Провадження № 2/522/8824/24
УХВАЛА

про залишення позову без руху

19 грудня 2024 року суддя Приморського районного суду м. Одеси Домусчі Л.В., перевіривши матеріали позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та поділ спільного майна подружжя,

ВСТАНОВИВ :

До Приморського районного суду м. Одеси 16.12.2024 року надійшов позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та поділ спільного майна подружжя.

Відповідно до позовних вимог позивач просить:

- розірвати шлюб, що уклали ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , 07.08.2011 року, актовий запис N?947, який зареєстрований відділом державної реєстрації актів цивільного стану Одеського міського управління юстиції.

- поділити спільне сумісне майно подружжя ОСОБА_1 та ОСОБА_2 .

- в порядку поділу спільного сумісного майна подружжя визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , право власності на:

1) вартості автомобіля марки «HYUNDAI», модель «TUCSON», 2011 року випуску, номер кузова (рами, шасі) НОМЕР_2 , реєстраційний номер НОМЕР_3 ;

2) вартості квартири, загальною площею 75,9 кв.м, житловою площею 35,4 кв.м, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 01;

3) вартості квартири, загальною площею 115 кв.м, житловою площею 77,8 кв.м, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 01.

- в порядку поділу спільного сумісного майна подружжя визнати за ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_4 , право власності на:

1) вартості автомобіля марки «HYUNDAI», модель «TUCSON», 2011 року випуску, номер кузова (рами, шасі) НОМЕР_2 , реєстраційний номер НОМЕР_5 ;

2) вартості квартири, загальною площею 75,9 кв.м, житловою площею 35,4 кв.м, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 01;

3) вартості квартири, загальною площею 115 кв.м, житловою площею 77,8 кв.м, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 01.

Матеріали позову отримано суддею 17.12.2024 року.

Вирішуючи питання про відкриття провадження у справі суд виходить із наступного.

Між тим, дослідивши зміст та матеріали позову, суд встановив, що позов підлягає залишенню без руху на підставі наступного.

Статтями 174-177 ЦПК України встановлені вимоги до заяв по суті справи, які подаються учасниками справи до суду.

Відповідно до вимог п.п. 3 та 8 ч. 3 ст. 175 ЦПК України позовна заява повинна містити: зазначення ціни позову, якщо позов підлягає грошовій оцінці; обґрунтований розрахунок сум, що стягуються чи оспорюються; перелік документів та інших доказів, що додаються до заяви; зазначення доказів, які не можуть бути подані разом із позовною заявою (за наявності); зазначення щодо наявності у позивача або іншої особи оригіналів письмових або електронних доказів, копії яких додано до заяви.

Відповідно до позову позивачем визначеного наступну вартість спірного майна:

- автомобіль марки «HYUNDAI», модель «TUCSON», 2011 року випуску, номер кузова (рами, шасі) НОМЕР_2 , реєстраційний номер НОМЕР_5 272 034 грн.;

- квартира, загальною площею 115 кв.м, житловою площею 77,8 кв.м, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 01- 3 418 000 грн.;

- квартира, загальною площею 75,9 кв.м, житловою площею 35,4 кв.м, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 01- 152 498 грн.

Між тим згідно наданої роздруківки з веб-порталу «AUTO.RIA» середня ринкова вартість тотожнього автомобіля становить 400 000 грн. При цьому не вбачається дата визначення такої ціни об`єкту.

Крім того щодо оціночної вартості квартири, загальною площею 75,9 кв.м, житловою площею 35,4 кв.м, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 01 та квартири, загальною площею 115 кв.м, житловою площею 77,8 кв.м, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 01 то позивачем не додано доказів на підтвердження визначеної їм вартості зазначеного майна, виходячи з дійсної вартості нерухомого майна саме на дату подання позову.

Відповідно до п. 9 ч. 1 ст. 176 ЦПК України ціна позову визначається у позовах про право власності на нерухоме майно, що належить фізичним особам на праві приватної власності, - дійсною вартістю нерухомого майна, а на нерухоме майно, що належить юридичним особам, - не нижче його балансової вартості.

Отже, судовий збір з позовної заяви про визнання права власності на майно, витребування або повернення майна як рухомих речей, так і нерухомості, визначається з урахуванням дійсної вартості спірного майна, тобто як зі спору майнового характеру.

Позивачем не додано до позовної заяви доказів, що підтверджують дійсну вартість спірного майна з відповідним визначенням ціни позову на момент пред`явлення позову, що підлягає грошовій оцінці та відповідної сплати судового збору.

Положеннями ч. 4 ст. 177 ЦПК України передбачено, що до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 Закону України Про судовий збір, судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на перше січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Згідно із п.п. 3 п. 1 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» за подання до суду позовної заяви про поділ майна при розірванні шлюбу, ставка судового збору становить 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 3 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб. (9 084 грн.)

Позивач у позові вказав ціну позову 1 921 266 грн.

Однак з позовних вимог суд вбачає, що позивач просить визнати за ним та за відповідачки право власності по частині кожного майна, а тому ціна позову має дорівнювати загальній вартості спірного майна.

Між тим, доказів сплати судового збору заявником до позову не додано.

Позивач у позові просить звільнити його від сплати судового на підставі п. 13 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», яким визначено, що від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються учасники бойових дій, постраждалі учасники Революції Гідності, Герої України - у справах, пов`язаних з порушенням їхніх прав.

До заяви заявником надано копію посвідчення серії НОМЕР_6 від 26.10.2023 року, зазначаючи, що він є учасником бойових дій.

Правовий статус ветеранів війни, до яких належать учасники бойових дій, визначений Законом України від 22 жовтня 1993 року № 3551-XII «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту».

У статті 12 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», закріплені пільги учасникам бойових дій та гарантії їх соціального захисту, а у ч. 2 ст. 22 цього Закону встановлено, що ветерани війни та особи, на яких поширюється дія цього Закону, отримують безоплатну правову допомогу щодо питань, пов`язаних з їх соціальним захистом, а також звільняються від судових витрат, пов`язаних з розглядом цих питань.

Аналіз п. 13 ч. 1 ст. 5 Закону «Про сплату судовий збір» у сукупності з положеннями ч. 2 ст. 22 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» дає підстави для висновку, що учасники бойових дій звільняються від сплати судового збору у справах, пов`язаних з реалізацією їхнього правового статусу.

Отже, вирішуючи питання про стягнення судового збору з особи, яка має статус учасника бойових дій (прирівняної до нього особи), для правильного застосування п. 13 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» суд має враховувати предмет та підстави позову; перевіряти чи стосується така справа захисту прав цих осіб з урахуванням положень ст.ст. 12, 22 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту».

Велика Палата Верховного Суду неодноразово висловлювала аналогічну правову позицію щодо застосування та тлумачення п. 13 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», зокрема, у постановах від 09.102019 року у справі № 9901/311/19 та від 12.02.2020 року у справі № 545/1149/17.

Долучена до заяви копія посвідчення позивача як особи, яка має право на пільги встановлені законодавством України для ветеранів війни - учасників бойових дій, звільняє позивача від сплати судового збору відповідно до п. 13 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» під час розгляду справи в усіх судових інстанціях у справах, пов`язаних з порушенням його прав, які нерозривно пов`язані саме із статусом учасника бойових дій, який, як і права такої особи, визначається спеціальним законом, а не усіх прав людини і громадянина, які в свою чергу встановлені Конституцією України та іншими законами.

Перевіряючи наявність підстав для звільнення позивача, як учасника бойових дій, від сплати судового збору за подання позову, суд виходить з того, що предмет спору цієї справи не пов`язаний з порушенням права на соціальний захист саме, як учасника бойових дій чи військовозобов`язаного, призваного на військову службу, а пов`язані з відносинами, які виникли з приводу розірвання шлюбу та поділу спільного майна подружжя, а тому суд дійшов висновку, що судовий збір за подання позову підлягає сплаті на загальних підставах.

Таким чином, відсутні підстави для задоволення клопотання позивача про звільнення від сплати судового збору.

Згідно ч.ч. 1, 2 ст. 185 ЦПК України, суддя встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху, в якій зазначає недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Для усунення недоліків позову позивачу слід:

- визначити ціну позову та надати докази на підтвердження дійсної вартості спірного майна на момент пред`явлення позову;

- сплатити судовий збір за позов, виходячи зі ставки при подачі позовної заяви про поділ майна при розірванні шлюбу та виходячи із ціни позову (з урахуванням дійсної вартості спірного майна на момент пред`явлення позову).

Заяву про усунення недоліків разом з долученими документами необхідно надати до Приморського районного суду м. Одеси через канцелярію суду.

Крім того, суд вважає за необхідне звернути увагу позивача на те, що прецедентна практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що реалізуючи п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух.

Практикою Європейського суду з прав людини (див. рішення у справі «Мельник проти України» (Melnyk v.Ukraine), заява № 23436/03, п.п. 22, 23, від 28 березня 2006 року) встановлено, що право на суд, одним з аспектів якого є право доступу до суду, не є абсолютним і може підлягати дозволеним за змістом обмеженням, зокрема, щодо умов прийнятності скарг.

Норми, що регулюють правила подачі скарг, безсумнівно, спрямовані на забезпечення належного здійснення правосуддя і юридичної визначеності. Зацікавлені особи мають розраховувати на те, що ці норми будуть застосовані.

Отже, з огляду на викладене суд приходить до висновку про залишення позову без руху та надання позивачу строку для їх усунення.

Керуючись ст.ст. 177, 183, 185, 258-261 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та поділ спільного майна подружжя - залишити без руху.

Встановити позивачу десятиденний строк з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху, для усунення недоліків. Копію ухвали про залишення позовної заяви без руху надіслати позивачу. У разі не усунення зазначених недоліків у встановлений строк позовна заява вважатиметься неподаною та буде повернута позивачу.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Л.В. Домусчі