Справа № 464/5842/24
пр.№ 2/464/1818/24
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17.12.2024 року м.Львів

Сихівський райо нний суд м.Львова у складі судді Тімченко О.В., розглянувши цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог, Радехівський відділ державної виконавчої служби у Червоноградському районі Львівської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, про збільшення розміру аліментів, з участю представника позивача - адвоката Телеш В.П.,

у с т а н о в и в :

Адвокат Телеш В.П. від імені та в інтересах позивача звернулася до Сихівського районного суду м.Львова із позовною заявою у порядку цивільного судочинства, в якій просить: змінити розмір аліментів, визначений рішенням Радехівського районного суду Львівської області від 19 вересня 2019 року по справі № 451/371/19; стягнути з відповідача на користь позивача на утримання доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у твердій грошовій сумі у розмірі до 5000 грн, але не меншу 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 30 серпня 2024 року і до досягнення дитиною повноліття, з проведенням індексації відповідно до закону.

Автоматизованою системою документообігу суду для розгляду справи визначено суддю Тімченко О.В.

З дотриманням вимог ст.272 ЦПК України відповідач особисто під розписку засобами поштового зв`язку отримав ухвалу про відкриття провадження у справі разом з позовною заявою з додатками (документальне підтвердження наявне у матеріалах справи), однак у встановлений строк 15 днів та до даного часу своїми процесуальними правами не скористався та відзиву не подав, клопотань не заявив.

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог і через електронний кабінет є повідомленою про розгляд справи, позицію щодо суті не висловила.

Розгляд справи проводиться без повідомлення учасників справи в порядку письмового провадження, як це передбачено ч.13 ст.7 ЦПК України. На підставі ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснювалось.

Вирішуючи цивільно-правовий спір між сторонами по суті, суд дійшов наступного висновку.

У відповідності до ст.ст.12, 13, 81 ЦПК України суд розглядає справи у межах заявлених позовних вимог на підставі доказів, наданих учасниками справи. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, передбачених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися нам припущеннях.

Засадничими принципами цивільного судочинства є змагальність та диспозитивність (п.п.4, 5 ч.3 ст.2 ЦПК України), що покладає на позивача обов`язок з доведення обґрунтованості та підставності усіх заявлених вимог. Саме на позивача покладається обов`язок надати належні та допустимі докази на доведення власної правової позиції. Отже, позивач, як особа, яка на власний розсуд розпоряджається своїми процесуальними правами на звернення до суду за захистом порушеного права, визначає докази, якими підтверджуються доводи позову та спростовуються заперечення відповідача проти позову, доводиться їх достатність та переконливість (постанова Верховного Суду від 01 листопада 2023 року у справі № 462/2056/20).

Неподання відзиву відповідачем не звільняє позивача від тягару доказування. Принцип змагальності не передбачає обов`язку суду вважати доведеною та встановленою обставину, про яку сторона стверджує. Сторона має довести ті обставини, на які вона посилається, і саме такі належним чином вчинені дії позивача, за загальним правилом, є підставою для задоволення його позову. Натомість відсутність належного спростування іншою стороною обставин, на які посилається сторона без належного їх доведення, сама по собі не є підставою для задоволення позову, оскільки суперечить загальним принципам доказування у цивільних справах, встановлених процесуальним законом (постанова Верховного Суду від 27 травня 2020 року у справі № 2-879/13, від 23 листопада 2022 року у справі № 208/6630/19).

Рішенням Радехівського районного суду Львівської області від 19 вересня 2019 року у справі № 451/371/19 з відповідача на користь позивача ухвалено стягувати аліменти на утримання дочки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в твердій грошовій сумі в розмірі 1500 грн щомісячно, але не менше, ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня подання заяви 14 березня 2019 року і до досягнення нею повноліття, з проведенням індексації відповідно до закону.

Виконавчий лист, виданий на підставі зазначеного рішення суду, перебуває на примусовому виконанні Радехівського відділу державної виконавчої служби у Червоноградському районі Львівської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, виконавче провадження № 60497720. У відповідності до розрахунку державного виконавця заборгованість боржника зі сплати аліментів станом на 29 серпня 2024 року становить 1443,31 грн.

У ч.1 ст.192 СК України передбачено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Наведена норма свідчить, що законом передбачена можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених у судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Указані обставини повинні бути суттєвими і відігравати значну роль у житті заявника, одержувача аліментів, при розгляді спору про зменшення або збільшення розміру аліментів, встановлених рішенням суду.

Позивачем, яка користується професійною правничою допомогою адвоката, звертаючись до суду з позовом про збільшення розміру аліментів, не обґрунтовано та не надано суду жодних доказів, що є її процесуальним обов`язковим згідно із ст.ст.12,81 ЦПК України, у підтвердження визначених ч.1 ст.192 СК України обставин: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я платника або одержувача аліментів.

Доводи позову щодо навчання дитини ліцеї «Оріяна» Львівської міської ради не є правовими підставами для збільшення розміру аліментів. Довідка до акта огляду медико-соціальною експертною комісією щодо наявності у позивача третьої групи інвалідності з дитинства та два аптечні чеки, за відсутності інших доказів, не зумовлює безумовну необхідність збільшення аліментів.

Долучені до позову дві платіжні інструкції: платник позивач, отримувач - ОСОБА_4 на суму 350 грн з призначенням платежу «переказ власних коштів»; платник - ОСОБА_4 , отримувач ФОП ОСОБА_5 на суму 10150 грн з призначенням платежу «оплата згідно договору купівлі-продажу № 567 від 1.06.2011 р. за жовтень 2024 від ОСОБА_6 » не визнаються належними доказами, адже не містять інформацію щодо утримання дитини.

Інших доказів позивачем не надано.

За положеннями закону, викладеними у ст.182 СК України, мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.

Законом України «Про Державний бюджет України на 2024 рік» прожитковий мінімум для дітей віком від 6 до 18 років становить 3196 грн.

Голослівним є понесення витрат на дитину у розмірі 10000 грн щомісячно (по 5000 грн на кожного з батьків), адже обов`язок по утриманню дітей лежить на обох батьках порівну. Розмір аліментів 5000 грн перевищує рекомендований прожитковий мінімум для дитини відповідного віку та за відсутності доказів достатності заробітку (доходу) платника аліментів призначений бути не може.

З клопотанням про витребування доказів у передбачених законом випадках сторона позивача до суду не зверталася. При цьому, кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій, а суд, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, тільки сприяє учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених ЦПК України.

У ч.1 ст.71 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що виконавець стягує з боржника аліменти у розмірі, визначеному виконавчим документом, але не менше мінімального гарантованого розміру, передбаченого Сімейним кодексом України.

З огляду на таке зміна законодавцем мінімального розміру аліментів, які підлягають стягненню з платника аліментів на одну дитину, не є підставою для зміни розміру аліментів відповідно до ст.192 СК України.

Тобто законодавством передбачений механізм, який надає можливість забезпечити виплату аліментів у розмірі не нижче мінімального гарантованого розміру, передбаченого СК України, навіть при наявності постановлених раніше судових рішень про стягнення аліментів у розмірі, нижчому ніж мінімальний гарантований розмір аліментів, встановлений законом на час стягнення.

Позиція щодо застосування норм права викладена у постановах Верховного Суду від 20 червня 2019 року у справі № 632/580/17, від 04 березня 2010 року у справі № 682/3112/18, від 04 листопада 2020 року у справі № 601/858/19.

Виходячи із наведених норм права та обставин справи, суд не знайшов підстав для задоволення позову, у зв`язку із чим у задоволенні такого слід відмовити. У матеріалах справи відсутні відомості, які б спростовували зазначений висновок суду.

У порядку ч.6 ст.141 ЦПК України судові витрати слід покласти на рахунок держави.

Керуючись ст.ст.258, 259, 263-265 ЦПК України, суд

у х в а л и в :

Відмовити у задоволенні позову.

Судові витрати покласти на рахунок держави.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Львівського апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення. У разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення, у такому разі суд підписує рішення без його проголошення.

Рішення набирає законної сили в порядку ст.273 ЦПК України.

Інформація про учасників справи:

позивач ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ;

відповідач ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , АДРЕСА_2 ;

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог, Радехівський відділ державної виконавчої служби у Червоноградському районі Львівської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, , Львівська область, Львівський район, м.Радехів, просп.Відродження,7.

Повне судове рішення складено 17 грудня 2024 року, що є датою його ухвалення, за відсутності учасників справи, як це передбачено ч.5 ст.268 ЦПК України.

Суддя Олена ТІМЧЕНКО