КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 грудня 2024 року

м. Київ

провадження № 22-ц/824/16545/2024

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: головуючого - Євграфової Є. П. (суддя-доповідач),

суддів: Писаної Т. О., Гаращенка Д. Р.

при секретарі Мудрак Р. Р.

за участі позивача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2

на рішення Дніпровського районного суду міста Києва у складі судді Коваленко І. В.

від 14 червня 2024 року

у цивільній справі № 755/2415/24 Дніпровського районного суду міста Києва

за позовом ОСОБА_1

до ОСОБА_2

про збільшення розміру аліментів на утримання неповнолітньої дитини,

В С Т А Н О В И В:

У лютому 2024 року ОСОБА_1 звернулася в суд з даним позовом, обґрунтовуючи його тим, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі з 26.06.2013 року, який розірвано рішенням Дніпровського районного суду м. Києва від 18.12.2018 року. Від шлюбу у сторін народилась спільна донька ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Рішенням Дніпровського районного суду м. Києва від 22 жовтня 2019 року стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання малолітньої доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 1 800 грн щомісячно до досягнення дитиною повноліття, починаючи з 04.07.2019 р.

Постановою від 03.03.2020 р. ВП № 61424104 відкрито виконавче провадження з виконання виконавчого листа № 755/10673/19, виданого 21.02.2020 р. Дніпровським районним судом м. Києва.

Вказувала, що на даний час сума аліментів не покриває витрат, пов`язаних з нормальним та гармонійним розвитком і вихованням дитини, а також наразі збільшені потреби дитини з віком. З жовтня 2019 року, тобто з дня ухвалення судом рішення про стягнення аліментів, пройшло вже майже 5 років. Тоді всі жили в іншій реальності, не було ще пандемії COVID-19, не було повномасштабного вторгнення та оголошення воєнного стану. Це все вплинуло на ріст цін і вартість життя. Суттєво зросли ціни на продукти, на одяг для дитини, на шкільне приладдя, підручники, зошити тощо, а тому 1 800 гривень, що присудив суд в якості аліментів у 2019 році зараз не вистачає дитині навіть на їжу в зв`язку з чим у позивача виникає гостра потреба та необхідність у збільшення розміру аліментів на утримання дитини, бо самій їй утримувати дитину зараз дуже важко, її коштів не вистачає.

Вказувала, що відповідач є працездатним, жодних хвороб чи інших факторів які могли б вплинути на його спроможність платити більший розмір аліментів їй невідомі.

Також просила суд врахувати збільшення розміру прожиткового мінімуму на дитину з 2 218 грн у 2019 році до 3 196 грн у 2024 році. Посилаючись на приписи ч. 2 ст. 182 Сімейного кодексу України, вказувала, що мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів, а відповідно Закону України «Про державний бюджет України на 2024 рік» прожитковий мінімум для дітей віком від 6 до 18 років - 3 196 гривень.

Рішенням Дніпровського районного суду міста Києва від 14 червня 2024 року позов задоволено.

Збільшено розмір аліментів, визначений рішенням Дніпровського районного суду міста Києва від 22.10.2019 р. у справі № 755/10673/19.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 на утримання малолітньої доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , аліменти у розмірі по 3 500 грн щомісячно, починаючи з дня набрання рішенням законної сили і до досягнення дитиною повноліття.

Визначений розмір аліментів у твердій грошовій сумі підлягає індексації відповідно до Закону України «Про індексацію грошових доходів населення».

Стягнуто із ОСОБА_2 в дохід держави судовий збір у розмірі 1 211,20 грн.

Рішення підлягає негайному виконанню в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 , посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, просить рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позову.

Вказував, що в матеріалах справи відсутні докази про його можливість надавати допомогу у визначеному судом розмірі, а також відсутні докази на підтвердження витрат на дитину, що перевищують розмір прожиткового мінімуму. Судом не було прийнято до уваги, що відповідач не має заборгованості по аліментам, він є безробітним, проживає в сільській місцевості, в той час як позивач офіційно працює та отримує стабільну заробітну платню, відповідач має незадовільний стан здоров`я, позивач взагалі не вказує розмір витрат на дитину, аліменти в розмірі 3500 грн для відповідача є неможливим для виконання та порушують його конституційне право на мінімальний життєвий рівень для себе, не спроможність реально сплачувати встановлений судом розмір аліментів зробить з відповідача порушника Закону.

У поданому відзиві на апеляційну скаргу позивач ОСОБА_1 заперечила проти апеляційної скарги посилаючись на їх безпідставність, просила рішення суду залишити без змін, вважаючи його законним, а апеляційну скаргу без задоволення. Зазначила, що відповідач окрім визначених судом аліментів у розмірі 1 800 грн. фінансової допомоги на утримання доньки не надає, недостатність такої суми є очевидною, а факт пандемії COVID-19, війна, зростання курсу валют, інфляція і як наслідок збільшення цін на всі продукти харчування тощо, є загальновідомим фактом.

В судовому засіданні суду апеляційної інстанції позивачка заперечила проти апеляційної скарги, просила її залишити без задоволення, посилаючись на її необґрунтованість, а рішення суду залишити без змін, вважаючи його законним.

Відповідач в судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, про причини своєї неявки апеляційний суд не повідомив.

Заслухавши доповідь судді Євграфової Є. П., пояснення позивачки, дослідивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги та відзиву на неї, колегія суддів виходить з наступного.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив із того, з моменту ухвалення рішення суду від 22 жовтня 2019 року у справі № 755/10673/19 змінилася економічна ситуація в державі, збільшився прожитковий мінімум, змінились потреби дитини з урахуванням її віку, матеріальний стан одержувача аліментів, і відповідач, який є особою працездатного віку, інших утриманців не має, та дійшов висновку про те, що спроможність відповідача сплачувати аліменти на утримання неповнолітньої дитини, з врахуванням суми прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, встановленому Законом України «Про Державний бюджет України на 2024 рік», у розмірі по 3500,00 грн. щомісячно.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду, виходячи з наступного.

У частині першій статті 3 Конвенції про права дитини визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Відповідно до частин першої та другої статті 27 Конвенції про права дитини держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Згідно зі статтею 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

Відповідно до статей 150, 180 СК України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, матеріально утримувати дитину до повноліття.

Згідно зі статтею 181 СК України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Частина третя статті 181 СК України визначає, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

Частиною першою статті 192 СК України встановлено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них.

Отже розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним.

Водночас, при вирішенні вимог щодо зміни розміру раніше стягнутих аліментів підлягає з`ясуванню як матеріальний та сімейний стан платника аліментів, так і стягувача, погіршення чи поліпшення їх здоров`я. Як стягувач так і платник обґрунтовуючи свої вимоги і заперечення мають не лише зазначити про зміну матеріального становища в бік погіршення/поліпшення, а й надати докази про зміну свого матеріального становища.

Як вбачається з матеріалів справи і це було встановлено судом, що з 26.06.2013 року ОСОБА_1 та ОСОБА_2 перебували у зареєстрованому шлюбі, який розірвано рішенням Дніпровського районного суду м. Києва від 18.12.2018 року (а. с.21-22 т. 1).

Від шлюбу сторони мають неповнолітню доньку ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується свідоцтвом про народження, виданим відділом державної реєстрації акті цивільного стану Дніпровського районного управління юстиції у м. Києві Серії НОМЕР_1 (а.с.20 т.1).

Рішенням Дніпровського районного суду м. Києва від 22 жовтня 2019 року стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання малолітньої доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1 800 грн, щомісячно до досягнення дитиною повноліття, починаючи з 04.07.2019 р. (а.с. 13-17 т. 1).

Заявляючи позовні вимоги про зміну розміру аліментів позивач зазначила, що розмір витрат на утримання доньки збільшився, на що вплинув і воєнний стан в країні, який впливає і на вартість продуктів, ліків, навчання, одягу, гуртків тощо, а також збільшився і розмір прожиткового мінімуму на дитину з 2 218 грн у 2019 році до 3 196 грн у 2024 році.

Встановлено, що на момент ухвалення судом рішення суду від 22 жовтня 2019 року, яким присуджено до стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліментів на утримання малолітньої доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1 800 грн щомісячно до досягнення дитиною повноліття, починаючи з 04.07.2019 р., прожитковий мінімум для дітей віком від 6 до 18 років з 01 липня 2019 року був встановлений у розмірі 2 118,00 грн нормою п. 2 ч. 1 ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2019 рік».

Статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2024 рік» установлено з 1 січня 2024 року прожитковий мінімум на одну особу в розрахунку на місяць у розмірі 2589 гривень, а для основних соціальних і демографічних груп населення: дітей віком до 6 років - 2 563 гривні; дітей віком від 6 до 18 років - 3 196 гривні.

Отже присуджені за рішенням Дніпровського районного суду м. Києва від 22 жовтня 2019 року аліменти у розмірі 1800 грн на даний час лише на 202 грн є більшим за 50 % розміру прожиткового мінімуму для дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (1 598,00 грн).

Колегія суддів зауважує, що дитина має усталений спосіб і рівень життя, що обумовлений, крім іншого, і необхідним належним рівнем матеріального забезпечення. При цьому, обов`язок по забезпеченню дитини лежить у рівних частинах на обох батьках, а не лише на одному з них.

Серед іншого, колегія суддів зауважує, що змінилася економічна ситуація в країні, значно зросли ціни на продукти харчування, одяг, взуття, ліки, житлово-комунальні послуги, разом із тим потреби дитини із віком змінилися та збільшилися в силу її росту та розвитку, змінився прожитковий мінімум для дитини, а обов`язок по утриманню дитини не може бути покладений виключно на матір.

Даючи оцінку дослідженим доказам, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку, про доведеність вимог позивача та наявність підстав для зміни розміру аліментів, які стягуються з відповідача на утримання дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , адже у зв`язку із зміною економічною ситуації в державі, що обумовлена військовим станом, збільшенням прожиткового мінімуму, зміною потреб дитини з урахуванням її віку, погіршився матеріальний стан одержувача аліментів, а відповідач, який є особою працездатного віку, інших утриманців не має, за своїм матеріальним станом може сплачувати аліменти у визначеному позивачем розмірі.

При цьому, колегія суддів особливо наголошує, що частиною першою статті 3 Конвенції про права дитини визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Відповідач має вік 36 років, не подав докази існування обставин, які істотно обмежують його працездатність, докази існування інших обставин, що мають істотне значення при визначенні розміру аліментів, що дозволяє зробити висновок про його спроможність сплачувати аліменти на утримання неповнолітньої дитини, з врахуванням суми прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, встановленому Законом України «Про Державний бюджет України на 2024 рік», у розмірі по 3 500,00 грн щомісячно.

Твердження відповідача про наявність на його утриманні непрацездатної матері обґрунтовано відхилені судом першої інстанції, адже на підтвердження даного факту надано довідку Пилиповицького старостинського округу Звягельської міської територіальної громади від 29.02.2024 р. № 102, з якої вбачається, що ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , на території Пилиповицького старостинського округу не працює, на даний час знаходиться на пенсії. Разом з тим, відповідач не надав суду відомостей про розмір пенсії ОСОБА_4 , який би свідчив, що рівень пенсійного забезпечення його матері є низьким чи не достатнім, так само як і не надано відомостей про те, що відповідач являється єдиним годувальником в сім`ї.

Надані відповідачем Відомості з Державного реєстру фізичних осіб - платників податків про джерела/суми нарахованого доходу, нарахованого (перерахованого) податку та військового збору станом на 15.03.2024 року, мають інформацію про доходи відповідача ОСОБА_2 вибіркового характеру, оскільки охоплюють лише період з 3-го кварталу 2023 року по 4-й квартал 2023 року.

Доводи апеляційної скарги про те, що аліменти в розмірі 3500 грн для відповідача є неможливим для виконання та порушують його конституційне право на мінімальний життєвий рівень для себе не можуть бути підставою для скасування законного та обґрунтованого рішення суду, оскільки факт відсутності у батька або матері можливості надавати дитині відповідного розміру утримання не фігурує в переліку обставин, які враховуються судом при визначенні розмірів аліментів. Ця обставина не звільняє батьків від обов`язку по утриманню дитини (відповідний висновок викладено у постановах Верховного Суду від 25 вересня 2019 року у справі №755/14148/18, від 09 вересня 2021 року у справі №554/3355/20).

Висновки Верховного Суду, викладені у постанові від 11.03.2020 р. у справі № 759/10277/18 зводяться до того, що інтереси дитини превалюють над майновим становищем платника аліментів.

Інші доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції про наявність у відповідача обов`язку утримувати свою неповнолітньої дитини у визначеному судом розмірі.

Аналізуючи питання обсягу дослідження доводів апелянта по суті спору та їх відображення в оскаржуваній ухвалі суду, питання вмотивованості висновків суду, колегія суддів виходить з того, що у справі, яка розглядається, сторонам надано мотивовану відповідь на всі істотні питання, що виникають при кваліфікації спірних відносин, а доводи, викладені у апеляційній скарзі, не спростовують обґрунтованих та правильних висновків суду першої інстанції.

Оскаржуване рішення суду першої інстанції постановлено з додержанням норм матеріального та процесуального права, висновки суду відповідають встановленим обставинам, підстави для зміни чи скасування рішення та задоволення апеляційної скарги не встановлені.

Керуючись ст. ст. 367, 374, 375, 381-384 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Рішення Дніпровського районного суду міста Києва від 14 червня 2024 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена до Верховного Суду шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складений 18 грудня 2024 року.

Судді: Є. П. Євграфова

Т. О. Писана

Д. Р. Гаращенко