ДЗЕРЖИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА КРИВОГО РОГУ
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 210/4375/24
Провадження № 2/210/1497/24
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

04 грудня 2024 року

Дзержинський районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області в складі: головуючого судді - Чайкіної О.В.,

за участі секретаря судового засідання - Кучевасової А.В.

розглянув у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Територіальної громади в особі Криворізької міської ради, про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини за законом, -

ВСТАНОВИВ:

Описова частина.

Короткий зміст позовної заяви

Позивач, ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до Територіальної громади в особі Криворізької міської ради, про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини за законом, посилаючись на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер її батько - ОСОБА_2 який на день смерті проживав та був зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , після його смерті відкрилася спадщина на належне йому майно у вигляді - житлового будинку за вказаною адресю, який належав її батькові на підставі свідоцтва про право на спадщину від 23 листопада 1994 року, за реєстровим номером 3-4899 та договору по життєвого утримання від 14 березня 1995 року, вказує, що вона є єдиним спадокмцем за законом першої черги пілся смерті батька. В липні 2024 року для оформлення спадщини на майно, що залишилося після батька, позивач звернулась до приватного нотаріуса Криворізького районного нотаріального округу Дніпропетровської обалті Кучман І.І., але приватним нотаріусом у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом було відмовлено в зв`язку із тим, що ним у встановлений законом строк тобто на впродовж 6-ти місяців після смерті батька, не було подано відповідну заяву про прийняття спадщини, тому позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом та 23 липня 2024 року видано постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії та запропоновано для вирішення питання поновлення строку для подання заяви про прийняття спадщини запропоновано звернутися до суду, що позивач і зробила. Позивач вважає, що строк пропущений ним з поважних причин, оскільки, саму у період пілся смерті батька, погрішився її стан здоров?я, через що вона була вимущена обстежуватися та лікуватися, вказує, що має малолітню доньку, яка також хворіла у цей період, позивачу була вимущена ьути рядом з нею, оскільки фактивно провживає рахом із дитиною у місті Києві, та не мала можливості її лишити, а також, зазначає, що з 24 лютого 2022 року в країні розпочалися активні бойові дії внаслідок вторгнення країни агрессора, що значно ускладнило роботу всіх державних установ, в тому числі, ноатіральних установ, вказує, що, внаслідок загострення з восени 2023 року ракетних обстрілів, що призвело до відсутності електропостачання, діяльність нотаріальних установ була обмежена, що також створювало до позивача незалежні від неї перешкоди для вчасного звернення до нотаріуса, зі вказаних підстав, просить заявлені позовні вимоги задовольнити та визначити їй додаткови строк для подання заяви про прийняття спадщини 2 ( два) місці.

Аргументи учасників справи

Позивач та її представник у судове засідання не з явились, представник позивиача надала заяву, в якій позовні вимоги підтримала, просила їх задовольнити.

У цій справі встановлено, що Криворізька міська рада є користувачами ЄСІТС (користувач) особа, що пройшла процедуру реєстрації в підсистемі «Електронний кабінет» (Електронний кабінет ЄСІТС), пройшли автентифікацію та якім надано доступ до підсистем ЄСІТС відповідно до їх повноважень, суд зауважує, що всі процесуальні документи будуть скеровані до «Електронних кабінетів користувачів, без надсилання у паперовому вигляді.

Відповідно до п. 17 розділу ІІІ положення про порядок функціонування окремих підсистем (модулів) Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи, затвердженого рішення Вищої ради правосуддя 17.08.2021 за № 1845/0/15-21 встановлено, що особам, які зареєстрували Електронний кабінет, суд надсилає документи у справах, в яких такі особи беруть участь, в електронній формі шляхом їх надсилання до Електронного кабінету таких осіб або в інший спосіб, передбачений процесуальним законодавством, що не позбавляє їх права отримати копію судового рішення у паперовій формі за окремою заявою.

Також суд звертає увагу користувачів ЄСІТС, що процесуальні строки слід відраховувати з моменту доставлення електронної копії судового рішення в електронний кабінет користувача.

Підтвердженням отримання процесуального документу буде слугувати електронне повідомлення.

Відповідно до підпункту 5.3 пункту 5 розділу I Загальні положення Положення про ЄСІТС електронне повідомлення (повідомлення) автоматично створена та передана в електронній формі інформація, в тому числі про доставку, отримання, реєстрацію чи відмову в реєстрації електронного документа адресатом.

Таким чином, повідомлення про доставлення електронної копії судового рішення в електронний кабінет суб`єкта владних повноважень є належним доказом його вручення, відповідно, підлягає долученню до матеріалів справи, які формуються в паперовому вигляді (у випадку розгляду справи в паперовій формі). Однак, якщо таке повідомлення не містить усіх відомостей щодо особи, якій було направлено електронний документ, зокрема, її ідентифікаційних даних, такі відомості, у випадку заперечення особою факту отримання документів через підсистему Електронний суд, підлягають перевірці за допомогою автоматизованої системи діловодства суду шляхом витребування і дослідження електронних справ, що забезпечується функціоналом автоматизованої системи діловодства суду (КП Діловодство спеціалізованого суду) та відомостями, що містяться в підсистемі «Електронний суд».

Враховуючи, що відповідач заперечень проти позову не надав, суд вважає за доцільне ухвалити судове рішення за наявними матеріалами справи.

Фактичні обставини справи, встановлені судом

Суд, розглянувши заяву та додані матеріали, повно та всебічно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються заявлені вимоги, об`єктивно оцінивши докази, приходить до висновку, що вимоги позивача про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини підлягають задоволенню з таких підстав.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер батько позивача ОСОБА_2 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_2 , актовий запис про смерть № 285, свідоцтва про смерть НОМЕР_1 видане Металургійним відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Кривому Розі Криворізького району Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) ( а.с. 8).

Родинні відносини між позивачем та батьком підтверджуються свідоцтвом про народження позивача ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , актовий запис № 65, видане Дзержинським РАЦС мыста Кривого Рогу 10.06.1988 року (а.с.9)

Позивач перебувала в шлюбі двічі. 21 серпня 2013 року позивач уклала шлюб з ОСОБА_3 та змінила прізвище з « ОСОБА_4 » на « ОСОБА_5 », актовий запис № 1106, що встановлено з свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_2 , видане відділом державної реєстрації актів цивільного стану Святошинського районного управління юстиції у місті Києві (а.с.10)

24 вересня 2016 року вказаний вище шлюб розірвано, що підтверджується свідоцтвом про розірвання шлюбу актовий запис №325, видане Солом`янським районним у місті Києві відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у місті Києві, серія НОМЕР_3 (а.с.11).

28 лютого 2020 року позивач уклала шлюб з ОСОБА_6 та змінила прізвище з « ОСОБА_5 » на « ОСОБА_7 », актовий запис № 229, що встановлено з свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_4 , видане Оболонським районним у місті Києві відділом державної реєстрації актів цивільного стану Центрального управління Міністерства юстиції (м. Київ) (а.с.12).

Позивач є спадкоємцем першої черги за законом після смерті батька ОСОБА_8 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 (а.с.7)

За життя, ОСОБА_2 , отримав у власність житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1 , на підставі свідоцтва про право на спадщину від 23 листопада 1994 року, за реєстрованим номером 3-4899, та договору по життєвого утримання від 14 березня 1995 року, (а.с.13).

Відповідно до відомостей, спадкової справи №189/2024 заведеної після смерті ОСОБА_8 , спадкодавець на момент смерті був зареєствроаний один на момент смерті за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.57-69).

З письмових матеріалів справи встановлено, що Позивачка звернулась до приватного нотаріуса Криворізького районного нотаріального округу 27 січня 2023 року із заявою про прийняття спадщини за законом після смерті ОСОБА_2 із пропущеним строком визначеним для подання заяви про приянйття спадщини (а.с.65 зворот).

Приватний нотаріус КРНО Кучман І.І. відмовила позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, оскільки позивач не подала вчасно заяву про прийняття спадщини після смерті, ОСОБА_2 про що видала постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 23 липня 2024 року (а.с. 68 зворот).

Позивач вказує, що не подала у визначений законом строк заяву про прийняття спадщини з поважних, незалежних від неї обставин, а саме, наявність хронічних захворювань у позивача, їх загостреня та проведення обстежень у період після смерті батька, наявність неповнолітньої доньки - ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , яка має проблеми зі здоров`ям та потребує постійної присутності поруч позивача під час проходження обстежень в м. Києві.

Окірм того, позивачка посилається на те, що 24 лютого 2022 року Указом Президента України № 64/2022 у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України на підставі пропозицій Ради національної безпеки, відповідно до п. 20 ч. 1 ст. 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» в країні введений режим воєнного стану з передбаченими законом заходами щодо забезпечення правового режиму воєнного стану, через що, діяльність державних установ, в тому числі, нотаріусів через загострення ракетних обстрілів країною агресором, повітряні тривоги, обмежувало позивача у праві звернутися до нотаріуса у визначений період; також вказує, позивач, що, після загострення восени 2023 року ракетних обстрілів, що призвело до відсутності електропостачання, діяльність нотаріальних установ була обмежена, що також створювало до позивача незалежні від неї перешкоди для вчасного звернення до нотаріуса.

Мотивувальна частина

Позиція суду та застосовані норми права

Відповідно до ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ст.12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях.

В тому числі, суд враховує вимоги ст. 80 ЦПК України, зокрема достатність доказів для вирішення справи, наданих до суду.

Частиною 1 статті 13 ЦПК України встановлено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст.1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою.

Спадщина, наяку претендує позивач, відкрилась після смерті її батька ОСОБА_8 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1

Згідно зі ст.ст. 1217, 1218, 1233ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті.

Відповідно до ч.1 ст.1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народженні живими після відкриття спадщини.

Статтями 1216-1218 ЦК України передбачено, що спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців), яке може здійснюватися за заповітом або за законом.

До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до ст. ст. 1220-1221,1223ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою.

Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою, і саме з нього виникає право на спадкування, а місцем відкриття - є останнє місце проживання спадкодавця.

Згідно із ст.ст.1268-1270ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. При цьому прийняття спадщини з умовою чи із застереженням не допускається.

Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має особисто подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Разом з тим, позивач наведених вище вимог закону не дотрималась та після відкриття спадщини у встановлений законом шестимісячний строк не подала до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини.

Якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 ЦК України, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За письмовою згодою спадкоємців, які прийняли спадщину, спадкоємець, який пропустив строк для прийняття спадщини, може подати заяву про прийняття спадщини нотаріусу за місцем відкриття спадщини. Уразі відсутності такої згоди, за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини (ст. 1272 ЦК України).

Відповідно до статті 1269 ЦК України обов`язковою умовою реалізації спадкових прав спадкоємцем, який не проживав постійно разом зі спадкодавцем, є подання нотаріусу заяви про прийняття спадщини. Наслідком невчинення таких дій є пропущення строку для прийняття спадщини.

Із копії спадкової справи № 189/2024, наданої приватним нотаріусом КРНО Кучман І.І встановлено, що позивач звернулася до нотаріуса заявою про видачу йому свідоцтва про право на спадщину за законом 23 липня 2024 року, тобто після спливу строку, встановленого ст. 1270 ЦК України, у зв`язку з чим нотаріусом винесено постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії, окрім того, судом встановлено із матеріалів спадкової справи, що заповіт за життя спадкодавцем не посвідчувався, свідоцтво про право на спадщину нікому не видане.

Суд зазначає, що поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є такі, що пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

Відповідно до правових висновків, викладених у постанові Верховного Суду від 17.12.2021 року у справі № 369/6254/19-ц, оцінка поважності причин пропуску строку звернення із заявою про прийняття спадщини повинна, у першу чергу, стосуватися періоду від моменту відкриття спадщини й до спливу шестимісячного строку, встановленого законом для її прийняття. Саме протягом цього періоду мають існувати об`єктивні та істотні перешкоди для прийняття спадщини. Інші періоди досліджуються, якщо ці перешкоди почали існувати протягом шестимісячного строку та тривали до моменту звернення до нотаріуса або до суду.

Правила частини третьої статті 1272 ЦК України про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть застосовуватися, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; 2) ці обставини визнані судом поважними.

Фактично, пропуск спадкоємцем строку для прийняття спадщини без поважних причин не свідчить про наявність у такого спадкоємця порушеного, невизнаного чи оспорюваного права, яке підлягає захисту в судовому порядку (висновок Верховного Суду у постанові від 01 червня 2022 року у справі № 148/1805/20).

Поважними причинами пропуску строку визнаються, зокрема такі: тривала хвороба спадкоємців; велика відстань між місцем постійного проживання спадкоємців і місцем знаходження спадкового майна; складні умови праці, які, зокрема, пов`язані з тривалими відрядженнями, в тому числі закордонними; перебування спадкоємців на службі у складі Збройних Сил України; необізнаність спадкоємців про наявність заповіту тощо.

В залежності від конкретних обставин справи суд може визнавати ті чи інші причини пропуску строку як поважними, так і такими, що не перешкоджали особі звернутися із відповідною заявою в межах визначеного законом строку. Визначальним у такому випадку є саме критерій наявності об`єктивних, непереборних та істотних труднощів для спадкоємця. Для вирішення питання визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. Оцінка поважності причин пропуску строку звернення із заявою про прийняття спадщини стосується періоду від моменту відкриття спадщини й до спливу шестимісячного строку, встановленого законом для її прийняття. Інші періоди досліджуються, якщо ці перешкоди почали існувати протягом шестимісячного строку та тривали до моменту звернення до нотаріуса або до суду.

У постанові Верховного Суду в справі № 681/203/17-ц зазначено, що вирішуючи питання поважності причин пропущення шестимісячного строку, визначеного статтею 1270 ЦК України, для прийняття спадщини, суд має враховувати, що такі причини визначаються в кожному конкретному випадку з огляду на обставини справи. Принцип «пропорційності» тісно пов`язаний із принципом верховенства права: принцип верховенства права є фундаментом, на якому базується принцип «пропорційності», натомість принцип «пропорційності» є умовою реалізації принципу верховенства права і водночас його необхідним наслідком. Судова практика ЄСПЛ розглядає принцип «пропорційності» як невід`ємну складову та інструмент верховенства права, зокрема й у питаннях захисту права власності.

З урахуванням наведеного, якщо спадкоємець пропустив шестимісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини з поважних причин, закон гарантує йому право на звернення до суду із позовом про визначення додаткового строку на подання такої заяви.

За конкретних фактичних обставин кожної справи пропуск строку для прийняття спадщини суд має оцінювати з урахуванням тривалості такого пропуску та загальних засад цивільного законодавства, як-от розумність, добросовісність та справедливість. Головною ознакою поважних причин такого пропуску є те, що вони унеможливлюють своєчасне звернення із заявою про прийняття спадщини. Вирішуючи питання визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. Оцінка поважності причин пропуску строку звернення із заявою про прийняття спадщини повинна, першорядно, стосуватися періоду від моменту відкриття спадщини й до спливу шестимісячного строку, встановленого законом для її прийняття. Саме протягом цього періоду мають існувати об`єктивні та істотні перешкоди для прийняття спадщини. Інші періоди досліджуються, якщо ці перешкоди почали існувати протягом шестимісячного строку та тривали до моменту звернення до нотаріуса або до суду. Важливим під час вирішення питання про надання особі додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини також є факт прийняття спадщини іншими спадкоємцями за законом, оскільки в такому разі може відбутися втручання у право власності інших осіб, порушення принципу правової визначеності стосовно особи, яка добросовісно реалізувала власні цивільні права. Наведене зумовлює потребу в дотриманні принципу «пропорційності» втручання у права спадкоємців, які прийняли спадщину.

Дотримання принципу пропорційності передбачає, що втручання у право власності, навіть якщо воно здійснюється згідно з національним законодавством і в інтересах суспільства, все одно буде порушенням статті 1 Першого Протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, якщо не було дотримано розумної пропорційності між втручанням у право особи та інтересами суспільства. Ужиті державою заходи мають бути ефективними з точки зору розв`язання проблеми суспільства і водночас пропорційними щодо прав приватних осіб. Оцінюючи пропорційність, потрібно визначити, чи можливо досягти легітимної мети за допомогою заходів, які були б менш обтяжливими для прав і свобод заінтересованої особи, оскільки обмеження не повинні бути надмірними або такими, що є більшими, ніж потрібно для реалізації поставленої мети.

Відповідно до статей 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам загалом, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який є у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів) (стаття 89 ЦПК України).

В контексті даної справи та поважності пропуску строку для прийняття спадщини суд зазначає наступне.

У цій справі встановлено, що позивач є єдиним спадкоємцем за законом, заповіт спадкодавцем не складався, позивач після смерті батька, зокрема в березні 2023 року перебувала на стаціонарному лікуванні, їй проведено оперативне втручання, в подальшому проходила період реабілітації. Також встановлено, що Позивач постійно проживає в місті Києві, де має на утриманні малолітню дитину, 2021 року народження, яка потребує стороннього догляду в силу свого віку, що підтверджується медичними довідками. У суду відсутні сумніви, що однією з причини пропуску для прийняття спадщини було загострення хронічних хвороб позивача, та необхідність лікування та догляду малолітньої доньки.

Окрім того, суд враховує що через повномастебане вторгнення рф до України, яке триває з 24 лютого 2022 року, загострилися постійні ракетні обстріли, зокрема в місті Кривому Розі, а також на енергетичні об"єкти країни, що призвело до запровадження графіків відключення електроенергії. Ці загальновідомі обставини не потребують окремого доведення, та дійсно, враховуючи наявність у позивача на момент смерті батька дитини, що не досягла трирічного віку, значно ускладнювали можливість позивача щодо звернення до нотаріуса у строк до 27 липня 2023 року (шестимісячний строк) із заявою про прийняття спадщини після смерті батька.

Проаналізувавши встановлені обставини по справі, оцінивши надані в силу положень ст.76 ЦПК України докази в їх сукупності, суд вважає, що позивач пропустила строк прийняття спадщини з поважних причин, за станом свого здоров ?я та малолітньої доньки, а так само й частими обстрілами та пошкодження об"єктів інфраструктури, повітряними тривогами, тощо, тому суд вважає за необхідне визнати причини пропуску строку подачі заяви про прийняття спадщини спадкоємцем поважною, та позов задовольнити і визначити позивачу додатковий строк для подачі заяви про прийняття спадщини.

Пропуск такого строку, позбавляє спадкоємця можливості прийняти спадщину через нотаріальну контору і потребує пред`явлення ним позову про визначення додаткового строку, достатнього для подання заяви про прийняття спадщини. Позивач в іншому порядку, ніж судовий, не може захистити свої права на прийняття спадщини, а завданням судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд та вирішення цивільної справи з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб. Постановлення рішення про задоволення позову є забезпеченням права позивачів на справедливий суд відповідно до ст.ст. 6, 13 Конвенції прозахист правлюдини іосновоположних свобод , що гарантує право на справедливий і публічний розгляд справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, при визначенні цивільних прав і обов`язків особи, а так само наявності ефективних способів захисту.

При оцінці встановлених обставин, суд враховує не тільки умови застосування правил частини 3 статті 1272 Цивільного кодексу України, але і загальні засади цивільного судочинства та європейські принципи, зокрема, принцип верховенства права з його складовими. Вказана правова позиція висловлена Верховним Судом України в постанові від 23 серпня 2017 року у справі № 1320цс17.

Суд зазначає, що подачею заяви про прийняття спадщини, та зверненням до суду із позовом для визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини свідчить про бажання позивача реалізувати свої права, наявні у справі докази в їх сукупності, дають підстави для задоволення позову, тому, суд визнає причини пропуску позивача для подання заяви про прийняття спадщини поважними та визначає додатковий строк два місяці для подання відповідної заяви до нотаріуса. Відмова у визначенні додаткового строку для прийняття спадщини позбавить позивача прав на майно, та призведе до передачі цього майна громаді міста як відумерлої спадщини.

Підстави для розподілу судових витрат відсутні.

Керуючись ч.3 ст.1272, 1270 ЦК України, ст. ст. 4, 9, 12,13,77, 81, 141, 259-268 ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Територіальної громади в особі Криворізької міської ради про встановлення додаткового строку для прийняття спадщини - задовольнити.

Визначити ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 . додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини після смерті батька ОСОБА_8 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_5 , який становить 2 (два) місяці з моменту набрання судовим рішенням законної сили.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Згідно з пп. 15.5 п. 15 частини першої Перехідних положень Розділу XIII ЦПК України до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди.

Повний текст рішення складено 13 грудня 2024 року.

Відомості про учасників справи згідно п.4 ч.5 ст.265 ЦПК України:

- позивач: - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , реєстацрійний номер облікової картки платника податків НОМЕР_5 , місце реєстрації: АДРЕСА_2

- відповідач: Територіальна громада в особі Криворізької міської Ради, , юридична адреса: 50000, Дніпропетровська область, м. Кривий Ріг, пл.. Молодіжна, буд.1

Суддя: О. В. Чайкіна