УХВАЛА

17 грудня 2024 року

м. Київ

справа № 447/2862/22

провадження № 61-16689зно24

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду: Гулейкова І. Ю. (суддя-доповідач), Лідовця Р. А., Луспеника Д. Д.,

розглянув заяву ОСОБА_1 про перегляд за нововиявленими обставинами ухвали Верховного Суду від 04 листопада 2024 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Миколаївського районного суду Львівської області в особі судді Миколаївського районного суду Львівської області Павліва Володимира Романовича про відшкодування моральної шкоди,

ВСТАНОВИВ:

У листопаді 2022 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Миколаївського районного суду Львівської області в особі судді Миколаївського районного суду Львівської області Павліва В. Р. про відшкодування моральної шкоди.

Ухвалою Пустомитівського районного суду Львівської області від 09 січня 2023 року позовну заяву ОСОБА_1 залишено без руху та надано позивачу строк для усунення недоліків, вказаних в ухвалі.

Ухвалою Пустомитівського районного суду Львівської області від 14 лютого 2023 року позовну заяву ОСОБА_1 до Миколаївського районного суду Львівської області в особі судді Миколаївського районного суду Львівської області Павліва В. Р. про відшкодування моральної шкоди визнано неподаною та повернуто позивачу.

Постановою Львівського апеляційного суду від 14 липня 2023 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишено без задоволення. Ухвалу Пустомитівського районного суду Львівської області від 14 лютого 2023 року залишено без змін.

У вересні 2023 року ОСОБА_1 звернувся до Великої Палати Верховного Суду з касаційною скаргою, у якій, посилаючись на неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати ухвали Пустомитівського районного суду Львівської області від 09 січня 2023 року, 14 лютого 2023 року та постанову Львівського апеляційного суду від 14 липня 2023 року, та із заявою про постановлення окремих ухвал щодо суддів Львівського апеляційного суду Савуляка Р. В., Мікуш Ю. Р. і судді Пустомитівського районного суду Львівської області Добош Н. Б.

Ухвалою від 10 жовтня 2023 року Велика Палата Верховного Суду передала касаційну скаргу ОСОБА_1 та заяву про постановлення окремих ухвал до Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду.

Ухвалою Верховного Суду від 06 листопада 2023 року у відкритті касаційного провадження у справі за касаційною скаргою ОСОБА_1 на ухвали Пустомитівського районного суду Львівської області від 09 січня 2023 року та 14 лютого 2023 року та постанову Львівського апеляційного суду від 14 липня 2023 року відмовлено на підставі частин четвертої, шостої статті 394 ЦПК України.

У жовтні 2024 року до Верховного Суду надійшла заява ОСОБА_1 про перегляд за нововиявленими обставинами ухвали Верховного Суду від 06 листопада 2023 року.

Ухвалою Верховного Суду від 04 листопада 2024 року відмовлено у прийнятті заяви ОСОБА_1 про перегляд за нововиявленими обставинами ухвали Верховного Суду від 06 листопада 2023 року.

У грудні 2024 року до Верховного Суду надійшла заява ОСОБА_1 про перегляд за нововиявленими обставинами ухвали Верховного Суду від 04 листопада 2024 року.

Вивчивши заяву та додані до неї матеріали, Верховний Суд дійшов висновку про наявність обґрунтованих підстав для відмови у прийнятті заяви про перегляд за нововиявленими обставинами вказаного судового рішення з таких підстав.

Відповідно до частини першої статті 423 ЦПК України рішення, постанова або ухвала суду, якими закінчено розгляд справи, що набрали законної сили, можуть бути переглянуті за нововиявленими або виключними обставинами.

Відповідно до частини другої статті 423 ЦПК України підставами для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами є: 1) істотні для справи обставини, що не були встановлені судом та не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою на час розгляду справи; 2) встановлений вироком або ухвалою про закриття кримінального провадження та звільнення особи від кримінальної відповідальності, що набрали законної сили, факт надання завідомо неправильного висновку експерта, завідомо неправдивих показань свідка, завідомо неправильного перекладу, фальшивості письмових, речових чи електронних доказів, що призвели до ухвалення незаконного рішення у даній справі; 3) скасування судового рішення, яке стало підставою для ухвалення судового рішення, що підлягає перегляду.

Частинами першою та другою статті 425 ЦПК України встановлено, що заява про перегляд судового рішення суду першої інстанції з підстав, визначених частиною другою, пунктами 1, 3 частини третьої статті 423 цього Кодексу, подається до суду, який ухвалив судове рішення. Заява про перегляд судових рішень судів апеляційної і касаційної інстанцій з підстав, зазначених у частині першій цієї статті, якими змінено або скасовано судове рішення, подається до суду тієї інстанції, яким змінено або ухвалено нове судове рішення.

Відповідно до зазначених вимог закону переглянуті за нововиявленими обставинами можуть бути лише ті рішення суду касаційної інстанції, якими судове рішення було змінено або ухвалено нове судове рішення.

При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду (частина четверта статті 263 ЦПК України).

У постанові Верховного Суду від 06 березня 2020 року в справі № 1121/1717/12-ц (провадження № 61-22788св19) зазначено, що: «ухвалами, якими закінчено розгляд справи, є:

ухвали суду першої інстанції про закриття провадження у справі чи залишення заяви без розгляду; відмову у задоволенні заяви про скасування рішення третейського суду; скасування рішення третейського суду; видачу виконавчого листа та відмову у видачі виконавчого листа на примусове виконання рішення третейського суду;

ухвали суду апеляційної чи касаційної інстанції про скасування судового рішення із закриттям провадження у справі або залишенням заяви без розгляду».

У постанові Верховного Суду від 11 листопада 2020 року в справі № 461/11703/15 (провадження № 61-2382св20) вказано, що: «перегляду у зв`язку з нововиявленими обставинами підлягають рішення суду першої інстанції (у тому числі заочне або додаткове рішення), ухвалене за будь-яким видом судового провадження, що набрало законної сили, а також рішення суду апеляційної чи касаційної інстанції, якими вказані рішення місцевих судів було змінено або ухвалено нове рішення.

При цьому, ухвалами, якими закінчено розгляд справи і які можуть бути предметом перегляду у зв`язку з нововиявленими обставинами, є:

ухвали суду першої інстанції про закриття провадження у справі чи залишення заяви без розгляду; відмову у задоволенні заяви про скасування рішення третейського суду; скасування рішення третейського суду; видачу виконавчого листа та відмову у видачі виконавчого листа на примусове виконання рішення третейського суду;

ухвали суду апеляційної чи касаційної інстанції про скасування судового рішення із закриттям провадження у справі або залишенням заяви без розгляду.

Разом із тим, інші ухвали судів не можуть бути переглянуті за нововиявленими обставинами, оскільки не відносяться до ухвал, якими закінчено розгляд справи.

Аналогічні висновки містяться у постановах Верховного Суду від 27 червня 2019 року в справі № 127/2-н-439/09, від 06 березня 2020 року в справі № 1121/1717/12-ц.

Верховний Суд не є судом, який у цій справі ухвалював своє судове рішення, оскільки ухвалив процесуальне рішення щодо неприйняття заяви ОСОБА_1 про перегляд за нововиявленими обставинами ухвали Верховного Суду від 06 листопада 2023 року.

Ухвалюючи судове рішення від 04 листопада 2024 року, суд касаційної інстанції керувався тим, що ухвала Верховного Суду від 06 листопада 2023 року, відповідно до частини першої статті 423 ЦПК України, не є рішенням, постановою або ухвалою суду, якими закінчено розгляд справи, а тому така ухвала суду не може бути предметом перегляду за нововиявленими обставинами.

Отже, відсутні законодавчі передумови перегляду ухвали Верховного Суду від 04 листопада 2024 року за нововиявленими обставинами, серед іншого відповідно до частини першої статті 423 ЦПК України, вказане процесуальне судове рішення не є рішенням, постановою або ухвалою суду, якими закінчено розгляд справи, що набрали законної сили та можуть бути переглянуті за нововиявленими обставинами.

За таких обставин, заява ОСОБА_1 про перегляд за нововиявленими обставинами ухвали Верховного Суду від 04 листопада 2024 року не підлягає розгляду Верховним Судом, тому у її прийнятті слід відмовити та повернути заявнику.

Заява містить клопотання ОСОБА_1 про постановлення окремої ухвали в порядку статті 420 ЦПК України щодо процесуальних недоліків, допущених колегією суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду: Гулейкова І. Ю., Лідовця Р. А. та Луспеника Д. Д.

Відповідно до статті 420 ЦПК України суд касаційної інстанції у випадках і в порядку, встановлених статтею 262 цього Кодексу, може постановити окрему ухвалу.

Змістом статті 262 ЦПК України передбачено, що правовими підставами постановлення окремої ухвали є виявлені під час розгляду справи порушення матеріального або процесуального права, встановлення причин та умов, що сприяли вчиненню таких порушень.

Отже, оскільки, Верховний Суд відмовляє у прийнятті заяви ОСОБА_1 про перегляд за нововиявленими обставинами ухвали Верховного Суду від 04 листопада 2024 року, відсутні підстави для вирішення процесуального питання щодо постановлення окремої ухвали, оскільки така ухвалюється лише у межах відкритого провадження (касаційного).

Згідно з частиною першою статті 44 ЦПК України учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

Відповідно до пункту першого частини другої статті 44 ЦПК України залежно від конкретних обставин суд може визнати зловживанням процесуальними правами дії, що суперечать завданню цивільного судочинства, зокрема подання скарги на судове рішення, яке не підлягає оскарженню, не є чинним або дія якого закінчилася (вичерпана), подання клопотання (заяви) для вирішення питання, яке вже вирішено судом, за відсутності інших підстав або нових обставин, заявлення завідомо безпідставного відводу або вчинення інших аналогічних дій, що спрямовані на безпідставне затягування чи перешкоджання розгляду справи чи виконання судового рішення.

З урахуванням наведених обставин, Верховний Суд приходить до висновку, що подання ОСОБА_1 заяви про перегляд за нововиявленими обставинами ухвали Верховного Суду від 04 листопада 2024 року, якою відмовлено заявнику у прийнятті заяви про перегляд за нововиявленими обставинами ухвали Верховного Суду від 06 листопада 2023 року, є зловживанням процесуальними правами.

Така свідома процесуальна поведінка ОСОБА_1 є проявом неповаги до суду та зловживанням процесуальними правами, що суперечить основним засадам (принципам) цивільного судочинства та його завданню.

Керуючись статтями 44, 262, 420, 423, 425 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Відмовити у прийнятті заяви ОСОБА_1 про перегляд за нововиявленими обставинами ухвали Верховного Суду від 04 листопада 2024 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Миколаївського районного суду Львівської області в особі судді Миколаївського районного суду Львівської області Павліва Володимира Романовича про відшкодування моральної шкоди.

Копію ухвали надіслати заявнику.

Ухвала суду касаційної інстанції оскарженню не підлягає.

Судді: І. Ю. Гулейков Р. А. Лідовець Д. Д. Луспеник