Провадження № 2/641/2103/2024 Справа № 641/4147/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 грудня 2024 року м. Харків

Комінтернівський районний суд м. Харкова

у складі: головуючого судді Курганникової О.А.,

за участю секретаря судового засідання - Кузьменко О.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Харкові в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом адвоката Солонець Сергія Миколайовича, який діє в інтересах ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя, --

встановив:

Адвокат Солонець Сергій Миколайович, який діє в інтересах ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до відповідача про поділ спільного майна, з урахуванням уточненої позовної заяви, а саме про : визнання в порядку поділу спільного майна подружжя за ОСОБА_1 право приватної власності на (одну другу) частину квартири за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 44,0 кв.м.; визнання в порядку поділу спільного майна подружжя за ОСОБА_1 право власності на 1/2 (одну другу) частину автомобіля Тоуоta COROLLA державний номер НОМЕР_1 , 2019 р.в., VIN: НОМЕР_2

В обґрунтування позовних вимог зазначив, що 14 жовтня 2010 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану по Шосткинському району Шосткинського міськрайонного управління юстиції Сумської області, актовий запис № 23, було зареєстровано шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 . Під час перебування у шлюбі позивачем та відповідачем придбане наступне нерухоме та рухоме майно: 16 січня 2018 року відповідно до договору купівлі-продажу придбано однокімнатну квартиру за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 44,0 кв.м. Відповідно до звіту про незалежну оцінку ринкова вартість даної квартири складає 761 600,00 грн. 08 квітня 2020 року в період шлюбу було придбано та зареєстровано за ОСОБА_2 автомобіль Toyota COROLLA державний номер НОМЕР_1 . Відповідно до звіту про незалежну оцінку вартості колісного транспортного засобу ринкова вартість даного автомобіля складає 725 900,00 грн.19 вересня 2022 року рішенням Луцького міськрайонного суду Волинської області шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 розірвано.

Ухвалою судді від 26.06.2024 року позовну заяву прийнято та відкрито провадження у справі , справу призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін.

Позивач та його представник у судове засідання не з`явились, надали заяву про розгляд справи за відсутності позивача та його представника, позовні вимоги підтримали в повному обсязі.

Відповідач та її представник у судове засідання з`явились. Надали до суду надав заяву про визнання уточнених позовних вимог, розгляд справи просили розглядати за його відсутності відповідача та її представника.

Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Суд, дослідивши письмові докази по справі, прийшов до наступного.

Статтею 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

У відповідності до ч. 3 та ч. 4 ст.12, ч. 1 та ч. 2 ст.13 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій.

Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Згідно ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини.

Судом встановлено , що сторони з 14 жовтня 2010 року перебували у зареєстрованому шлюбі , який відповідно до рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 19 вересня 2022 року було розірвано.

Відповідно до договору купівлі- продажу від 16.01.2018 року посвідченого приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Лавінда Н.О. за р. №105, відповідачем ОСОБА_2 придбана квартира АДРЕСА_2 , тобто в період шлюбу.

Згідно свідоцтва про реєстрацію від 08.04.2020 року транспортного засобу TOYOTA, модель COROLA, державний номер НОМЕР_1 , рік випуску 2019, власником вказаного автомобіля є ОСОБА_2 .

Згідно ч.4 ст.368 ЦК України, майно, набуте подружжям за час шлюбу, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором або законом.

Частиною 2 ст.372ЦК України встановлено, що у разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом.

Згідно з ч. 1ст. 60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності.

Отже, у сімейному законодавстві діє презумпція спільності майна подружжя, при цьому частини чоловіка та дружини є рівними.

Частинами 1,2ст.70 СК України встановлено, що у разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. При вирішенні спору про поділ майна суд може відступити від засади рівності часток подружжя за обставин, що мають істотне значення, зокрема якщо один із них не дбав про матеріальне забезпечення сім`ї, приховав, знищив чи пошкодив спільне майно, витрачав його на шкоду інтересам сім`ї.

Принцип рівності часток застосовується незалежно від того, чи здійснюється поділ у судовому або у позасудовому порядку.

Статтею 71 СК України встановлено, що майно, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі. Якщо дружина та чоловік не домовилися про порядок поділу майна, спір може бути вирішений судом. При цьому суд бере до уваги інтереси дружини, чоловіка, дітей та інші обставини, що мають істотне значення. Неподільні речі присуджуються одному з подружжя, якщо інше не визначено домовленістю між ними. Речі для професійних занять присуджуються тому з подружжя, хто ОСОБА_3 їх у своїй професійній діяльності. Вартість цих речей враховується при присудженні іншого майна другому з подружжя. Присудження одному з подружжя грошової компенсації замість його частки у праві спільної сумісної власності на майно, зокрема на житловий будинок, квартиру, земельну ділянку, допускається лише за його згодою, крім випадків, передбачених Цивільним кодексом України. Присудження одному з подружжя грошової компенсації можливе за умови попереднього внесення другим із подружжя відповідної грошової суми на депозитний рахунок суду.

Сутність поділу полягає в тому, що кожному з подружжя присуджуються в особисту власність конкретні речі, а також здійснюється розподіл майнових прав та обов`язків. При здійсненні поділу в судовому порядку суд має виходити з презумпції рівності часток. При винесенні рішення суд має керуватися "обставинами, що мають істотне значення", якими можуть бути, насамперед, ступінь трудової та (або) фінансової участі кожного з подружжя в утриманні спільного майна, зроблених поліпшеннях, доцільність та обґрунтованість укладених правочинів, спрямованих на розпорядження спільним майном, наявність або відсутність вчинення одним з подружжя дій, що порушують права другого з подружжя, суперечать інтересам сім`ї, матеріальне становище співвласників тощо. Поділ спільного сумісного майна подружжя здійснюється з визначення кола об`єктів спільної сумісної власності подружжя і встановлення їхньої вартості. Вартість майна, що підлягає поділу, визначається за погодженням між подружжям, а при недосягненні згоди - виходячи з дійсної його вартості на час розгляду справи (абзац перший пункту 22 постанови Пленуму Верховного Суду України "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя" від 21 грудня 2007 р. N 11).

Зі змісту п.п. 23,24 постанови Пленуму ВСУ від 21.12.2007 №11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» вбачається, що вирішуючи спори між подружжям про майно, необхідно встановлювати обсяг спільно нажитого майна, наявного на час припинення спільного ведення господарства, з`ясовувати джерело і час його придбання. Спільною сумісною власністю подружжя, що підлягає поділу можуть бути будь-які види майна, незалежно від того, на ім`я кого з подружжя вони були придбані чи внесені грошовими коштами, якщо інше не встановлено шлюбним договором чи законом. До складу майна, що підлягає поділу включається загальне майно подружжя, наявне у нього на час розгляду справи, та те, що знаходиться у третіх осіб. При поділі майна враховуються також борги подружжя та правовідносини за зобов`язаннями, що виникли в інтересах сім`ї.

Документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили (стаття 115 Сімейного кодексу України).

За таких обставин заявлене в позові майно є сумісною власністю подружжя.

За таких обставин з урахування визнання відповідачкою позову, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги знайшли своє підтвердження в ході розгляду справи та запропонований варіант поділу майна є доцільним та справедливим.

При зверненні до суду позивачем був сплачений судовий збір у розмірі 9084,00 грн., що підтверджено квитанцією про сплату.

Частиною 1 ст. 142 ЦПК України передбачено, що у разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

Оскільки відповідач позовні вимоги визнала, суд на підставі ч. 1 ст. 142 ЦПК України вважає за необхідне повернути позивачу з державного 50% судового збору сплаченого за подання цього позову, тобто 4 542 грн.00, тоді як решта судового збору у сумі 4 542 грн.00 коп. підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

Керуючисьст.ст.10-13,76-81,89,141,264-265, ЦПК України,

вирішив:

Позов адвоката Солонець Сергія Миколайовича, який діє в інтересах ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя задовольнити в повному обсязі.

Визнати в порядку поділу спільного майна подружжя за ОСОБА_1 право приватної власності на (одну другу) частину квартири за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 44,0 кв.м.

Визнати в порядку поділу спільного майна подружжя за ОСОБА_1 право власності на 1/2 (одну другу) частину автомобіля Тоуоta COROLLA державний номер НОМЕР_1 , 2019 р.в., VIN: НОМЕР_2

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 витрати по сплаті судового в сумі 4 542 ( чотири тисячі п`ятсот сорок дві) грн 00 коп.

Зобов`язати Управління Державної казначейської служби України у Слобідському районі м. Харкова Харківської області повернути ОСОБА_1 з Державного бюджету України судовий збір в сумі 4 542 ( чотири тисячі п`ятсот сорок дві) грн 00. коп., сплачений на підставі платіжної інструкції №16 від 20.06.2024.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом 30 (тридцяти) днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_3 , адреса місця реєстрації: АДРЕСА_3 .

Представник позивача адвокат Солонець Сергій Миколайович, діє на підставі ордеру на надання правничої ( правової) допомоги № 10183313 року.

Відповідач: ОСОБА_2 , НОМЕР_4 , адреса місця реєстрації: АДРЕСА_4 .

Представник відповідача адвокат Силка Тетяна Юріївна, діє на підставі ордеру на надання правничої ( правової) допомоги № 1097966 від 23.07.2024року.

Повний текст рішення складено 19.12.2024 року

Суддя О.А.Курганникова