Справа № 302/704/24
Провадження № 2-о/302/47/24
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"19" листопада 2024 р. с-ще Міжгір`я

Міжгірський районний суд Закарпатської області

у складі: головуючого судді: Сидоренко Ю.В.,

при секретарі: Царь О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду с-ща Міжгір`я цивільну справу за заявою ОСОБА_1 (зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_1 ), заінтересовані особи: Пилипецька сільська рада Хустського району Закарпатської області (адреса місцезнаходження с.Пилипець буд.264 «а» Хустського району Закарпатської області), Державний нотаріус Міжгірської державної нотаріальної контори (адреса: с-ще Міжігр`я, вул.Шевченка, буд.99), про встановлення факту належності правовстановлюючих документів, -

В С Т А Н О В И В :

21.05.2024 заявник ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Шишола В.М., звернувся до Міжгірського районного суду Закарпатської області із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючих документів.

В обґрунтування поданої заяви ОСОБА_1 посилається на те, що вона успадкувала за заповітом від її матері ОСОБА_2 належне їй майно, а саме: 1) право на земельну частку (пай), що розташований на території села Ізки Міжгірського району Закарпатської області розміром 2,15 га в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі, який належав спадкодавцеві ОСОБА_2 на підставі Сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ЗК 0086468, виданого 05 червня 1997 Міжгірською райдержадміністрацією на підставі рішення Міжгірської райдержадміністрації від 07 травня 1997 року №242, що зареєстровано у Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) за №295, підтвердженням чому є видане 16 серпня 2007 року державним нотаріусом Міжгірської державної нотаріальної контори Шкелебей Л.В. свідоцтво про право на спадщину за заповітом; 2) земельну ділянку площею 0,6013 га, для обслуговування житлового будинку, ведення особистого селянського господарства, належну спадкодавцю ОСОБА_2 на підставі Державного акту на право приватної власності на землю серії ІІ-ЗК №010485, виданого 04.06.1998 Ізківською сільською радою Міжгірського району Закарпатської області, підтвердженням чого є видане 16.08.2007 року державним нотаріусом Міжгірської державної нотаріальної контори Шкелебей Л.В. свідоцтво про право на спадщину за заповітом.

Заявник ОСОБА_1 у поданій до суду заяві вказує, що у вищезазначених свідоцтвах на спадщину за заповіту прізвище спадкоємця, тобто її заявниці, записано помилково, як « ОСОБА_3 », натомість як в належному їй паспорті громадянина України серії НОМЕР_1 , виданого 24.04.1996, її прізвище записано як « ОСОБА_4 ». Розбіжності у написанні її прізвища у вказаних свідоцтвах про право на спадщину з її прізвищем у паспортних даних унеможливлює її право вчиняти правочини щодо розпорядження успадкованими нею земельною часткою (паєм) та земельними ділянками, що стало для неї підставою звернення до суду з даною заявою про встановлення факту належності їй правовстановлюючих документів, а саме вищевказаних свідоцтв про право на спадщину за заповітом.

Також заявниця ОСОБА_1 зазначає, що окрім того, при оформленні свідоцтва про право на спадщину за заповітом на земельну частку (пай) державний нотаріус не звернув увагу на помилку, яка була допущена безпосередньо в сертифікаті на право на земельну частку (пай), зокрема щодо неправильності в написанні по батькові власника сертифікату, а саме ОСОБА_2 , де замість правильності запису « ОСОБА_5 » було помилково записано « ОСОБА_6 », тобто в першому складі після приголосної «в» пропущена голосна буква «а».

Та заявниця вказує, що наведені вище обставини змушують її звернутись до суду із цією заявою, в якій просить суд: 1) Встановити юридичний факт, що Свідоцтво про право на спадщину за заповітом, яке видано шістнадцятого серпня дві тисячі сьомого року державним нотаріусом Міжгірської державної нотаріальної контори Шкелебей Л.В. на земельну ділянку площею 0,6013 га, що належала померлій ОСОБА_2 на підставі Державного акту на право приватної власності на землю серії ІІ-ЗК №010485, виданого 04 червня 1998 року Ізківською сільською радою Міжгірського району Закарпатської області на підставі рішення від 22 жовтня 1995 року, належить ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , паспорт серії НОМЕР_1 , виданий Міжгірським РВ УМВС України в Закарпатській області 24 квітня 1996 року, РНОКПП НОМЕР_2 , яка проживає та зареєстрована за адресою АДРЕСА_1 ; 2) Встановити юридичний факт, що Свідоцтво про право на спадщину за заповітом, яке видано шістнадцятого серпня дві тисячі сьомого року державним нотаріусом Міжгірської державної нотаріальної контори Шкелебей Л.В. на земельну на земельну частку (пай), що розташований на території села Ізки Міжгірського району Закарпатської області розміром 2,15 га в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі, що належала померлій ОСОБА_2 на підставі Сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ЗК 0086468, виданого Міжгірською райдержадміністрацією 05 червня 1997 року на підставі рішення Міжгірської райдержадміністрації від 07 травня 1997 року №242, що зареєстровано у Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) за №295, належить ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , паспорт серії НОМЕР_1 , виданий Міжгірським РВ УМВС України в Закарпатській області 24 квітня 1996 року, РНОКПП НОМЕР_2 , яка проживає та зареєстрована за адресою АДРЕСА_1 ; 3) Встановити юридичний факт, що Сертифікат на право на земельну частку (пай) серії ЗК 0086468, виданий Міжгірською райдержадміністрацією 05 червня 1997 року на підставі рішення Міжгірської райдержадміністрації від 07.05.1997 року №242, що зареєстровано у Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) за №295, належить ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с.2-4).

Ухвалою Міжгірського районного суду Закарпатської області від 19.06.2024 відкрито провадження у справі №302/704/24 в порядку окремого провадження. Залучено до участі у справі в якості заінтересованої особи: Державного нотаріуса Міжгірської державної нотаріальної контори. Витребувано з Міжгірської державної нотаріальної контори (с-ще Міжігр`я, вул.Шевченка, буд.99) завірену копію спадкової справи після смерті ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 та проживала за адресою: в АДРЕСА_1 (а.с.27-28).

22.07.2024 року державним нотаріусом Міжгірської державної нотаріальної контори Дунаєвою О.І. на виконання ухвали суду від 19.06.2024 року надано відповідь про те, що завершені спадкові справи по 2008 рік включно, передані на зберігання до Закарпатського обласного державного нотаріального архіву (а.с.38).

Ухвалою Міжгірського районного суду Закарпатської області від 21.08.2024 року за клопотанням представника заявника ОСОБА_1 - адвоката Шишола В.М. витребувано із Закарпатського обласного державного нотаріального архіву завірену копію спадкової справи № 49-2005 після смерті ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 та проживала за адресою: в АДРЕСА_1 (а.с.46-47).

13.09.2024 року надійшла відповідь за № 442/01-21 від 05.09.2024 року із Закарпатського обласного державного нотаріального архіву, в якій зазначено, що спадкову справу № 49-2005 після смерті ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 у справах Міжгірської державної нотаріальної контори не виявлено (а.с.52).

В судове засідання заявник ОСОБА_1 та її представник - адвокат Шишола В.М. не з`явилися, проте до суду представником подано заяву, в якій просить розглянути справу без його участі та без участі довірителя. Подану ОСОБА_1 заяву в порядку окремого провадження підтримує у повному обсязі та просить задовольнити заяву про встановлення факту належності правовстановлюючих документів з підстав, наведених у заяві та з урахуванням додаткових документів, доданих до матеріалів справи.

Заінтересована особа: представник Пилипецької сільської ради Хустського району Закарпатської області до суду не з`явився, був належним чином повідомлений судом про день, час і місце розгляду справи, проте представником Пилипецької сільської ради подано до суду 15.11.2024 заяву про розгляд справи у відсутності представника сільської ради, заперечень до заявлених ОСОБА_1 вимог, вони не мають.

Заінтересована особа: Державний нотаріус Міжгірської державної нотаріальної контори Дунаєва О.І. до суду не з`явилася, будучи належним чином повідомлена про день, час і місце розгляду справи, проте подано до суду заяву, в якій висловлено прохання розглянути справу без її участі, за наявними у справі матеріалами (а.с.36).

Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень ЦПК України розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Всебічно та повно дослідивши матеріали справи, з`ясувавши всі обставини по справи, об`єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи, давши їм оцінку у сукупності з оголошеними та дослідженими матеріалами даної цивільної справи № 302/704/24, суд вважає, що заявлені ОСОБА_1 вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до вимог ч.3 ст.12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до частини 1 статті 293 ЦПК України, окреме провадження це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Згідно з пунктом 5 частини 2 статті 293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_1 , заявниця у справі, народилася ІНФОРМАЦІЯ_4 , в селі Ізки Міжгірського району Закарпатської області, зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 та копія паспорту заявниці ОСОБА_1 та свідоцтва про народження ОСОБА_7 серії НОМЕР_3 від 14.02.1974 року, є в матеріалах справи (а.с.8,12).

Як вбачається з свідоцтва про укладення шлюбу серії НОМЕР_4 від 21.04.1977 року, ОСОБА_8 уклала шлюб з ОСОБА_9 , який зареєстрований 21 квітня 1977 року в с.Ізки Міжгірського району Закарпатської області та після реєстрації шлюбу прізвище дружини змінено з « ОСОБА_10 » на прізвище « ОСОБА_4 » (а.с.13).

З довідок Пилипецької сільської ради Хустського району Закарпатської області за №№149,150 від 03.05.2024 року вбачається, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 згідно погосподарської книги №3 (2015-2024 рр.) зареєстрована та проживає в АДРЕСА_1 та являється власником дворогосподарства. Станом на 16.08.2007 року згідно погосподарської книги № 3 (2001-2005 рр.) ОСОБА_1 була зареєстрована та проживала в АДРЕСА_2 (а.с.10,11).

ІНФОРМАЦІЯ_3 померла ОСОБА_2 , у віці 80 років, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_5 від 24.11.2004 року, копія якого є в матеріалах справи (а.с.14).

Як вбачається з матеріалів справи, ІНФОРМАЦІЯ_6 ОСОБА_2 , що проживала за адресою: АДРЕСА_3 , як члену КСП «Пролісок», було видано Сертифікат на право на земельну частку (пай), серії ЗК № 0086468, на підставі рішення Міжгірської районної державної адміністрації №242 від 07.05.1997 року та з якого слідує, що ОСОБА_2 належить право на земельну частку (пай) у землі, яка перебуває у колективній власності КСП «Пролісок» розміром 2,15 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості). Вказаний сертифікат зареєстровано 15.06.1998 в Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) за № 295 (а.с.5).

Та на зворотній стороні вищевказаного Сертифікату відображено зміни, які внесені до Сертифікату на право на земельну частку (пай), у зв`язку з передачею права на земельну частку (пай), а саме зазначено: право на земельну частку (пай) розміром 2,15 в умовних кадастрових гектарах передано ОСОБА_1 , яка проживає АДРЕСА_2 на підставі свідоцтва про право на спадщину серії ВЕР № 431970 від 16.08.2007 року.

З копії Свідоцтва про право на спадщину за заповітом, яке видано 16 серпня 2007 року державним нотаріусом Міжгірської державної нотаріальної контори Шкелебей Л.В. серії ВЕР № 431970, вбачається, що на підставі заповіту, посвідченого Ізківською сільською радою Міжгірського району Закарпатської області 28.09.2004 року за реєстровим № 14, спадкоємкою зазначеного заповіту майна ОСОБА_2 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_3 , є її дочка ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_2 ), що проживає в АДРЕСА_2 .

Та відповідно до вказаного Свідоцтва про право на спадщину за заповітом серії ВЕР № 431970, спадкове майно, на яке видано вказане свідоцтво, складається з: права на земельну частку (пай) КСП «Пролісок», що розташований на території с.Ізки Міжгірського району Закарпатської області розміром 2,15 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі, що належить померлій ОСОБА_2 , на підставі Сертифікату на право на земельну частку (пай), серії ЗК № 0086468, виданого Міжгірською районною державною адміністрацією 05 червня 1997 року на підставі рішення Міжгірської райдержадміністрації від 07 травня 1997 року №242, що зареєстровано в книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) за № 295. Вартість спадкового майна становить 5249,96 грн. Свідоцтво про право на спадщину за заповітом зареєстровано в реєстрі за № 1539 (спадкова справа № 49/2005) та копія якого є в матеріалах справи (а.с.6).

Крім того, 16 серпня 2007 року державним нотаріусом Міжгірської державної нотаріальної контори Шкелебей Л.В. видано Свідоцтво про право на спадщину за заповітом, серії ВЕР № 43197і та з якого вбачається, що на підставі заповіту, посвідченого Ізківською сільською радою Міжгірського району Закарпатської області 28.09.2004 року за реєстровим № 14, спадкоємкою зазначеного заповіту майна ОСОБА_2 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_3 , є її дочка ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_2 ), що проживає в АДРЕСА_2 .

Та відповідно до вказаного Свідоцтва про право на спадщину за заповітом серії ВЕР № 431971, спадкове майно, на яке видано вказане Свідоцтво, складається з: земельної ділянки площею 0,6013 га, що розташована на території Ізківської сільської ради Міжгірського району Закарпатської області, яка призначена для обслуговування житлового будинку, ведення особистого підсобного господарства. Земельна ділянка, що спадкується, належить померлій ОСОБА_2 на підставі Державного акту серії ІІ-ЗК №010485 на право приватної власності на землю, виданого 04 червня 1998 року Ізківською сільською радою Міжгірського району Закарпатської області на підставі рішення від 22 жовтня 1995 року, що зареєстровано в Книзі записів актів на право приватної власності на землю за № 88. Вказана земельна ділянка складається з чотирьох фактично автономних площ, що зазначені в Плані зовнішніх меж. Вартість спадкового майна становить: земельної ділянки площею 0,1202 га, що відноситься до земель житлової забудови 16190,07 грн.; земельної ділянки площею 0,4811 га, призначеної для ведення особистого підсобного господарства 1172,06 грн. Вказане Свідоцтво про право на спадщину за заповітом зареєстровано в реєстрі за № 1541 (спадкова справа №49/2005) та копія якого є в матеріалах справи (а.с.8).

Частиною 3 статті 294 ЦПК України встановлено, що справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду.

Відповідно до ч.2 ст.315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Відповідно до пункту 6 частини 1 статті 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті.

Згідно з роз`ясненнями, які містяться в п.12 постанови Пленуму Верховного Суду України №5 від 31.03.1995 року «Про встановлення фактів, що мають юридичне значення», при розгляді справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я по батькові, місце і час народження якої зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, вказаними у свідоцтві про народження або в паспорті, у тому числі, факту належності правовстановлюючого документа, в якому допущені помилки у прізвищі, імені, по батькові або замість імені чи по батькові зазначені ініціали, суд повинен запропонувати заявникові надати докази про те, що правовстановлюючий документ належить йому і що організація, яка видала документ, не має можливості внести до нього відповідні виправлення.

Відповідно до листа ВСУ від 01.01.2012 «Про судову практику розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення» коли установи, які видали ці документи, не можуть виправити допущені в них помилки, відповідно до п.6 ч.1 ст.256 ЦПК України громадяни мають право звернутися до суду із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документа. Проте сам по собі факт належності документа не породжує для його власника жодних прав, юридичне значення має той факт, що підтверджується документом. Таким чином, для заявника важливо не так саме одержання документа, як оформлення особистих чи майнових прав, що випливають із цього факту. Це означає, що в судовому порядку можна встановити належність громадянину такого документа, який є правовстановлюючим.

Вочевидь, помилка, допущена у Сертифікаті при написанні по-батькові, є наслідком описки (помилки).

В процесі вчинення нотаріальної дії нотаріус з різного роду причин може допускати помилки при вчиненні нотаріальної дії та оформленні нотаріального акту. Ці помилки можуть полягати як в певній описці, яка хоча й потребує свого виправлення, поміж тим не впливає на дійсність вчиненого нотаріального акту, так і бути більш суттєвими наслідком яких є недійсність вчиненої нотаріальної дії та постановленого нотаріального акту. У зв`язку з допущеними при вчиненні нотаріальних дій помилками у заінтересованих осіб виникає необхідність у їх виправленні.

В судовому порядку нотаріальний акт може бути визнаний недійсним частково або повністю судом за позовом заінтересованої особи. Так, згідно із статтею 50 Закону нотаріальна дія або відмова у її вчиненні, нотаріальний акт оскаржуються до суду. Право на оскарження нотаріальної дії або відмови у її вчиненні, нотаріального акта має особа, прав та інтересів якої стосуються такі дії чи акти.

Судовий спосіб усунення недоліків нотаріального акту застосовується тоді, коли, виходячи з суті порушення, воно або ж може бути усунуте лише судом, або ж і самостійно нотаріусом, однак коли хоча б одна з осіб, стосовно яких вчинено нотаріальну дію, заперечує це. Таким чином, якщо нотаріальний акт по суті є неправильним, вчиненим помилково, за відсутності для того правових підстав, виправлення цієї помилки можливе виключно в судовому порядку.

На час розгляду справи в суді, згідно чинного законодавства у органу, що видав Сертифікат на право на земельну частку (пай) на ім`я ОСОБА_2 , відсутні повноваження на внесення виправлень до цих документів, тобто в адміністративному порядку встановити належність цього правовстановлюючого документу ОСОБА_2 на теперішній час неможливо, що змушує заявника звернутися до суду з даною заявою, метою якої є оформлення заявником майнових прав.

Крім того, державний нотаріус Міжгірської державної нотаріальної контори Шкелебей Л.В., якою були допущені описки у написанні прізвища спадкоємця за заповітом ОСОБА_1 після смерті ОСОБА_2 , на теперішній час вказаний нотаріус не має можливості усунути виявлені заявником розбіжності, у зв`язку з тми обставинами, що вказаний нотаріус не працює та на теперішній час нотаріальну діяльність не здійснює, а тому усунути вищевказані розбіжності у інший спосіб, аніж в судовому порядку, на теперішній час не є можливим.

Аналізуючи зібрані у справі письмові докази в сукупності, суд дійшов висновку, що такими підтверджено взаємозв`язок Свідоцтв про право на спадщину за заповітом, виданих приватним нотаріусом Шкелебей Л.В. 16.08.2007 року, з особою заявниці ОСОБА_1 . На переконання суду, помилка у написанні прізвища виникла після перекладу прізвища заявниці на українську мову.

На підставі вищевикладеного, повно та всебічно вивчивши надані суду докази, давши їм оцінку у сукупності з оголошеними та дослідженими матеріалами справи, враховуючи позицію заінтересованих осіб, якими заперечень проти поданої ОСОБА_1 заяви не надано, тому суд вважає, що заявлені нею вимоги про встановлення факту належності правовстановлюючих документів, а саме: Сертификату на право на земельну частку (пай), Свідоцтв про право на спадщину за заповітом підлягають задоволенню, оскільки безпосередньо у заявниці ОСОБА_1 знаходяться оригінали цих правовстановлюючого документу, з певними розбіжностями у написанні по батькові власника земельного паю, та у написанні спадкоємиці у Свідоцтвах про право на спадщину за заповітом, та вищевказані розбіжності спростовуються дослідженими судом письмовими доказами у справі, а тому вимоги заявника ОСОБА_1 підлягають задоволенню та встановленню саме в судовому порядку, оскільки вищенаведені розбіжності усунути у інший спосіб, аніж в судовому порядку, на теперішній час не є можливим.

Керуючись ст.ст. 263-265, 268, 273, 315, 318, 319 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В :

Заяву ОСОБА_1 , заінтересовані особи: Пилипецька сільська рада Хустського району Закарпатської області, Державний нотаріус Міжгірської державної нотаріальної контори, про встановлення факту належності правовстановлюючих документів - задовольнити.

Встановити факт належності ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , правовстановлюючого документу - Сертифікату на право на земельну частку (пай) земель КСП «Пролісок» розміром 2,15 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості), серії ЗК №0086468, який виданий Міжгірською районною державною адміністрацією Закарпатської області 05 червня 1997 року на підставі рішення Міжгірської районної державної адміністрації № 242 від 07 травня 1997 року, що зареєстровано 15.06.1998 року у Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) за №295, виданого на ім`я « ОСОБА_2 ».

Встановити факт належності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (громадянка України, паспорт серії НОМЕР_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 , адреса зареєстрованого місця проживання: АДРЕСА_1 ) правовстановлюючих документів:

- Свідоцтва про право на спадщину за заповітом серії ВЕР № 431971, виданого 16 серпня 2007 року державним нотаріусом Міжгірської нотаріальної контори Шкелебей Л.В. на спадкове майно, яке складається з земельної ділянки площею 0,6013 га, що розташована на території Ізківської сільської ради Міжгірського району Закарпатської області, з цільовим призначенням: для обслуговування житлового будинку, ведення особистого підсобного господарства та належала померлій ОСОБА_2 на підставі Державного акту серії ІІ-ЗК №010485 на право приватної власності на землю, виданого 04 червня 1998 року Ізківською сільською радою Міжгірського району Закарпатської області на підставі рішення від 22 жовтня 1995 року, що зареєстровано в Книзі записів актів на право приватної власності на землю за № 88;

- Свідоцтва про право на спадщину за заповітом серії ВЕР № 431970, виданого 16 серпня 2007 року державним нотаріусом Міжгірської нотаріальної контори Шкелебей Л.В. на спадкове майно, яке складається з права на земельну частку (пай) КСП «Пролісок» (с.Ізки Міжгірського району Закарпатської області) розміром 2,15 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі, що належала померлій ОСОБА_2 , на підставі Сертифікату на право на земельну частку (пай), серії ЗК № 0086468, виданого Міжгірською районною державною адміністрацією 05 червня 1997 року на підставі рішення Міжгірської райдержадміністрації від 07 травня 1997 року №242, що зареєстровано в книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) за № 295.

Апеляційну скаргу на рішення суду може бути подано до Закарпатського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення через Міжгірський районний суд Закарпатської області.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення набирає законної сили згідно зі статтею 273 ЦПК України.

Суддя

Міжгірського районного суду Ю.В. СИДОРЕНКО

Закарпатської області