тому в силу вимог ч. 5 ст. 136 СК України він не вправі оспорювати запис про своє батьківство, оскільки жодного порушення його прав не було.

Суд також звертає увагу на те, що положення ч. 5 ст. 136 СК України захищають законні інтереси дитини, а тому подальша зміна позивачем свого первинного рішення про визнання батьківства не допускається незалежно від мотивів такої зміни. Це відповідає принципу правової визначеності як складової верховенства права, що вимагає забезпечення стабільного правового становища дитини.

На підставі вище викладеного, суд з урахування встановлених обставин і сукупності належних та допустимих доказів приходить до висновку про відмову в задоволенні позову.

Керуючись ст.ст. 12, 13, 81, 259, 265, 268 ЦПК України,-

УХВАЛИВ:

В задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про оспорювання батьківства та виключення відомостей про батька з актового запису про народження відмовити повністю.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Житомирського апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо її не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Повний текст рішення виготовлено 20 грудня 2024 року.

Суддя Олександр МЕЛЬНИК