Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06.11.2024 Справа №607/17051/24 Провадження №2/607/3468/2024

місто Тернопіль

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області в складі:

головуючого судді Герчаківської О. Я.,

з участю секретаря судового засідання Баб`як Н. О.,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору Тернопільська районна державна нотаріальна контора про визнання права власності на спадкове майно в порядку спадкування за законом,

В С Т А Н О В И В:

У серпні 2024 року ОСОБА_1 звернулася до суду із позовом до ОСОБА_2 про визнання права власності на спадкове майно в порядку спадкування за законом.

Позовні вимоги позивачка обґрунтовує тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла її мати - ОСОБА_3 . За життя ОСОБА_3 склала заповіт, яким заповіла усе належне їй майно своїй онучці - ОСОБА_2 .

Позивачка, як непрацездатна дитина (інвалід II групи), являється спадкоємицею своєї матері за законом та має право на обов`язкову частку у спадщині в розмірі половини частки, яка б належала їй у випадку спадкування за законом та без наявності заповіту.

Звернувшись до Тернопільської районної державної нотаріальної контори після смерті матері разом із ОСОБА_2 (спадкоємицею за заповітом), із заявами про прийняття спадщини, 03 серпня 2010 року їм було відмовлено у видачі свідоцтв про право на спадщину у зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів на спадкове майно у спадкодавця.

ОСОБА_3 належала на праві власності 1/5 частина житлового будинку з відповідною частиною надвірних будівель і споруд, що знаходиться у АДРЕСА_1 , 1/5 частина земельної ділянки площею 0,25 га для обслуговування зазначеного житлового будинку (на підставі ухвали Тернопільського міськрайонного суду від 12 червня 2009 року про затвердження мирової угоди у справі № 2-90/09), а також інше майно.

Після смерті ОСОБА_3 співвласниками земельної ділянки для обслуговування житлового будинку по АДРЕСА_1 було виготовлено технічну документацію та зареєстровано право власності на належні їм частки відповідно до умов мирової угоди, затвердженої ухвалою Тернопільського міськрайонного суду від 12 червня 2009 року.

Земельній ділянці площею 0,25 га для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд за адресою АДРЕСА_1 , присвоєно кадастровий номер :02:001:4329.

У липні 2024 року ОСОБА_1 повторно звернулась до нотаріуса за видачею свідоцтва про право на спадщину 1/10 частину земельної ділянки для обслуговування житлового будинку у АДРЕСА_1 , однак їй знову відмовлено у вчиненні нотаріальної дії, згідно постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 17 липня 2024 року та роз`яснено, що питання визначення власності майна попередньому власнику та наступного його власника (спадкоємця) повинно вирішуватися у судовому порядку, що і стало підставою звернення позивачки до суду.

ОСОБА_1 , як спадкоємець за законом обов`язкової частки після смерті своєї матері ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , просить визнати за нею право власності на 1/10 частину земельної ділянки, кадастровий номер :02:001:4329, площею 0,25 га для обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд в АДРЕСА_1 .

Ухвалою судді від 09 серпня 2024 року відкрито провадження у цивільній справі №607/17051/24; постановлено розгляд справи проводити в порядку загального позовного провадження.

28 серпня 2024 року судом зареєстровано відзив відповідачки ОСОБА_2 у якому вона позовні вимоги визнає та не заперечує проти їх задоволення.

Ухвалою суду, постановленою без виходу до нарадчої кімнати у судовому засіданні 09 вересня 2024 року, залучено до участі у справі в процесуальному статусі третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору Тернопільську районну державну нотаріальну контору та витребувано від третьої особи належним чином засвідчені копії матеріалів спадкової справи № 67/2010, заведеної після померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 .

На виконання протокольної ухвали, 09 вересня 2024 року на адресу суду від Тернопільської районної державної нотаріальної контори надійшла копія спадкової справи № 67/2010, заведеної після померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 .

13 вересня 2024 року судом зареєстрована заява відповідачки ОСОБА_2 про долучення документів, а саме технічної документації та рішень суду щодо спірної земельної ділянки.

Позивачка ОСОБА_1 в судове засідання не з`явилася, подала заяву, в якій просила суд проводити розгляд справи без її присутності, позовні вимоги підтримує та просила задовольнити у повному обсязі.

Відповідачка ОСОБА_2 у судове засідання не з`явилася, у заяві про долучення документів просила суд проводити розгляд справи без її участі, позовні вимоги визнає у повному обсязі.

Відповідно до ч.ч. 1, 4 ст. 206 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України) відповідач може визнати позов на будьякій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві, а також у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

За змістом ч. 3 ст. 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору Тернопільської районної державної нотаріальної контори, в судове засідання не з`явився, подав заяву, в якій просив суд проводити розгляд справи без участі представника.

За вказаних обставин, з підстав передбачених ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Суд, розглянувши матеріали справи, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, встановив наступні обставини.

Відповідно до Державного акту на право приватної власності на землю № 027691 від 28 листопада 1995 року, на підставі рішення II сесії Великогаївської сільської ради від 28 грудня 1994 року ОСОБА_3 передано у приватну власність земельну ділянку площею 0,813 га на території с. Великі Гаї з яких: для обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд - площею 0,250 га та для ведення підсобного особистого господарства - площею 0,563 га.

Ухвалою Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 12 червня 2009 року затверджено мирову угоду по справі № 2-90/09 за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_4 до ОСОБА_3 , ОСОБА_5 , Великогаївської сільської ради про визнання права власності на частину будинковолодіння, про визнання права власності на спадкове майно, про визнання недійсним рішення сільської ради та державного акту на право приватної власності на землю, зустрічним позовом ОСОБА_6 , ОСОБА_3 до ОСОБА_1 , ОСОБА_4 про визнання права власності на частину будинковолодіння, про визнання права власності на спадкове майно. На підставі вказаної ухвали визнано частково недійсним державний акт на право приватної власності на землю ІІ-ТР № 027691 від 28 листопада 1995 року, зокрема, в частині передачі ОСОБА_3 земельної ділянки площею 0,25 га для обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, що розташовані в АДРЕСА_1 ; за ОСОБА_3 визнається право власності на 1/5 частину земельної ділянки для обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд в АДРЕСА_1 ; за ОСОБА_1 визнається право власності на 4/15 частин земельної ділянки для обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд в АДРЕСА_1 .

За змістом Витягу з Державного реєстру речових правна нерухоме майно про реєстрацію права власності, індексний номер 30202022 від 28 листопада 2014 року ОСОБА_1 на підставі вищеописаної мирової угоди зареєструвала право власності на 4/15 частки земельної ділянки за адресою: АДРЕСА_1 , кадастровий номер: :02:001:4329, дата державної реєстрації земельної ділянки: 02 серпня 2013 року, орган, що здійснив: Головне управління Дерземагенства у Тернопільській області, цільове призначення: для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) 0,25 га.

Згідно заповіту від 13 червня 2008 року ОСОБА_3 усе своє майно де б воно не було і з чого б воно не складалося і взагалі все те, що їй належатиме на день смерті і на що вона за законом матиме право заповіла ОСОБА_2 .

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 померла, про що свідчить свідоцтво про смерть серії НОМЕР_1 від 01 грудня 2009 року, видане Великогаївською сільською радою Тернопільського району Тернопільської області.

19 лютого 2010 року ОСОБА_2 подала Тернопільській районній державній нотаріальній конторі заяву в якій вказала, що приймає спадщину після смерті ОСОБА_3 .

02 березня 2010 року ОСОБА_1 подала Тернопільській районній державній нотаріальній конторі заяву про прийняття спадщини після смерті своєї матері ОСОБА_3 .

Відповідно до свідоцтва про народження ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , серії НОМЕР_2 від 08 липня 2010 року, виданого повторно Відділом реєстрації актів цивільного стану Тернопільського районного управління юстиції, її батьком записано ОСОБА_8 , матір`ю ОСОБА_3 .

16 вересня 1972 року ОСОБА_9 уклав шлюб з ОСОБА_7 , що підтверджується свідоцтвом про кладення шлюбу НОМЕР_3 , виданим 16 вересня 1972 року міським бюро ЗАГС м. Тернополя. Після укладення шлюбу дружині присвоєно прізвище « ОСОБА_10 ».

Згідно посвідчення № НОМЕР_4 , виданого 10 квітня 1995 року, ОСОБА_1 призначено пенсію як інваліду ІІ групи загального захворювання. Група інвалідності встановлена довічно, що вбачається із довідки МСЕК серія 2-18 АД 025012 від 16 березня 2000 року.

Як вбачається із постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії № 1288/02-31 від 17 липня 2024 року року, виданої державним нотаріусом Тернопільської районної державної нотаріальної контори Осадчук В. Ю., державний нотаріус розглянула подані ОСОБА_1 , документи для видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на 1/10 частку земельної ділянки АДРЕСА_1 , для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), після смерті матері - ОСОБА_3 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 . У справах Тернопільської районної державної нотаріальної контори заведена спадкова справа за № 67/2010, після смерті ОСОБА_3 за заявою - ОСОБА_2 про прийняття спадщини згідно заповіту за № 124 від 19 лютого 2010 року. 02 березня 2010 року за № 146 ОСОБА_1 було подано заяву про прийняття спадщини за законом. Інші спадкоємці не зверталися.

Відповідно до матеріалів спадкової справи 12 червня 2009 року за № 2-90/09 Тернопільським міськрайонним судом визнано частково недійсним рішення Великогаївської сільської ради № 17 від 28 грудня 1994 року та державний акт на право приватної власності на землю ІІ-ТР № 027691 від 28 листопада 1995 року, зокрема в частині передачі ОСОБА_3 0,25 га. даної земельної ділянки, а визнано за ОСОБА_3 право власності на 1/5 частину земельної ділянки для обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд в АДРЕСА_1 .

16 жовтня 2013 року реєстраційною службою Тернопільського районного управління юстиції Тернопільської області за ОСОБА_2 було зареєстровано право власності на 1/10 частку цієї земельної ділянки на підставі рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області по справі № 2-8307/10 від 05 жовтня 2010 року (як успадкованого по заповіту після смерті ОСОБА_3 ), що підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 31 жовтня 2013 року за індексним номером: 11947897.

ОСОБА_1 було відмовлено у вчиненні нотаріальної дії - видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на 1/10 частку земельної ділянки АДРЕСА_1 , для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), після смерті матері - ОСОБА_3 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 , у зв`язку з відсутністю правовстановлюючого документа на земельну ділянку.

Відтак, за встановлених обставин, позивачка звернулася до суду з позовом про визнання права власності на успадковану земельну ділянку.

Згідно частини першої статті 15, частини першої статті 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу (ст. 4 ЦПК України).

За змістом частини 4 статті 41 Конституції України ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Відповідно до частини 1 статті Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Згідно зі статтею 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом.

У відповідності до приписів статті 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності чи необґрунтованість активів, які перебувають у власності, не встановлені судом.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизначених або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Згідно ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

За змістом ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Згідно положень ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті.

Відповідно до положень ст. 1233 ЦК України заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті.

Згідно ст. 1235 ЦК України заповідач може призначити своїми спадкоємцями одну або кілька фізичних осіб, незалежно від наявності у нього з цими особами сімейних, родинних відносин, а також інших учасників цивільних відносин.

В силу положень ч. 1 ст. 1241 ЦК України, малолітні, неповнолітні, повнолітні непрацездатні діти спадкодавця, непрацездатна вдова (вдівець) та непрацездатні батьки спадкують, незалежно від змісту заповіту, половину частки, яка належала б кожному з них у разі спадкування за законом (обов`язкова частка).

Таким чином, позивачка ОСОБА_1 , як непрацездатна дитина (інвалід ІІ групи), є спадкоємицею своєї матері за законом, а відтак незалежно від змісту заповіту ОСОБА_3 , який складено на користь ОСОБА_2 , має право на обов`язкову частку у спадщині.

Як було встановлено вище ОСОБА_3 на момент смерті належала на праві власності 1/5 частина земельної ділянки для обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд в АДРЕСА_1 . Вказана частка у нерухомому майні ділиться порівну між спадкоємцями за законом та заповітом ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , а відтак позивачка успадкувала 1/10 частину земельної ділянки за вищевказаною адресою.

До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. (ст.1218 ЦК України).

За змістом статті 1296 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Якщо спадщину прийняло кілька спадкоємців, свідоцтво про право на спадщину видається кожному з них із визначенням імені та часток у спадщині інших спадкоємців. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину.

Частиною першою ст. 1225 ЦК України визначено, що право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення.

Як уже зазначалося, ОСОБА_1 спадкує спірну 1/10 частину земельної ділянки за законом, як непрацездатна дитина (інвалід II групи), спадкодавця, яка має право на обов`язкову частку у спадщині. Водночас, нотаріус 17 липня 2024 року склала постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії через відсутність правовстановлюючого документу. Разом з тим, право власності на зазначену земельну ділянку було визнано за померлою ОСОБА_11 на підставі ухвали Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 12 червня 2009 року у справі № 2-90/09. Однак, у зв`язку зі смертю процес оформлення та подальшої реєстрації спірної земельної ділянки не був завершений та відповідно це є перешкодою в оформленні позивачкою спадкових прав, що і стало причиною її звернення до суду.

В силу ст. 392 ЦК України, власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Відповідно до п. 37 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07 лютого 2014 року «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» з урахуванням положень ч. 1 ст. 15 та ст. 392 ЦК власник майна має право пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Виходячи зі змісту наведених норм права, потреба в такому способі захисту права власності виникає тоді, коли наявність суб`єктивного права власника не підтверджена відповідними доказами, підлягає сумніву, не визнається іншими особами або ними оспорюється, а не в тому разі, коли цими особами не виконується відповідне рішення суду, ухвалене раніше.

За змістом п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розгляду не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення у нотаріальному порядку. Вказане узгоджується з позицією Верховного Суду, викладеною у постанові №227/3750/19 від 22 вересня 2021 року.

Враховуючи вищенаведені обставини, суд доходить до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору Тернопільська районна державна нотаріальна контора про визнання права власності на майно в порядку спадкування за законом, підлягають до задоволення шляхом визнання за позивачкою права власності на 1/10 частину земельної ділянки, кадастровий номер :02:001:4329, площею 0,25 га для обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд в АДРЕСА_1 , в порядку спадкування за законом після померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 .

У зв`язку з тим, що позивачка не заявляв вимог про розподіл судових витрат, дане питання судом не вирішується.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 2, 4, 12, 13, 7678, 83, 206, 258268, 273, 352355 ЦПК України, суд,

У Х В А Л И В:

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 , в порядку спадкування за законом після померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 , право власності на 1/10 частину земельної ділянки, кадастровий номер :02:001:4329, площею 0,25 га для обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд по АДРЕСА_1 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційної скарги не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Тернопільського апеляційного суду.

Якщо у судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину рішення суду або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 Цивільного процесуального кодексу України.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , Паспорт Серія НОМЕР_5 , виданий Тернопільським РВ УМВС України в Тернопільській області 30 листопада 1998 року, реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_6 , адреса місця проживання та реєстрації: АДРЕСА_2 ;

Відповідач: ОСОБА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_7 , адреса місця проживання: АДРЕСА_2 .

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору: Тернопільська районна державна нотаріальна контора, код ЄДРПОУ: 05466080, адреса місця знаходження: вул. Котляревського, буд. 27 м. Тернопіль, 46003.

Головуючий суддя Герчаківська О. Я.