_____________________________________________________________________________________________________________________
Провадження № 2-зз/947/196/24
УХВАЛА

про відмову у скасуванні заходів забезпечення позову

20.12.2024 року

Київський районний суд м.Одеси у складі:

головуючого судді Гниличенко М.В.

при секретарі Тіщенко О.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Одеса заяву представника заявника ОСОБА_1 адвоката Галайчук Ганни Сергіївни по цивільній справі № 947/39669/21 року за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , ОСОБА_3 про визнання недійсним договору дарування, суд -

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Київського районного суду м.Одеси перебувала цивільна справа № 947/39669/21 року (головуючий суддя Васильків О.В.) за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , ОСОБА_3 про визнання недійсним договору дарування.

Рішенням Київського районного суду м.Одеси від 21 листопада 2022 року, яке залишено без змін постановою Одеського апеляційного суду від 24 квітня 2023 року, позовні вимоги ОСОБА_2 задоволено частково. Визнано недійсним договір дарування серії та номер 1767 щодо нерухомого майна: 561/1000 частин квартири АДРЕСА_1 , укладений 23 листопада 2021 року між ОСОБА_3 та ОСОБА_1 , посвідчений приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Одеської області Вініцьким Б.В. Скасовано рішення приватного нотаріуса Одеського міського нотаріального округу Одеської області Вініцьким Б.В. про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер 61785356 від 23 листопада 2021 року.

Постановою Верховного Суду від 22 грудня 2023 року касаційну скаргу представника ОСОБА_3 адвоката Федяєва С.В. залишено без задоволення. Рішення Київського районного суду м.Одеси від 21 листопада 2022 року та постанову Одеського апеляційного суду від 24 квітня 2023 року залишено без змін.

На підставі рішення Київського районного суду м.Одеси від 21 листопада 2022 року, яке набрало законної сили 22 грудня 2023 року встановлено, що здійснений відповідачем ОСОБА_3 правочин щодо відчуження належної їй на праві власності частки квартири під час розгляду Овідідопольським районним судом Одеської області справи за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 має ознаки фраудаторності, тобто спрямований на зменшення свого майна з метою приховування його від звернення стягнення кредитора. Судом було взято до уваги, що відчуження 561/1000 частин спірної квартири вчинено відповідачем в день постановлення Овідіопольським районним судом Одеської області ухвали про забезпечення позову, якою накладено заборону на право розпорядження (відчуження) вищезазначеним нерухомим майном.

За інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно станом на 29 листопада 2021 року 561/1000 частин квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_2 , зареєстрована на праві власності за ОСОБА_1 на підставі договору дарування від 23.11.2021 року.

Представником ОСОБА_2 у судовому засіданні було акцентовано увагу на той факт, що станом на час розгляду справи ОСОБА_1 не є власником вищевказаної частки квартири, оскільки спірний договір дарування від 23.11.2021 року визнано судом недійсним та скасовано рішення приватного нотаріуса Одеського міського нотаріального округу Одеської області Вініцьким Б.В. про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер 61785356 від 23 листопада 2021 року, тобто фактично право власності перейшло до дарувальника ОСОБА_3 . Отже, власник зазначеного нерухомого майна є ОСОБА_3 та виключно вона має право на розпорядження зазначеним нерухомим майном та внесення змін на державну реєстрацію прав та їх обтяжень. Право ОСОБА_1 на розпорядження зазначеного нерухомого майна та внесення змін на державну реєстрацію прав та їх обтяжень за рішенням суду було скасовано.

Представник позивача також зазначає, що незважаючи на те, що за рішенням суду ОСОБА_1 не є власником вищевказаного майна, він неодноразово в серпні 2024 року намагався вселитися в житлове приміщення, відповідні заяви про вселення були подані до поліції як Боличевською І.А. так і представником ОСОБА_1 .

Крім того, представник позивача звертає увагу суду на той факт, що представником заявника ОСОБА_1 адвокатом Галайчук Г.С. не надано до заяви документу, що підтверджує її повноваження, та відсутність конфлікту інтересів між ОСОБА_3 та ОСОБА_1 у разі представництва їх адвокатом Галайчук Г.С.

Судом встановлено, що розгляд вказаної цивільної справи було завершено, однак як з`ясувалось продовжують дію заходи забезпечення позову, які було накладено ухвалою Київського районного суду м.Одеси від 22.12.2021 року у вигляді накладення заборони на право розпорядження (відчуження) майном 561/1000 частки квартири АДРЕСА_1 .

12.12.2024 року до Київського районного суду м.Одеси через систему «Електронний суд» звернулась представник заявника ОСОБА_1 адвокат Галайчук Г.С. з клопотанням про скасування заходів забезпечення позову.

Відповідно до Протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 12.12.2024 року вказану справу передано судді Гниличенко М.В.

До судового засідання представник заявника ОСОБА_1 адвокат Галайчук Г.С. не з`явилась, належним чином повідомлялась, про що свідчить довідка про доставку електронного документа, причини неявки суду невідомі.

До судового засідання представник позивача адвокат Боличевський С.П. не з`явився, належним чином повідомлявся, через канцелярію суду надав клопотання, яким просив відмовити у задоволенні клопотання про скасування заходів забезпечення позову та долучив до матеріалів справи додаткові докази.

Суд вважає, що докази, які є в матеріалах справи повними та достатніми для розгляду клопотання про скасування заходів забезпечення позову по суті без учасників процесу, належним чином повідомлених.

Суд, дослідивши матеріали цивільної справи № 947/39669/21 та матеріали клопотання про скасування заходів забезпечення позову, приходить до наступного.

У відповідності до частини четвертої статті 12 ЦПК України кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребування судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до ч.2 ст. 175 ЦПК України заява подається до суду в письмовій формі і підписується позивачем або його представником, або іншою особою, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи.

Відповідно до частини першої статті 58 ЦПК України,сторона, третя особа, а також особа, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи, може брати участь у судовому процесі особисто (самопредставництво) та (або) через представника.

Згідно ч. 1ст. 60 ЦПК України, представником у суді може бути адвокат або законний представник.

Згідно ч. 1 ст. 20 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» під час здійснення адвокатської діяльності адвокат має право вчиняти будь-які дії, не заборонені законом, правилами адвокатської етики та договором про надання правової допомоги, необхідні для належного виконання договору про надання правової допомоги, зокрема, складати заяви, скарги, клопотання, інші правові документи та подавати їх у встановленому законом порядку.

Повноваження адвоката як представника підтверджується довіреністю або ордером, виданим відповідно до Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність»(ч. 4 ст. 62 ЦПК України).

Згідно із ч. 1ст. 26 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність`документами, що посвідчують повноваження адвоката на надання правової допомоги, можуть бути: 1) договір про надання правової допомоги; 2) довіреність; 3) ордер; 4) доручення органу (установи), уповноваженого законом на надання безоплатної правової допомоги.

Ордер - письмовий документ, що у випадках, встановлених цим Законом та іншими законами України, посвідчує повноваження адвоката на надання правової допомоги.

Ордер видається адвокатом, адвокатським бюро або адвокатським об`єднанням та повинен містити підпис адвоката (ч.2 ст.26 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»).

Якщо адвокатом сформовано електронний ордер через підсистему «Електронний суд» із зазначенням номеру справи, то через декілька хвилин ним буде отримано повідомлення про надання адвокату доступу до справи до справи за допомогою Електронного кабінету Користувача ЄСІТС. Після цього, зазначена справа відобразиться у підсистемі «Електронний суд» у розділі «Мої справи». При поданні в подальшому процесуальних документів через систему «Електронний суд» із обранням документа, що підтверджує повноваження адвоката електронний ордер, відомості про заявника та представника заявника заповнюються автоматично, тому перед кроком підписати документ необхідно перевірити коректність завантаження ордеру та при необхідності, на кроці додатки завантажувати потрібний електронний ордер.

Зокрема, в матеріалах справи є заяви з різних процесуальних питань представника ОСОБА_3 адвоката Федяєва С.В., та до кожної долучено електронний ордер на надання правничої /правової допомоги .

Як вбачається з матеріалів справи, адвокатом Галайчук Г.С. подано клопотання про скасування заходів забезпечення позову через систему «Електронний суд». Проте, до вказаного клопотання не значиться в додатках електронний ордер, тобто на підтвердження повноважень представника не надано ордер або довіреність, з метою з`ясувати судом процесуальну дієздатність особи та її права підписувати та подавати вказане клопотання.

Отже, до клопотання про скасування заходів забезпечення позову адвокатом Галайчук Г.С. не додано ні електронної копії письмового (паперового) ордера, ні створеного в електронній формі ордера за допомогою засобів ЄСІТС.

Крім того, відповідно до ч.7 ст.43 ЦПК України у разі подання до суду документів в електронній формі учасник справи зобов`язаний надати доказ надсилання листом з описом вкладення іншим учасникам справи копій поданих до суду документів.

При цьому, до клопотання не надано доказів надсилання листом з описом вкладення іншим учасникам справи копії клопотання про скасування заходів забезпечення позову та доданих до нього додатків. Докази надіслання від 11.11.2024 року, які додані до клопотання стосуються інших осіб, які не є учасниками цивільної справи № 947/39669/21, тобто є помилково наданими до вказаної справи.

Судом встановлено, що в провадженні Овідіопольського районного суду Одеської області перебуває цивільна справа № 947/31/20 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_4 та ОСОБА_3 про стягнення безпідставно отриманих грошових коштів, в рамках якої 23 листопада 2021 року ухвалою Овідіопольського районного суду Одеської області було накладено заборону на право розпорядження (відчуження) майном -561/1000 частини квартири АДРЕСА_1 , що належить ОСОБА_3 .

Таким чином, ухвалою Овідіопольського районного суду Одеської області від 23.11.2021 року не змінено запобіжний захід у вигляді заборони на відчуження спірного нерухомого майна, а створено новий аналогічний запобіжний захід у вигляді заборони на право розпорядження (відчуження) майном -561/1000 частини квартири АДРЕСА_1 , що належить ОСОБА_3 . При цьому, заходи забезпечення позову у вигляді накладення заборони на право розпорядження (відчуження) майном 561/1000 частки квартири АДРЕСА_1 , вжиті ухвалою Київського районного суду м.Одеси від 22.12.2021 року, є дійсними.

Суд зазначає, що при вирішенні питання органом державної реєстрації щодо здійснення будь-яких реєстраційних дій щодо спірного нерухомого майна повинно бути враховано наявність рішення Київського районного суду м.Одеси від 21.11.2022 року, яке набрало законної сили 22.12.2023 року, так і ухвала Овідіопольського районного суду Одеської області від 23.11.2021 року, яка набрала законної сили, тобто необхідно чітко встановити повноваження особи, як власника майна.

Як роз`яснив Пленум Верховного суду України в пункті 10 постанови «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» від 22.12.2006 № 9 (зі змінами), заходи забезпечення позову мають тимчасовий характер і діють до виконання рішення суду, яким закінчується розгляд справи по суті. Зважаючи на це, суд при задоволенні позову не вправі скасовувати вжиті заходи до виконання рішення або зміни способу його виконання, за винятком випадків, коли потреба в забезпеченні позову з тих чи інших причин відпала або змінились обставини, що зумовили його застосування.

Представник позивача у письмових поясненнях до суду від 20.12.2024 року зазначає, що у разі скасування заходів забезпечення позову, ОСОБА_1 , всупереч рішенню суду, зможе здійснити відчуження неналежного йому нерухомого майна - 561/1000 частини квартири АДРЕСА_1 , що призведе до порушення прав позивача та інших осіб /власників, співвласників/, та судових спорів про визнання фіктивних правочинів.

Отже для скасування раніше вжитих заходів забезпечення позову необхідним є встановлення зміни обставин у порівнянні із тими, що існували при їх застосуванні, коли в результаті такої зміни потреба в застосованих обмеженнях припинила своє існування.

Враховуючи викладене, суд вважає, що підстав для скасування заходів забезпечення позову на даний час не має, у зв`язку з чим у задоволенні заяви про скасування заходів забезпечення позову слід відмовити.

Водночас, суд роз`яснює що заходи забезпечення позову скасовуються судом, який їх застосував, якщо відпали підстави, з якими закон пов`язує можливість застосування таких заходів.

Відповідно ч.ч.4,5 ст.158 ЦПК - за результатами розгляду клопотання про скасування заходів забезпечення позову, вжитих судом, постановляється ухвала. Ухвала суду про скасування заходів забезпечення позову, вжитих судом, або про відмову в скасуванні забезпечення позову може бути оскаржена.

Згідно до ч. 6 ст. 158 ЦПК України відмова у скасуванні забезпечення позову не перешкоджає повторному зверненню з таким самим клопотанням при появі нових обставин, що обґрунтовують необхідність скасування забезпечення позову.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст.153, 158, 353 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

У задоволенні клопотання представника заявника ОСОБА_1 адвоката Галайчук Ганни Сергіївни по цивільній справі № 947/39669/21 року за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , ОСОБА_3 про визнання недійсним договору дарування відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Повний текст ухвали складено та підписано 20.12.2024 року.

Суддя Гниличенко М. В.