Провадження № 2/761/3451/2024
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(ЗАОЧНЕ)

06 листопада 2024 року Шевченківський районний суд м.Києва у складі:

головуючого судді: Савицького О.А.,

при секретарі: Габунії Н.Г.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Краснолиманське» про стягнення утриманих, але не перерахованих аліментів,

ВСТАНОВИВ:

13.09.2023 р. ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до ТОВ «Краснолиманське» про стягнення утриманих, але не перерахованих аліментів у сумі 20086,09 грн.

Свої вимоги позивачка обґрунтовує тим, що у провадженні Покровського ВДВС у Покровському районі Донецької області СМУ МЮ (м.Харків) перебуває виконавче провадження № НОМЕР_1 з примусового виконання виконавчого листа № 226/2984/19, виданого 27.02.2020 р. Димитровським міським судом Донецької області, про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліментів у розмірі 1/6 частини заробітку (доходу), щомісячно, починаючи з 27.09.2019 р. і до закінчення нею навчання, але не більше ніж до досягнення нею 23-річного віку, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_1 . Державним виконавцем у рамках вказаного виконавчого провадження винесено постанову про звернення стягнення на заробітну плату, стипендію та інші доходи боржника, яку направлено для виконання за місцем роботи боржника ОСОБА_2 до ТОВ «Краснолиманське» та до Покровського об`єднаного управління ПФУ Донецької області, де боржник отримує пенсію. Позивачка зазначає, що ТОВ «Краснолиманське» здійснювалось відрахування аліментів за період роботи боржника ОСОБА_2 на підприємстві, за період з 27.09.2019 р. по 10.08.2020 р., розмір яких складає 20086,09 грн., однак вказана сума позивачці не перераховувалась. Посилаючись на те, що аліменти на її утримання, які були відраховані відповідачем за місцем роботи боржника, їй не перераховувались, позивачка вважає, що за таких обставин з відповідача на її користь підлягають стягненню утримані, але не перераховані аліменти у сумі 20086,09 грн., а тому звернулась до суду з даним позовом.

Ухвалою від 18.09.2023 р. відкрито провадження у справі, розгляд якої вирішено проводити у порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін та призначено судове засідання.

Позивачка в судове засідання не з`явилась, однак на адресу суду надійшла письмова заява її представника, зі змісту якої вбачається, що останній позовні вимоги підтримав, просив суд задовольнити їх у повному обсязі, а також розглянути справу за його відсутності, проти проведення заочного розгляду справи заперечень не висловив.

Відповідач в судове засідання свого представника не направив, про дату, час і місце судового розгляду повідомлявся належним чином у встановленому законом порядку, причин неявки не повідомив та відзиву не подав.

Враховуючи, що представник позивачки не заперечив проти проведення заочного розгляду справи, при цьому відповідач, що належним чином повідомлявся про розгляд справи, в судове засідання свого представника не направив, відзиву не подав, а тому відповідно до вимог ст.ст. 280, 281 ЦПК України, суд постановив ухвалу про заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів.

Дослідивши письмові докази, які містяться в матеріалах справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Перевіряючи обставини справи судом встановлено, що у провадженні Покровського ВДВС у Покровському районі Донецької області СМУ МЮ (м.Харків) перебуває виконавче провадження № НОМЕР_1 з примусового виконання виконавчого листа № 226/2984/19, виданого 27.02.2020 р. Димитровським міським судом Донецької області, про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліментів у розмірі 1/6 частини заробітку (доходу), щомісячно, починаючи з 27.09.2019 р. і до закінчення нею навчання, але не більше ніж до досягнення нею 23-річного віку, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Відповідно до листа Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Харків) від 10.11.2021 р., державним виконавцем у рамках вказаного виконавчого провадження винесено постанову про звернення стягнення на заробітну плату, стипендію та інші доходи боржника, яку направлено для виконання за місцем роботи боржника ОСОБА_2 до ТОВ «Краснолиманське» та до Покровського об`єднаного управління ПФУ Донецької області, де боржник отримує пенсію.

Також у вказаному листі зазначено, що ТОВ «Краснолиманське» здійснювалось тільки відрахування аліментів за період роботи боржника ОСОБА_2 на підприємстві, за період з 27.09.2019 р. по 10.08.2020 р., розмір яких складає 20086,09 грн., але виплата вказаної суми ускладнюється з причин накладення арешту на грошові кошти, які містяться на рахунках підприємства.

Отже судом встановлено, що на виконання постанови державного виконавця відповідачем із заробітної плати боржника ОСОБА_2 відраховано аліменти у сумі 20086,09 грн., які фактично позивачці не перераховувались.

Згідно з ч.ч.6, 7 ст. 71 Закону України «Про виконавче провадження», у разі стягнення аліментів як частки заробітку (доходу) боржника на підприємстві, в установі, організації, фізичної особи, фізичної особи - підприємця відрахування здійснюються з фактичного заробітку (доходу) на підставі постанови виконавця.

Після закінчення строку, передбаченого законом для стягнення аліментів, за відсутності заборгованості із сплати аліментів підприємство, установа, організація, фізична особа - підприємець, фізична особа, які проводили відрахування, повертають виконавцю постанову про стягнення аліментів з відміткою про перерахування в повному обсязі стягувачу присуджених йому сум аліментів. Якщо відраховані з боржника суми аліментів не були перераховані стягувачу, виконавець письмово повідомляє стягувачу про розмір заборгованості, що утворилася, та роз`яснює йому права на звернення з позовом до підприємства, установи, організації, фізичної особи - підприємця, фізичної особи, які виплачують боржнику відповідно заробітну плату, пенсію, стипендію чи інші доходи, якщо така заборгованість утворилася з їхньої вини.

За таких обставин, оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності та враховуючи те, що аліменти на утримання позивачки були відраховані відповідачем за місцем роботи боржника з його заробітної плати, однак фактично позивачці не перераховувались, суд приходить до висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню, а тому вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивачки утримані, але не перераховані аліменти у сумі 20086,09 грн.

Крім того, відповідно до ст.ст. 133, 141 ЦПК України суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивачки документально підтверджені витрати по сплаті судового збору у сумі 885,88 грн, а всього з відповідач на користь позивачки підлягає стягненню 20971,97 грн (20086,09 грн + 885,88 грн).

Керуючись ст.ст. 3, 4, 12, 13, 76-81, 133, 141, 259, 263-265, 268, 273, 280-282, 289, 352-355 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Краснолиманське» про стягнення утриманих, але не перерахованих аліментів - задовольнити.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Краснолиманське» на користь ОСОБА_1 20971 (двадцять тисяч дев`ятсот сімдесят одна) грн 97 коп., з яких: 20086 (двадцять тисяч вісімдесят шість) грн 09 коп. - утримані, але не перераховані аліменти; 885 (вісімсот вісімдесят п`ять) грн 88 коп. - витрати по сплаті судового збору.

Заочне рішення може бути переглянуте судом за письмовою заявою відповідача поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а також рішення може бути оскаржене позивачем до Київського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Суддя: