"17" грудня 2024 р. м. Херсон
Херсонського міського суду Херсонської області, в складі:
головуючого судді Кузьміної О.І.,
за участю секретаря Савицького В.В.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Товариства з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Гардіан» до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди,-
Товариство з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Гардіан» звернулось до суду з позовом, обґрунтовуючи вимоги тим, що транспортним засіб марки «Honda Pilot», д.р.н. НОМЕР_1 було забезпечено договором добровільного страхування наземних транспортних засобів №ЕР-120703717 від 12.05.2020р., укладеного між ТДВ «СК «Гардіан» та власником транспортного засобу ОСОБА_2 . 16.09.2020 року ОСОБА_1 керуючи транспортним засобом марки «Honda Pilot», д.р.н. НОМЕР_1 порушивши Правила дорожнього руху скоїв зіткнення з транспортним засобом «Reneult Sandero», д.н.р. НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_3 .
Згідно з умовами Полісу ОСЦПВ N? ЕP-120703717, на підставі страхового акту №ЦВ/4394/1 заяви про страхове відшкодування та зібраних документів, розмір виплати за пошкоджений транспортний засіб «RENAULT SANDERO» д.р.н. НОМЕР_3 , складає 20 910, 71грн. В звязку з викладеним і відповідно до умов договору страхування ТДВ «СК «ГАРДІАН» відшкодувало власнику транспортного засобу «RENAULT SANDERO» д.р.н. НОМЕР_4 , витрати на ремонт автомобіля в сумі 20 910, 71 грн.
Ухвалою судді Херсонського міського суду Херсонської області від 06.11.2024 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження та призначено судове засідання.
Представник позивача в судове засідання не з`явилася, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, причини неявки суду не повідомила, надала заяву про розгляд справи без участі представника та не заперечувала проти винесення заочного рішення.
Відповідач в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив. Заяв, клопотань чи відзив на адресу суду не надходив.
Відповідно до ст. 280 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений про час і місце судового засідання і від якого не надійшло повідомлення про поважність причин неявки, відповідач не подав відзив, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Відповідно до ч. 4 ст. 223 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення).
Суд ухвалив провести заочний розгляд справи ухваливши заочне рішення.
Відповідно до ч.2ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Суд, вивчивши матеріали справи, встановивши факти та відповідні до них правовідносини, прийшов до наступного висновку.
Суд встановив, що 12.05.2020 року між ТДВ «СК «Гардіан» та власником транспортного засобу ОСОБА_2 укладено договір добровільного страхування наземних транспортних засобів поліс №ЕР-120703717, забезпечений транспорт марки «Honda Pilot», д.р.н. НОМЕР_1 .
16.09.2020 року о 16год.00хв., водій ОСОБА_1 керуючи транспортним засобом марки «Honda Pilot», д.р.н. НОМЕР_1 , в місті Києві на перехресті вулиці здійснив зіткнення із транспортним засобом «Reneult Sandero», д.н.р. НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_3 внаслідок чого транспортні засоби отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками. Після чого ОСОБА_4 , будучи причетним до дорожньо-транспортної пригоди, залишив місце дорожньо-транспортної пригоди, чим порушив вимоги п.п.210. 13.1 Правила дорожнього руху України, чим вчинив адміністративні правопорушення передбачені ст.ст. 122-4, 124 КУпАП.
Відповідно до частини шостої статті 82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.
Постановами Білозерського районного суду Херсонської області №648/3212/20 від 07 грудня 2020 року та № 648/321 1/20 від 07 грудня 2020 року ОСОБА_1 визнано у скоєнні ДТП, що мало місце 16.09.2020р. та накладено адміністративне стягнення за скоєння правопорушення, передбаченого ст. 122-4 та 124 КУпАП.

Таким чином, факт скоєння ДТП та вина ОСОБА_1 у завданні матеріальної шкоди майну у вигляді транспортного засобу марки «Reneult Sandero», д.н.р. НОМЕР_2 , належного ОСОБА_3 встановлені та є доведеними.

За змістом ст. 22 Закону „Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. Одночасно ст.38 Закону „Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів визначені правові підстави звернення страховика з регресним позовом до страхувальника.

Згідно підпункту пункту 38.1.1 пункту 38.1 статті 38 Закону „Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, якщо він після дорожньо-транспортної пригоди за його участю самовільно залишив місце пригоди.

Відповідно до платіжного доручення №709521 від 01.10.2020 р. та відповідно до умов договору страхування ТДВ «СК «ГАРДІАН» відшкодувало власнику транспортного засобу «RENAULT SANDERO» д.р.н. НОМЕР_4 , витрати на ремонт автомобіля в сумі 20 910, 71 грн.

У звязку з тим, що відповідач залишив місце дорожнього транспортної пригоди, що підтверджується Білозерського районного Херсонської області у справі №648/3212/20 від 07 грудня 2020 року та у справі № 648/321 1/20 в 07 грудня 2020 року, то ТДВ «СК «ГАРДІАН» має право зворотної вимоги (регресу) до ОСОБА_1 на суму 20 910, 71 грн.

ТДВ «СК «ГАРДІАН» сплатило за ремонт автомобіля «RENAULT SANDER, д.р.н. НОМЕР_3 , страхове відшкодування в розмірі 20910, 71 грн., що підтверджується страховим актом N?ЦВ/4394/1, платіжним дорученням №709521 від 01.10.2020р.

За договором страхування одна сторона ( страховик) зобов`язується у разі настання події ( страхового випадку) виплатити другій стороні ( страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму ( страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.( ст. 979 ЦК України)

Згідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішення, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Відповідно до ч.3 ст.1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Відповідно до п.1 ч. 1 ст. 1188 ЦК України шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується винною особою.

Відповідно до ст. 979 Цивільного кодексу України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.

Відповідно до ч. 1 ст. 1191 Цивільного кодексу України, особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом.

Поліс обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № ЕР-120703717 є договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю, майну третіх осіб під час експлуатації наземного транспортного засобу, а відтак, між сторонами виникли правовідносини, що підпадають під правове регулювання в тому числі, Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів».

Згідно з п. 22.1ст. 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.

Відповідно до п.п. 33.1.1 п. 33.1.ст. 33 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів"( у редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин), у разі настання дорожньо-транспортної пригоди, яка може бути підставою для здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати), водій транспортного засобу, причетний до такої пригоди, зобов`язаний дотримуватися передбачених правилами дорожнього руху обов`язків водія, причетного до дорожньо-транспортної пригоди.

Так, відповідно до вимог п.2.10 «а» Правил дорожнього руху України у разі причетності до дорожньо-транспортної пригоди водій зобов`язаний, зокрема, негайно зупинити транспортний засіб і залишатися на місці пригоди.

Відповідності до п.п. «в» п.п. 38.1.1 п. 38.1ст.38Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» ( у редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин), страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду якщо він після дорожньо-транспортної пригоди за його участю самовільно залишив місце пригоди.

Враховуючи наведені положення закону та встановлені судом обставини справи, зокрема те, що відповідач ОСОБА_1 , який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, після дорожньо-транспортної пригоди за його участю самовільно залишив місце пригоди, за що був притягнутий до адміністративної відповідальності, то суд вважає, що у позивача на підставі п.п. «в» п.п. 38.1.1 п. 38.1ст. 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» виникло право вимоги до відповідача в порядку регресу.

Таким чином, суд приходить до висновку, що позовні вимоги слід задовольнити та стягнути з відповідача на користь позивача суму страхового відшкодування в порядку регресу в розмірі 20910,71грн.

Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню понесені ним витрати по сплаті судового збору у розмірі 3028,00грн.

Щодо розподілу витрат на правничу допомогу позивача суд зазначає наступне.

У відповідності до ст. 15 ЦПК України учасники справи мають право користуватися правничою допомогою.

Відповідно до ч. 1ст. 137 ЦПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

Згідно із зазначеною вище нормою склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входять до предмету доказування по справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних з наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордеру, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки).

Згідно з ч.8 ст.141 ЦПК України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

До складу витрат на правничу допомогу включаються: гонорар адвоката за представництво в суді; інша правнича допомога, пов`язана з підготовкою справи до розгляду; допомога, пов`язана зі збором доказів; вартість послуг помічника адвоката; інша правнича допомога, пов`язана зі справою.

Витрати на правничу допомогу визначаються сукупністю таких документів: договором про надання правничої допомоги та відповідними доказами щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу учасник справи має подати (окрім договору про надання правничої допомоги) детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом (для визначення розміру гонорару, що сплачений або підлягає сплаті) та опис здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат має бути співмірним зі складністю справи та виконаних адвокатом (професійна правнича допомога) робіт; часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт; обсягом наданих адвокатом послуг; ціною позову та значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи та репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог співмірності, за клопотанням іншої сторони, суд може зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Отже, на підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу та їх відшкодування за рахунок опонента в судовому процесі сторонам необхідно надати суду такі докази: 1) договір про надання правничої допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг тощо); 2) документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правничої допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження тощо); 3) докази щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт(акти наданих послуг, акти виконаних робіт та ін.); 4) інші документи, що підтверджують обсяг, вартість наданих послуг або витрати адвоката, необхідні для надання правничої допомоги.

На виконання вказаних вище вимог представник позивача у даній справі адвокат Капля А.С. на підтвердження понесених позивачем витрат на професійну допомогу надала: договір про надання правової допомоги від 07.11.2023 року, акт №9 про надані послуги до договору про надання правової допомоги б/н від 07.11.2024року, платіжна інструкція №218517 від 04.10.2024 року.

Відповідно до п.4.1.3 Договору про надання правової допомоги від 07.11.2023 року замовник додатково сплачує виконавцю гонорар за написання та подання позовної заяви до суду в інтересах клієнта у розмірі 2000,00грн.

На підставі викладеного, суд вважає, що позивачем було належним чином доведено, що ним понесено витрати на правничу допомогу адвоката у даній справі на загальну суму 2000,00 грн.

З урахуванням наведеного, а також враховуючи те, що позов задоволено в повному обсязі, на підставі ст. ст.137, 141 ЦПК України з урахуванням принципу розумності та справедливості, суд дійшов висновку про наявність підстав для стягнення з відповідача витрат, понесених позивачем на професійну правничу допомогу адвоката в розмірі 2000,00 гривень.

Керуючись ст. 27 Закону України «Про страхування», статтями1191,1194 ЦК України, ст.ст.12, 13, 76, 77,81, 141, 258, 259, 263-265, 268, 277-279, 280-282, 354 ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ

Позовні вимоги Товариства з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Гардіан» до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_5 , зареєстрованого за адресою АДРЕСА_1 ) на користь Товариства з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Гардіан» (01032, м. Київ, вул. Саксаганського, 96, ) шкоду заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди в розмірі 20 910, 71грн. (двадцять тисяч дев?ятсот десять гривень71 коп.),

Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_5 , зареєстрованого за адресою АДРЕСА_1 ) на користь Товариства з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Гардіан» (01032, м. Київ, вул. Саксаганського, 96, ) сплачений судовий збір в сумі 3 028,00грн. (три тисячі двадцять вісім гривень 00 коп.), та витрати повязані з наданням правової (правничої) допомоги 2 000,00грн. (дві тисячі гривень 00 коп.).

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Херсонського апеляційного суду в порядку ст. 355 ЦПК України.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

СуддяО. І. Кузьміна