Справа № 947/2760/23
Провадження № 2/522/2684/24
УХВАЛА

05 грудня 2024 року Приморський районний суд м. Одеси у складі:

головуючої судді Шенцевої О.П.,

при секретарі Міщенко О.В.,

розглянувши заяву представника позивача за зустрічним позовом ОСОБА_1 адвоката Козирєвої Нелі Василівни про вжиття заходів забезпечення позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про поділ спільного сумісного майна подружжя та зустрічною позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , про поділ спільного сумісного майна подружжя, -

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Приморського районного суду м. Одеси перебуває справа за позовною заявою ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про поділ спільного сумісного майна подружжя та зустрічною позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , про поділ спільного сумісного майна подружжя.

02 липня 2024 року відповідач ОСОБА_1 через свого представника подав зустрічну позовну заяву до ОСОБА_2 про поділ спільного сумісного майна подружжя.

До суду надійшло клопотання від представника позивача за зустрічним позовом ОСОБА_3 про забезпечення позову, в якій просить суд накласти арешт на банківські строкові та депозитні рахунки, банківські скриньки, сейфи, відкриті та зареєстровані на ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , в період шлюбу з ОСОБА_1 з 2006 року по 2023 рік, в банках України, згідно переліку.

Представник позивача за зустрічним позовом подала заяву про проведення судового засідання без участі заявника та його представника.

Представник позивача за первинним позовом надала заяву про перенесення справи.

У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється.

Суд, вивчивши матеріали справи, дослідивши заяву про вжиття заходів забезпечення позову вважає, що вона підлягає задоволенню, з огляду на наступне.

Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 149 ЦПК України, суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Тобто, однією із причин, в зв`язку з якими потрібно забезпечити позов, може бути припущення особи щодо обставин, що несуть загрозу невиконання або утруднення виконання можливого рішення.

При цьому закон не вимагає надання будь-яких доказів існування можливості утруднення чи неможливості виконання рішення суду, а лише вимагає подання відповідної заяви про це у вигляді, передбаченому ч. 1 ст. 149 ЦПК України.

З точки зору закону, значення цих заходів полягає в тому, що ними захищаються законні інтереси (права) позивача на той випадок, коли відповідач буде діяти недобросовісно або коли неприйняття заходів може призвести до невиконання судового рішення.

Пунктами 1-4, 6 частини 1 статті 150 ЦПК України передбачено, що позов забезпечується: накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб; забороною вчиняти певні дії; встановленням обов`язку вчинити певні дії; забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві чи виконувати щодо нього інші зобов`язання; зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником у судовому порядку.

Відповідно до ч. 1 ст.153 ЦПК України заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи (учасників третейського (арбітражного) розгляду).

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд керується тим, що при вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Як вбачається з матеріалів справи, предметом позову є поділу майна подружжя.

04 липня 2024 року ухвалою суду задоволено клопотання та витребувано докази від банків України виписки по всіх поточних та депозитних, відкритих та закритих банківських рахунках, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстровану АДРЕСА_1 , за період з 01 січня 2023 року по квітень 2023 року

15 жовтня 2024 року ухвалою суду задоволено клопотання та витребувано докази від банків України, а саме виписки по всіх поточних та депозитних, відкритих та закритих банківських рахунках, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , за період з 01 січня 2023 року по квітень 2023 року.

В подальшому, до суду з банків надійшли затребувані докази, а саме інформація щодо рахунків.

У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 19 травня 2020 року у справі № 504/1028/16-ц (провадження № 61-46750св18) Верховний Суд дійшов висновку, що метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого перебуває справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій з боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення. Тому саме для досягнення вказаної мети учасники справи, в першу чергу відповідач, не повідомляються судом про розгляд заяви про забезпечення позову, адже тільки так може бути забезпечене реальне виконання рішення суду чи ефективне запобігання можливим зловживанням з боку відповідача.

При розгляді заяви про забезпечення позову суд враховує практику Європейського суду з прав людини. Так, згідно п. 43 Рішення по справі «Шмалько проти України» право на суд, одним з аспектів якого є право на доступ, тобто право подати позов з приводу цивільно-правових питань до суду. Однак це право було б ілюзорним, якби правова система держави допускала, щоб остаточне судове рішення, яке має обов`язкову силу, не виконувалося на шкоду одній зі сторін. Таким чином, невжиття заходів забезпечення позову, може призвести до утруднення виконання рішення суду, а відтак й до порушення права особи на до доступ до правосуддя, в аспекті ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Відповідно до п. 4 постанови № 9 від 22 грудня 2006 року Пленуму Верховного Суду України "Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову", розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має право з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

При цьому, під час вирішення питання щодо забезпечення позову обґрунтованість позову не досліджується, адже зазначене питання є предметом дослідження суду під час розгляду спору по суті. До предмета доказування на цій стадії входить лише питання про те, чи може існуючий стан організації правовідносин ускладнити чи зробити неможливим виконання рішення.

У рішенні Конституційного Суду України від 16.06.2011 №5-рп/2011 у справі N1-6/2011 зазначено, що судочинство охоплює, зокрема, інститут забезпечення позову, який сприяє виконанню рішень суду і гарантує можливість реалізації кожним конституційного права на судовий захист, встановленого статтею 55 Конституції України.

Враховуючи викладене, метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій з боку відповідача, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі з метою запобігання потенційним труднощам у подальшому виконанні такого рішення.

На підставі вищевикладеного, виходячи з оцінки обґрунтованості доводів сторони щодо необхідності вжиття заходів забезпечення позову з урахуванням розумності, обґрунтованості вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін; наявності зв`язку між заходом щодо забезпечення позову і предметом позовної вимоги, в тому числі, спроможності заходів, який заявник просить вжити у порядку забезпечення позову, забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; з урахуванням встановленого спору між сторонами по справі, суд дійшов висновку, що вимоги про забезпечення позову є обґрунтованими, законними та співмірними із заявленими позовними вимогами, а невжиття заходів забезпечення позову може зробити неможливим виконання рішення суду у випадку його постановлення на користь позивача.

Підстави для застосування зустрічного забезпечення відсутні.

Керуючись ст. ст.149-154, 157, 260, 353 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Заяву представника позивача за зустрічним позовом ОСОБА_1 адвоката Козирєвої Нелі Василівни про вжиття заходів забезпечення позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про поділ спільного сумісного майна подружжя та зустрічною позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , про поділ спільного сумісного майна подружжя задовольнити.

Накласти арешт на всі поточні та депозитні відкриті банківські рахунки, банківські скриньки та сейфи зареєстровані на ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстровану АДРЕСА_1 ), а саме в наступних банках:

АТ КБ «ПРИВАТБАНК», (01001, м. Київ, вул. Грушевського, буд. 1 Д),

АТ «УНІВЕРСАЛ БАНК» монобанк, (04114, м. Київ, вул.Автозаводська, буд. 54/19)

АТ «УКРСИББАНК», (04070, м. Київ, вул. Андріївська, буд. 2/12),

ПАТ АБ «УКРГАЗБАНК», (03087, м. Київ, вул. Єреванська, буд. 1)

АТ «ТАСКОМБАНК», (01032, м. Київ, вул. Семена Петлюри, буд. 30)

АТ «Ідея Банк», (79008, м. Львів, вул. Валова, буд 11),

АТ «Комерційний банк «ГЛОБУС», (04073, м. Київ, пров. Куреневський, буд. 19/5),

АТ «АКЦЕНТ-БАНК», (49074, м. Дніпро, вул. Батумська, буд. 11),

АТ «ПУМБ», (04070, м. Київ, вул. Андріївська, буд. 4),

АТ «ОТП БАНК», (01033, м. Київ, вул. Жилянська, буд. 43),

АТ «СЕНС БАНК», (03150, м. Київ, вул. Велика Васильківська, буд. 100),

АТ «РАЙФАЙЗЕН БАНК», (01011, м. Київ, вул. Генерала Алмазова, буд. 4 А)

ПАТ «БАНК ВОСТОК», (49051, м. Дніпро, вул. Курсантська, буд. 24).

Ухвала про забезпечення позову виконується негайно в порядку, встановленому для виконання судових рішень. Оскарження ухвали не зупиняє її виконання та не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Ухвала може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення чи протягом п`ятнадцяти днів з дня отримання копії ухвали, постановленої без участі особи, яка її оскаржує.

Суддя