П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 листопада 2024 року м. Київ

Справа №760/11626/22

Апеляційне провадження № 22-ц/824/10574/2024

Київський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: судді-доповідача: Соколової В.В.

суддів: Мережко М.В., Поліщук Н.В.

за участю секретаря Цюрпіти Д.О.

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Солом`янського районного суду міста Києва, ухваленого під головуванням судді Українця В.В. 22 березня 2024 року у м. Києві, у справі за позовом ОСОБА_1 до Київської міської ради, виконавчого органу Київської міської ради - Київської міської державної адміністрації про стягнення коштів, відшкодування моральної шкоди,

В С Т А Н О В И В

У вересні 2022 року позивач звернувся в суд з вищевказаним позовом, в якому просив стягнути солідарно з відповідачів на його користь 167925,22 грн на відшкодування матеріальної шкоди та 100000,00 грн на відшкодування моральної шкоди.

Позовні обгрунтовував тим, що він є власником автомобіля марки «Фольксваген Пассат» державний реєстраційний номер НОМЕР_1 .

27 грудня 2019 року він рухався на зазначеному автомобілі по вул. Сім`ї Іздиковських у м. Києві та в районі будинку № 15/17 сталося падіння дерева на його автомобіль, внаслідок чого транспортний засіб отримав значні пошкодження.

В цей час були відсутні екстремальні погодні умови, які були б причиною падіння дерева.

Відповідно до висновку експертного дослідження № 13-3/9 від 24 січня 2020 року матеріальний збиток, завданий власнику колісного транспортного засобу при дорожньо-транспортній пригоди (падіння дерева), що сталася 27 грудня 2019 року, дорівнює ринковій вартості цього колісного транспортного засобу в непошкодженому стані з урахуванням технічного стану та складає 166895, 07 грн.

Вартість проведення судової експертизи становить 1015, 20 грн.

Зазначені факти встановлені рішенням Солом`янського районного суду м. Києва від 02 грудня 2021 року, залишеним без змін постановою Київського апеляційного суду від 27 липня 2022 року.

Фактичним знищенням автомобіля позивачу спричинено і моральну шкоду, яку він оцінює у розмірі 100000,00 грн.

Разом з тим, зазначеним рішенням суду відмовлено у задоволенні позову у зв`язку з пред`явленням позову до неналежного відповідача. Судом встановлено, що відповідальність за шкоду має нести орган місцевого самоврядування.

Рішенням Солом`янського районного суду міста Києва від 22 березня 2024 року відмовлено у задоволенні позову ОСОБА_1 до Київської міської ради, виконавчого органу Київської міської ради - Київської міської державної адміністрації про стягнення коштів, відшкодування моральної шкоди.

Рішення суду мотивовано тим, що згідно з даними інформаційно-аналітичної системи управління житловим фондом Департаменту житлово-комунальної інфраструктури, Департаменту економіки та інвестицій виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) балансоутримувачем будинку та прибудинкової території за адресою: АДРЕСА_1 є КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Солом`янського району м. Києва».

Таким чином, саме до обов`язків КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Солом`янського району м. Києва» як балансоутримувача будинку та прибудинкової території за вказаною адресою входить догляд за зеленими насадженнями на цій території.

Таким чином, Київська міська рада та виконавчий орган Київської міської ради Київська міська державна адміністрація не є належними відповідачами у справі.

Не погодився із вказаним рішенням позивач, його представником подано апеляційну скаргу, в якій зазначається про незаконність та необґрунтованість рішення суду, у зв`язку з неповним дослідженням обставин справи, та їх неправильною оцінкою.

Позивач вказує на те, що суд першої інстанції не мав права заперечувати обставини, встановлені рішенням Солом`янського районного суду м. Києва від 02 грудня 2021 року у справі №760/16709/20, яким було встановлено, що ділянка, де знаходилось дерево, що впало, внаслідок чого було спричинено шкоду позивачеві, не мала статусу прибудинкової території, та відповідно, балансоутримувача, - це має бути віднесено прямо до встановлених судом фактів. Суд в рішенні також прямо встановив, і це підтверджено апеляційним судом, що особою, яка відповідає у даному випадку за спричинену шкоду, є відповідний орган місцевого самоврядування.

За таких обставин, вважає, що всі факти вже встановлені судами у справі №760/16709/20, тому є всі підстави для скасування оскаржуваного рішення та ухвалення нового про задоволення позовних вимог.

У відзиві на апеляційну скаргу представник Київської міської ради - Яценко Ю.М. вказує на те, що апеляційна скарга позивача грунтується на його припущеннях та є необгрунтованою, як і позовні вимоги. Зазначає, що твердження позивача, що суд у рішенні Солом`янського районного суду м. Києва від 02 грудня 2021 року прямо встановив, хто є особою, яка у конкретному випадку є відповідальною за шкоду, є необгрунтованими, безпідставними, та такими, що грунтуються виключно на припущеннях позивача.

В оскаржуваному рішенні, суд першої інстанції належним чином дослідив матеріали справи, надані сторонами докази, та дійшов до обгрунтованого висновку щодо неналежних відповідачів у справі.

На підставі викладеного, просить рішення суду першої інстанції залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

В судовому засіданні представник ОСОБА_1 - адвокат Володимирський В.Л. підтримав апеляційну скаргу з підстав викладених у ній, просив її задоволення.

Інші учасники справи в судове засідання не з`явилися, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, причини неявки суду не повідомили, тому їх неявка, згідно з ч.2 ст. 372 ЦПК України, не перешкоджає розгляду справи апеляційним судом.

Заслухавши доповідь судді, пояснення учасників судового розгляду, які з`явились в судове засідання, обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість ухваленого рішення, колегія суддів виходить з такого.

Судом встановлено, що позивач є власником автомобіля марки «Фольксваген Пассат» державний реєстраційний номер НОМЕР_1 .

Позивач зазначав, що 27 грудня 2019 року він рухався на автомобілі марки «Фольксваген Пассат» державний реєстраційний номер НОМЕР_1 по вул. Сім`ї Іздиковських у м. Києві та в районі будинку № 15/17 сталося падіння дерева на його автомобіль, внаслідок чого транспортний засіб отримав значні пошкодження. В цей час були відсутні екстремальні погодні умови, які були б причиною падіння дерева.

Відповідно до висновку експертного дослідження № 13-3/9 від 24 січня 2020 року матеріальний збиток, завданий власнику колісного транспортного засобу при дорожньо-транспортній пригоді (падіння дерева), що сталася 27 грудня 2019 року, дорівнює ринковій вартості цього колісного транспортного засобу в непошкодженому стані з урахуванням технічного стану та складає 166895, 07 грн.

Вартість проведення судової експертизи становить 1015,20 грн.

Позивач вже звертався до суду з позовом до відповідача Київського національного логістичного університету про стягнення коштів, відшкодування моральної шкоди.

Рішенням Солом`янського районного суду м. Києва від 02 грудня 2021 року, залишеним без змін постановою Київського апеляційного суду від 27 липня 2022 року відмовлено у задоволенні позову у зв`язку з пред`явленням позову до неналежного відповідача, а саме до Київського національного лінгвістичного університету.

В мотивувальній частині рішення суд вказав, що в матеріалах справи відсутні належні докази, які б свідчили, що балансоутримувачем території, на якій знаходилося дерево, що при падінні пошкодило автомобіль позивача, є відповідач.

У постанові Київського апеляційного суду від 27 липня 2022 року встановлено, що Київський національний лінгвістичний університет не спеціальною установою, яка тримає на балансі та обслуговує зелені насадження.

Звертаючись до суду із позовом у даній справі, позивач відповідачами у справі зазначив Київську міську раду та виконавчий орган Київської міської ради (КМДА) та вказав, що вищевказаним рішенням визначено, що відповідачем у справі має бути виконавчий орган міської ради, а тому враховуючи особливий статус виконавчого органу Київської міської ради (КМДА), відповідно до Закону України «Про столицю-місто-герой Київ», також вважав, що є підстави для солідарної відповідальності відповідачів.

У відзиві на позовну заяву, представник Київської міської ради вказував, що згідно даних інформаційно-аналітичної системи управління житловим фондом Департаменту житлово-комунальної інфраструктури, Департаменту економіки та інвестицій виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) балансоутримувачем будинку та прибудинкової території за адресою: АДРЕСА_1 , є Комунальне підприємство «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Солом'янського району м. Києва».

Відповідно до ч.1 ст.15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Відповідно до ч.ч.1,2 ст.1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

Виходячи зі змісту ст.1166 ЦК України та з урахуванням визначених цивільним процесуальним законом принципів змагальності й диспозитивності цивільного процесу, саме на відповідача покладено обов`язок доведення відсутності його вини в завданні шкоди позивачу, а на останнього в даному випадку покладається лише обов`язок доведення факту заподіяння шкоди та її розміру.

Відповідно до ч.1ст. 1173 ЦК України шкода, завдана фізичній або юридичній особі незаконними рішеннями, дією чи бездіяльністю органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування при здійсненні ними своїх повноважень, відшкодовується державою, Автономною Республікою Крим або органом місцевого самоврядування незалежно від вини цих органів.

Відповідно до ст.ст.1,13 Закону України «Про благоустрій населених пунктів» до об'єктів благоустрою населених пунктів належать:

території загального користування:

а) парки (гідропарки, лугопарки, лісопарки, парки культури та відпочинку, парки - пам`ятки садово-паркового мистецтва, спортивні, дитячі, історичні, національні, меморіальні та інші), рекреаційні зони, сади, сквери та майданчики; б) пам`ятки культурної та історичної спадщини; в) майдани, площі, бульвари, проспекти; г) вулиці, дороги, провулки, узвози, проїзди, пішохідні та велосипедні доріжки; ґ) пляжі; д) кладовища; е) інші території загального користування; 2) прибудинкові території; 3) території будівель та споруд інженерного захисту територій; 4) території підприємств, установ, організацій та закріплені за ними території на умовах договору.

Пунктом 7 ч. 1 ст. 17 Закону України «Про благоустрій населених пунктів» визначено, що громадяни у сфері благоустрою населених пунктів мають право звертатись до суду з позовом про відшкодування шкоди, заподіяної майну чи здоров`ю громадян унаслідок дій чи бездіяльності балансоутримувачів об`єктів благоустрою.

Елементами благоустрою є зелені насадження (у тому числі снігозахисні та протиерозійні) уздовж вулиць і доріг, в парках, скверах, на алеях, бульварах, в садах, інших об`єктах благоустрою загального користування, санітарно-захисних зонах, на прибудинкових територіях (п.2 ч.1 ст.21 Закону України «Про благоустрій населених пунктів»).

Відповідно до ч. 5 ст. 24 Закону України «Про благоустрій населених пунктів» посадові особи підприємств, установ, організацій несуть відповідальність за невиконання заходів з благоустрою, а також за дії чи бездіяльність, що призвели до завдання шкоди майну та/або здоров`ю громадян, на власних та закріплених за підприємствами, установами, організаціями територіях відповідно до закону.

Згідно зі ст. 25 Закону вказаного Закону утримання та благоустрій прибудинкової території багатоквартирного житлового будинку, належних до нього будівель, споруд проводиться балансоутримувачем цього будинку або підприємством, установою, організацією, з якими балансоутримувачем укладено відповідний договір на утримання та благоустрій прибудинкової території.

Частиною 4 ст. 28 Закону України «Про благоустрій населених пунктів» визначено, що негайне видалення пошкоджених дерев або кущів (їх частин) може здійснюватися підприємствами, установами, організаціями або громадянами в разі, якщо стан таких пошкоджених зелених насаджень загрожує життю, здоров`ю громадян, а також майну громадян та/або юридичних осіб.

Відповідно до п.п.2.1,5.1 Правил утримання зелених насаджень у населених пунктах України, затверджених наказом Міністерства будівництва, архітектури та житлово-комунального господарства України від 10 квітня 2006 року №105 (далі - Правила), на конкурсних засадах державними або місцевими органами влади призначаються підприємства, організації, які відповідають за утримання та збереження зелених насаджень на підпорядкованих територіях зеленого господарства та є їх балансоутримувачами.

Відповідно до пункту 3.2 Правил, якими врегульовано питання утримання зелених насаджень, до елементів благоустрою віднесено, зокрема, зелені насадження (у тому числі, снігозахисні, протиерозійні) уздовж вулиць і доріг, у парках, скверах і алеях, бульварах, садах, інших об`єктах благоустрою загального користування, санітарно-захисних зонах, на прибудинкових територіях.

Пунктом 5.5 вказаних Правил передбачено, що відповідальними за збереження зелених насаджень і належний догляд за ними є: на об`єктах благоустрою державної чи комунальної власності - балансоутримувачі цих об`єктів; на територіях установ, підприємств, організацій та прилеглих територіях - установи, організації, підприємства; на територіях земельних ділянок, які відведені під будівництво, - забудовники чи власники цих територій; на безхазяйних територіях, пустирях - місцеві органи самоврядування; на приватних садибах і прилеглих ділянках - їх власники або користувачі.

Відповідно до п.5.8 Правил, догляд за зеленими насадженнями на вулицях, площах, бульварах, майданах повинен проводитися спеціалізованими підприємствами, організаціями зеленого господарства, які укомплектовані спеціальною технікою та механізмами, кваліфікованими спеціалістами, на умовах договору з балансоутримувачем.

Крім цього, з розділу 9 вказаних Правил випливає, що виробничий процес утримання об`єктів зеленого господарства включає, зокрема, догляд за ними, а також видалення окремих дерев; видалення аварійних дерев.

Відповідно до розділу 12 Правил, з метою контролю за станом міських зелених насаджень здійснюються їх загальні, часткові та позачергові огляди. Загальні огляди проводяться двічі на рік - навесні та восени. При загальному огляді обстежуються усі елементи об`єктів благоустрою, а при частковому - лише окремі елементи. Позачергові огляди проводять після злив, ураганів, сильних вітрів, снігопадів, паводків тощо. Огляд проводять: балансоутримувач об`єкта, власник чи користувач земельної ділянки, а за даними обстежень складають відповідні акти.

Відповідно до п. 3.1.4. Правил благоустрою міста Києва, прийнятих рішенням Київської міської ради № 1051/1051 від 25 грудня 2008 року, утримання та благоустрій територій, підприємств, установ, організацій та присадибних ділянок громадян, прибудинкових територій багатоквартирних та малоповерхових житлових будинків, належних до них будівель та споруд проводиться власником або балансоутримувачем цього будинку, або підприємством, установою, організацією, з якими балансоутримувачами укладені відповідні договори на утримання та благоустрій прибудинкових територій.

Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках (ч. 1 ст. 13 ЦПК України).

Сторонами в цивільному процесі є позивач і відповідач. Позивачем і відповідачем можуть бути фізичні і юридичні особи, а також держава (ст. 48 ЦПК України).

Відповідно до ч.ч.1,2 ст. 51 ЦК України суд першої інстанції має право за клопотанням позивача до закінчення підготовчого провадження, а у разі розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження - до початку першого судового засідання залучити до участі у ній співвідповідача. Якщо позов подано не до тієї особи, яка повинна відповідати за позовом, суд до закінчення підготовчого провадження, а у разі розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження - до початку першого судового засідання за клопотанням позивача замінює первісного відповідача належним відповідачем, не закриваючи провадження у справі.

Відповідач є обов`язковим учасником цивільного процесу - його стороною. Основною ознакою сторін цивільного процесу є їхня особиста і безпосередня заінтересованість; саме сторони є суб`єктами правовідношення, з приводу якого виник спір. Крім того, відповідач є тією особою, на яку вказує позивач як на порушника свого права.

Тобто відповідач - це особа, яка, на думку позивача, або відповідного правоуповноваженого суб`єкта, порушила, не визнала чи оспорила суб`єктивні права, свободи чи інтереси позивача. Відповідач притягається до справи у зв`язку з позовною вимогою, яка пред`являється до нього. При цьому неналежний відповідач - це особа, притягнута позивачем як відповідач, стосовно якої встановлено, що вона не повинна відповідати за пред`явленим позовом за наявності даних про те, що обов`язок виконати вимоги позивача лежить на іншій особі - належному відповідачеві.

Визначення відповідачів, предмета та підстав спору є правом позивача, натомість встановлення належності відповідачів й обґрунтованості позову - обов`язком суду, який виконується під час розгляду справи.

Викладене узгоджується із висновками Верховного Суду, висловленими у постановах від 14 серпня 2019 року у справі № 519/77/18 (провадження № 61-10311св19) та від 15 квітня 2020 року у справі № 474/106/18 (провадження № 61-13847св19).

Для правильного вирішення питання щодо визнання відповідача неналежним недостатньо встановити відсутність у нього обов`язку відповідати за даним позовом. Установлення цієї умови - підстава для ухвалення судового рішення про відмову в позові. Щоб визнати відповідача неналежним, крім названої умови, суд повинен мати дані про те, що обов`язок відповідати за позовом покладено на іншу особу. Про неналежного відповідача можна говорити тільки в тому випадку, коли суд може вказати особу, що повинна виконати вимогу позивача, - належного відповідача.

Таким чином, неналежний відповідач - це особа, притягнута позивачем як відповідач, стосовно якої встановлено, що вона не повинна відповідати за пред`явленим позовом за наявності даних про те, що обов`язок виконати вимоги позивача лежить на іншій особі - належному відповідачеві.

Пред`явлення позову до неналежного відповідача не є підставою для відмови у відкритті чи для закриття провадження у справі. За результатами розгляду справи суд відмовляє у позові до неналежного відповідача та приймає рішення щодо суті заявлених до належного відповідача вимог (постанови Великої Палати Верховного Суду від 17 квітня 2018 року у справі №523/9076/16-ц та від 12 грудня 2018 року у справі № 372/51/16-ц).

З наведених обставин вбачається, що звертаючись до суду з вказаним позовом до відповідачів Київської міської ради, виконавчого органу Київської міської ради - Київської міської державної адміністрації позивач вказував на те, що 27 грудня 2019 року він рухався на автомобілі марки «Фольксваген Пассат» державний реєстраційний номер НОМЕР_1 по вул. Сім`ї Іздиковських у м. Києві та в районі будинку № 15/17 сталося падіння дерева на його автомобіль, внаслідок чого транспортний засіб отримав значні пошкодження, у зв`язку з чим просив стягнути з відповідачів солідарно на його користь 167525,22 грн на відшкодування матеріальної шкоди та 100000,00 грн на відшкодування моральної шкоди, яка була завдана фактичним знищенням його автомобіля.

Згідно з даними інформаційно-аналітичної системи управління житловим фондом Департаменту житлово-комунальної інфраструктури, Департаменту економіки та інвестицій виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) балансоутримувачем будинку та прибудинкової території за адресою: АДРЕСА_1 є КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Солом`янського району м. Києва».

Таким чином, саме до обов`язків КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Солом`янського району м. Києва», як балансоутримувача будинку та прибудинкової території за вказаною адресою входить догляд за зеленими насадженнями на цій території.

За таких обставин, висновок суду першої інстанції про відмову у задоволенні позовних вимог у зв`язку з тим, що Київська міська рада та виконавчий орган Київської міської ради Київська міська державна адміністрація не є належними відповідачами у справі, є законним та обгрунтованим.

Посилання позивача в апеляційній скарзі на те, що суд першої інстанції не мав права заперечувати обставини, встановлені рішенням Солом`янського районного суду м. Києва від 02 грудня 2021 року у справі №760/16709/20, яким було встановлено, що ділянка, де знаходилось дерево, що впало, внаслідок чого було спричинено шкоду позивачеві, не мала статусу прибудинкової території, суд апеляційної інстанції до уваги не приймає, оскільки суд у даному рішенні встановив, що в матеріалах справи відсутні належні докази, які б свідчили, що балансоутримувачем території, на якій знаходилося дерево, що при падінні пошкодило автомобіль позивача, є Київський національний лінгвістичний університет.

Посилання позивача на те, що суд в рішенні від 02 грудня 2021 року у справі №760/16709/20 також прямо встановив, і це підтверджено апеляційним судом, що особою, яка відповідає у даному випадку за спричинену шкоду, є відповідний орган місцевого самоврядування, суд апеляційної інстанції вважає безпідставними, оскільки таких висновків вказане судове рішення не містить. Визначення відповідачів, предмета та підстав спору є правом позивача, натомість встановлення належності відповідачів й обґрунтованості позову - обов`язком суду, який виконується під час розгляду справи.

У даній справі позивач звернувся до суду з позовом про відшкодування шкоди, заподіяної майну унаслідок дій чи бездіяльності балансоутримувача об`єкта благоустрою, а тому суд першої інстанції під час розгляду вказаної справи зобов`язаний був встановити належних відповідачів, а саме балансоутримувача об`єкта благоустрою на території якого впало дерево, що і було здійснено судом першої інстанції.

Таким чином, доводи апеляційної скарги є необгрунтованими, та такими, що грунтуються виключно на власному трактуванні попереднього судового рішення.

За наведених обставин, колегія суддів апеляційного суду приходить до висновку, що суд першої інстанції повно та всебічно з`ясував обставини справи, дав їм належну правову оцінку. Рішення суду відповідає вимогам чинного законодавства, і підстав для його скасування з мотивів, викладених в апеляційній скарзі, колегія суддів апеляційного суду не вбачає.

В порядку ст. 141 ЦПК України, враховуючи відсутність підстав для задоволення вимог апеляційної скарги, судові витрати понесені позивачем в суді апеляційної інстанції компенсації не підлягають.

Керуючись ст.ст. 367, 374, 375, 381-384 ЦПК України, суд апеляційної інстанції

П О С Т А Н О В И В

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Рішення Солом`янського районного суду міста Києва від 22 березня 2024 року - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття, може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом 30 (тридцяти) днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя-доповідач: В.В. Соколова

Судді: М.В. Мережко

Н.В. Поліщук

Повний текст постанови складений 16 грудня 2024 року.