Справа № 481/877/19
Провадж.№ 2/481/176/2024
Р І Ш Е Н Н Я

іменем У К Р А Ї Н И

04.12.2024 року Новобузький районний суд Миколаївської області в складі: головуючої судді Уманської О.В., за участю секретаря судового засідання Кузьміної Н.П., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Новий Буг Миколаївської області у порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом АТ «Державний ощадний банк України» до ОСОБА_1 про стягнення збитків,

Установив:

Вироком Новобузького районного суду Миколаївської області від 02 квітня 2020 року ОСОБА_1 визнано винною у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.362, ч.3 ст.362, ч.2 ст.358, ч.3 ст.358, ч.4 ст.358, ч.3 ст.190 КК України, та призначене покарання за: ч.1 ст.362 КК України у виді штрафу в розмірі 600 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає суму в розмірі 10200 грн; ч.3 ст.362 КК України у виді позбавлення волі на строк 3 роки з позбавленням права обіймати посади, пов`язані з фінансово-банківською діяльністю строком на 1 рік; ч.2 ст.358 КК України у виді штрафу в розмірі 150 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає суму в розмірі 2550 грн; ч.3 ст.358 КК України у виді позбавлення волі на строк 2 роки; ч.4 ст.358 КК України у виді штрафу в розмірі 40 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає суму в розмірі 680 грн; ч.3 ст.190 КК України у виді позбавлення волі на строк 3 роки 3 місяці. На підставі ст.70 КК України, шляхом поглинення менш суворих покарань більш суворим, визначено ОСОБА_1 остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки 3 місяці, з позбавленням права обіймати посади, пов`язані з фінансово-банківською діяльністю строком на 1 рік. На підставі ст.75 КК України ОСОБА_1 звільнено від відбування остаточного покарання з випробуванням, з іспитовим строком 1 рік, та покладенням обов`язків, передбачених ст.76 КК України.

Цивільний позов ПАТ «Державний ощадний банк України» до ОСОБА_1 задоволено. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Державний ощадний банк України» шкоду, заподіяну кримінальним правопорушенням в сумі 7691, 28 грн.

Позов ПАТ «Державний ощадний банк України» до ОСОБА_1 в частині стягнення збитків (процентів та комісії за операціями, які банк міг би реально одержати за звичайних обставин) в сумі 7247, 63 грн. залишено без розгляду. Роз`яснено позивачу право заявити такий цивільний позов в порядку цивільного судочинства.

Ухвалою Одеського апеляційного суду від 08.02.2024 року скасовано вирок Новобузького районного суду Миколаївської області від 02.04.2020 року, в тому числі в частині вирішення цивільного позову потерпілої особи АТ «Державний ощадний банк України» до ОСОБА_1 про стягнення збитків ( втраченої вигоди процентів та комісії за операціями) у розмірі 7247,63 грн. та в цій частині призначено новий судовий розгляд в порядку цивільного судочинства в тому ж суді.

АТ «Державний ощадний банк України» заявивши цивільний позов у кримінальному провадженні обґрунтував його тим, що ОСОБА_1 , перебуваючи на посаді провідного економіста сектору роздрібного бізнесу Миколаївського управління АТ «Ощадбанк», без згоди клієнтів банку відкрила карткові рахунки та встановлювала на вказані карткові рахунки кредитні ліміти, які в подальшому витрачала на власні потреби, чим спричинила шкоду в сумі 7691,28 грн.

У зв`язку з вчиненими кримінальними правопорушеннями банком було здійснено нарахування процентів та комісійних винагород на загальну суму 7247,63 грн. що підтверджується відповідними виписками по рахунках клієнтів. Зазначена сума є втраченою вигодою, доходом, який могло б отримати АТ «Ощадбанк» при наданні банківських послуг за звичайних обставин.

Вказує, що факт наявності причинно-наслідкового зв`язку вчинення кримінального правопорушення і упущеної вигоди є очевидним, оскільки якщо б обвинувачена не склала завідомо підроблені офіційні документи, не використала їх, не вчинила незаконної зміни інформації, яка обробляється в електронно-обчислювальних машинах (комп`ютерах), не акцептувала би встановлення кредитних лімітів на платіжні картки за відповідним банківським продуктом та не здійснював операцій з використання кредитних коштів, банк не здійснював би нарахування процентів за користування кредитними коштами. Якби обвинувачена не проводила би незаконних операцій з кредитними коштами шляхом розрахунку за допомогою банківських платіжних карток в торгово-сервісних мережах, зняття готівки в банкоматах та терміналах, комісійні винагороди за здійснення цих операцій також не нараховувалися б.

Ухвалою від 19.03.2024 року справа була прийнята до провадження та призначена до судового розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін.

Представник позивача надала суду заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує у повному обсязі.

Відповідачка в судове засідання не з`явилась, про час та місце розгляду справи повідомлялась належним чином. Причини своєї неявки суду не повідомила.

Оскільки судове засідання проведене без участі сторін, суд відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України проводить слухання справи без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписуючого технічного засобу.

Дослідивши матеріали справи, повно та всебічно з`ясувавши обставини справи та перевіривши їх доказами, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно вимог ч.6 ст.82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

Так, вироком Новобузького районного суду Миколаївської області від 20.02.2020 року № 481/877/19 визнано винною ОСОБА_1 у вчинені кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.362, ч.3 ст.362, ч.2 ст.358, ч.3 ст.358, ч.4 ст.358, ч.3 ст.190 КК України.

Зокрема встановлено, що ОСОБА_1 обіймаючи посаду провідного економіста сектору роздрібного бізнесу Територіально відокремленого безбалансового відділення II-А типу № 10014/036 Миколаївського обласного управління АТ «Ощадбанк», знаходячись у приміщенні цього банку, що за адресою: пл. Свободи, 31 в м. Новий Буг Миколаївської області, маючи право доступу до інформації, що обробляється автоматизованими банківськими системами АБС БАРС «Millennium» і ПЗ «Card Мanagement», за допомогою електронно-обчислювальних машин, порушуючи нормативно-правові документи АТ «Ощадбанк», маючи у зв`язку з виконанням своїх функціональних обов`язків повну інформацію про клієнтів банку та їхні персональні дані, у період з 23 квітня до 29 грудня 2018 року несанкціоновано змінила інформацію, яка обробляється у АБС «БАРС Мульті МФО» та «Card Мanagement», шляхом формування електронної заяви про приєднання до Договору комплексного обслуговування фізичних осіб (складовою якої є заява на встановлення кредитного ліміту) внесла недостовірну інформацію про клієнта (анкетні дані, місце роботи, фінансовий/майновий стан та волевиявлення про приєднання до Договору комплексного обслуговування фізичних осіб) без відома й дозволу клієнтів банку ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 та відкрила без їхньої згоди карткові рахунки, встановивши за відкритими рахунками на ім`я останніх кредитний ліміт у сумі 5 000 грн.

Крім того, 20 серпня 2018 року ОСОБА_1 з метою заволодіння чужим майном, використовуючи свій робочий комп`ютер та установлену на ньому АБС «БАРС Мульті МФО», від імені ОСОБА_4 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 , склала завідомо підроблений офіційний електронний документ заяву про приєднання від 20 серпня 2018 року № 645415/200818 до договору комплексного обслуговування фізичних осіб та відкриття поточного рахунку з використанням електронного платіжного засобу (платіжної картки), яку потім за допомогою комп`ютерної техніки і принтера роздрукувала, та, достовірно знаючи, що ОСОБА_4 не могла виявити бажання на відкриття поточного рахунку в АТ «Ощадбанк» і встановлення (відновлення) кредитного ліміту, виконала у вказаній заяві у графі «Підпис клієнта» підпис від імені ОСОБА_4 , а також завірила її своїм підписом. Надалі, маючи доступ до юридичних справ колишніх клієнтів банку, які зберігалися в службовому кабінеті, виявила фотокопію довідки про присвоєння ідентифікаційного номера невстановленої особи та з метою подальшого її використання стерла дані цієї особи, внесла шляхом виконання написів кульковою ручкою на фотокопії довідки про присвоєння ідентифікаційного номера недостовірну інформацію стосовно власника документа, власноручно виправивши на: ОСОБА_4 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 . На підставі цих документів ОСОБА_1 сформувала кредитну справу клієнта ОСОБА_4 для подальшого використання під час відкриття рахунку та надання (встановлення) кредиту, а також засобами електронного зв`язку відправила їх до Центрального апарату АТ «Ощадбанк» для погодження особою, уповноваженою приймати рішення щодо надання (встановлення) кредиту.

Тим же способом 23 жовтня 2018 року ОСОБА_1 повторно склала від імені ОСОБА_11 та без її дозволу завідомо підроблений офіційний електронний документ заяву про приєднання від 23 жовтня 2018 року № 362189415/23102018 до договору комплексного обслуговування фізичних осіб та відкриття поточного рахунку з використанням електронно-платіжного засобу, після чого за допомогою комп`ютерної техніки роздрукувала цю заяву, знаючи, що ОСОБА_11 не виявляла бажання на відкриття поточного рахунку в АТ «Ощадбанк» та встановлення (відновлення) кредитного ліміту, виконала у вказаній заяві у графі «Підпис клієнта» підпис від імені ОСОБА_11 , а також завірила її своїм підписом. Після чого, маючи доступ до юридичних справ колишніх клієнтів банку, які зберігалися в службовому кабінеті, виявила фотокопії довідки про присвоєння ідентифікаційного номера і паспорта громадянки України на ім`я ОСОБА_14 та повторно внесла шляхом виконання написів кульковою ручкою до фотокопії такої довідки недостовірну інформацію стосовно власника цього документа, затерши дані ОСОБА_14 і власноручно виправивши на такі дані: ОСОБА_11 , ідентифікаційний номер НОМЕР_2 . Після цього у фотокопію паспорта громадянки України на ім`я ОСОБА_14 в графу «Ім`я, по батькові, дата народження, місце народження» внесла недостовірну інформацію стосовно власника документа, затерши дані ОСОБА_14 та власноручно виправивши їх: « ОСОБА_15 », дата народження ІНФОРМАЦІЯ_2 , місце народження с. Князівка. Ці копії документів вона власноручно засвідчила від імені ОСОБА_11 та завірила своїм підписом, сформувала з них кредитну справу клієнта для подальшого використання під час відкриття рахунку і надання (встановлення) кредиту, а також засобами електронного зв`язку відправила документи до Центрального апарату АТ «Ощадбанк» для погодження особою, уповноваженою приймати рішення щодо надання (встановлення) кредиту.

Крім того, ОСОБА_1 , використовуючи робочий комп`ютер і програмне забезпечення, встановлене на ньому, без згоди та відома клієнтів відкривала на їх ім`я карткові рахунки, отримувала в касі відділення банківську платіжну картку, якою користувалась, у результаті чого нею було проведено з рахунків клієнтів такі операції:

з рахунку ОСОБА_3 знято грошові кошти в розмірі 25 308,34 грн, поповнено рахунок на суму 20 900 грн, залишок несплаченої суми становив 4 408,34 грн;

з рахунку ОСОБА_2 знято грошові кошти в розмірі 18 825,20 грн, поповнено рахунок на суму 14 620 грн, залишок несплаченої суми 4 205,20 грн;

з рахунку ОСОБА_4 знято грошові кошти в розмірі 5 092,40 грн, поповнено рахунок на суму 460 грн, залишок несплаченої суми 4 632,40 грн;

з рахунку ОСОБА_5 знято грошові кошти в розмірі 5 394,29 грн, поповнено рахунок на суму 420 грн, залишок несплаченої суми 4 974,29 грн;

з рахунку ОСОБА_7 знято грошові кошти в розмірі 4 915,94 грн, поповнено рахунок на 10 грн, залишок несплаченої суми 4 905,94 грн;

з рахунку ОСОБА_8 знято грошові кошти в розмірі 4 871 грн, які не сплачено

в повному обсязі;

з рахунку ОСОБА_9 знято грошові кошти в розмірі 4 952,66 грн, поповнено рахунок на 10 грн, залишок несплаченої суми 4 942,66 грн;

з рахунку ОСОБА_10 знято грошові кошти в розмірі 4 945 грн, поповнено рахунок на 10 грн, залишок несплаченої суми 4 935 грн;

з рахунку ОСОБА_11 знято грошові кошти в розмірі 4 835,13 грн, які не сплачено в повному обсязі;

з рахунку ОСОБА_12 знято грошові кошти в розмірі 5 581,32 грн, поповнено рахунок на суму 600 грн, залишок несплаченої суми 4 981,32 грн;

з рахунку ОСОБА_13 знято грошові кошти в розмірі 5 000 грн, поповнено рахунок на таку ж суму.

Даним вироком суду цивільний позов ПАТ «Державний ощадний банк України» до ОСОБА_1 задоволено. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Державний ощадний банк України» шкоду, заподіяну кримінальним правопорушенням в сумі 7691, 28 грн.

Позов ПАТ «Державний ощадний банк України» до ОСОБА_1 в частині стягнення збитків (процентів та комісії за операціями, які банк міг би реально одержати за звичайних обставин) в сумі 7247, 63 грн. залишено без розгляду. Роз`яснено позивачу право заявити такий цивільний позов в порядку цивільного судочинства.

Розглядаючи позовні вимоги в цій частині, суд приходить до наступного висновку.

Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Відповідно до ст. 6 ЦК України, сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (ст. ст. 626 ч.1, 627 ч.1, 628 ч.1 ЦК України).

Договір може бути розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору (ст. 651 ч.2 ЦК України).

Йдеться про таке порушення договору однією зі сторін, яке тягне для другої сторони неможливість досягнення нею цілей договору.

Оцінка порушення договору, як істотного, здійснюється судом відповідно до критеріїв, що встановлені вказаною нормою. Оціночне поняття істотності порушення договору розкривається за допомогою іншого оціночного поняття «значної міри» позбавлення сторони того, на що вона розраховувала при укладенні договору.

Істотність порушення визначається виключно за об`єктивними обставинами, що склалися у сторін, яка вимагає розірвання договору. У такому випадку вина, як суб`єктивний чинник, сторони, що припустилася порушення договору, не має будь-якого значення для оцінки порушення як істотного, так і для виникнення права вимагати розірвання договору на підставі ч.2 ст. 651 ЦК України.

Іншим критерієм істотного порушення договору закон визнає розмір завданої порушенням шкоди, який не дозволяє потерпілій стороні отримати очікуване при укладенні договору. При цьому, йдеться не лише про грошовий вираз завданої шкоди, прямі збитки, а й випадки, коли потерпіла сторона не зможе використати результати договору.

У кожному конкретному випадку питання про істотність порушення повинне вирішуватись з урахуванням усіх обставин справи, що мають значення.

Суду слід встановлювати не лише наявність істотного порушення договору, а і наявність шкоди, завданої цим порушенням другою стороною, яка може виражатись, як у вигляді реальних збитків та (або) упущеної вигоді, її розмір, який не дозволяє потерпілій стороні отримувати очікуване при укладенні договору, крім того, встановлювати, чи є дійсно істотною різниця між тим, на що має право розраховувати сторона, укладаючи договір і тим, що в дійсності вона змогла отримати.

Вказані обставини свідчать про те, що позивач дійсно значною мірою позбавився того, на що розраховував при укладенні договору, що у розумінні ст. 651 ЦК України, є істотним порушенням стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору.

Вимоги позивача про стягнення збитків підлягають задоволенню з огляду на наступне.

Особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода). Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі (ст. 22 ч.ч.1,3 ЦК України).

Якщо договір розірваний у зв`язку з істотним порушенням договору однією із сторін, друга сторона може вимагати відшкодування збитків, завданих розірванням договору (ст. 653 ч.5 ЦК України).

Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору

Істотність порушення визначається виключно за об`єктивними обставинами, що склалися у сторін, яка вимагає розірвання договору.

Встановлюється не лише наявність істотного порушення договору, а і наявність шкоди, завданої цим порушенням другою стороною, яка може полягати у вигляді реальних збитків та (або) упущеної вигоди, її розмірі, який не дозволяє потерпілій стороні отримувати очікуване при укладенні договору, крім того, встановлюється, чи є дійсно істотною різниця між тим, на що має право розраховувати сторона, укладаючи договір і тим, що у дійсності вона змогла отримати.

Таким чином, банк позбавився того, на що він розраховував при укладенні договорів: отримувати прибутки від передачі коштів в кредит, тому, у розумінні ст. 651 ч. 2 ЦК України, має місце істотне порушення договору другою стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди сторона договору значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору.

Встановлено істотне порушення відповідачем прав позивача при укладенні договору, у зв`язку з чим порушене право позивача підлягає захисту судом шляхом задоволення позову.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст.2,4,5,12,76,78, 206,263-265 ЦПК України, суд,

Ухвалив :

Позов задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Державний ощадний банк України» збитки (проценти та комісії за операціями, які банк міг би реально одержати за звичайних обставин) в сумі 7247( семи тисяч двохсот сорока семи) гривень 63 копійок.

Рішення суду може бути оскаржене до Миколаївського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не були вручені у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.

Позивач: Акціонерне товариство "Державний ощадний банк України"в особі філіїМиколаївського обласного управління АТ "Ощадбанк"; адреса: вул.Херсонське шосе,50, м.Миколаїв, 54028; .

Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстрована та проживаюча за адресою: АДРЕСА_1

Повний текст рішення виготовлено 04.12.2024 року.

Суддя