КОРАБЕЛЬНИЙ РАЙОННИЙ СУД М. МИКОЛАЄВА
Справа № 488/701/23
Провадження № 2/488/264/24
УХВАЛА

Іменем України

16.05.2024 року м. Миколаїв

Суддя Корабельного районного суду міста Миколаєва ЧернявськаЯ.А., розглянувши матеріали цивільної справи за позовною заявою Акціонерного товариства "Сенс Банк" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

ВСТАНОВИВ:

Позивач Акціонерне товариство "Сенс Банк" через свого представника за довіреністю ОСОБА_2 звернувся в Корабельний районний суд м. Миколаєва з позовною заявою до відповідача ОСОБА_1 , в якій просив суд стягнути з відповідача на його користь заборгованість розраховану на підставі ч. 2 ст. 625 ЦК України, та пунктів Кредитного договору за невиконання грошового зобов`язання за кредитним договором № 645/4-284 від 17.06.2008 року, що становить - 269 069,86 грн. та складається з: суми заборгованості за ставкою 3% на кредитну заборгованість 43 147,83 грн; суми заборгованості за інфляційними втратами на кредитну заборгованість в сумі 225 922,04 грн. Також просив стягнути витрати по сплаті судового збору.

В судове засідання сторони не з`явилися.

Від представника позивача в матеріалах справи наявні заяви про розгляд справи у його відсутності, просив суд прийняти до розгляду позовну заяву (уточнену) про зміну предмету позову.

Відповідач в судові засідання, які призначалися судом у даній справи не з`явився, поштові конверти, адресовані на його адресу поверталися на адресу суду з відміткою листоноші про відсутність останнього за місцем проживання.

Дослідивши матеріали справи, судом встановлено, що через канцелярію суду від представника позивача надійшла позовна заява (уточнена) про зміну предмету позову про стягнення заборгованості з ОСОБА_1 за ст. 625 ЦК України.

У своїй заяві представник позивача просить суд стягнути з відповідача ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства "Сенс Банк" заборгованість, розраховану на підставі ч. 2 ст. 625 ЦК України та пунктів Кредитного договору за невиконання грошового зобов`язання за кредитним договором № 645/3-199, що становить - 342043,69 грн. та складається з: суми заборгованості за ставкою 3 % на кредитну заборгованість 70718,49 грн.; суми заборгованості за інфляційними витратами на кредитну заборгованість 271325,21 грн. Також просив стягнути судові витрати.

Вивчивши матеріали справи та заяву представника позивача, суд доходить висновку про необхідність залишення вказаної заяви без задоволення виходячи з наступного.

Згідно ч. 3 ст. 49 ЦПК України до закінчення підготовчого засідання позивач має право змінити предмет або підстави позову шляхом подання письмової заяви. У справі, що розглядається за правилами спрощеного позовного провадження, зміна предмета або підстав позову допускається не пізніше ніж за п`ять днів до початку першого судового засідання у справі.

Виходячи з загальних положень ЦПК України, підстава позову - це фактичні обставини, на яких ґрунтується вимога позивача. Зміна підстав позову - це зміна обставин, на яких ґрунтується вимога позивача.

Зміна предмета позову означає зміну вимоги, з якою позивач звернувся до відповідача.

Позов у цивільному процесі - це письмово оформлена та адресована суду письмова вимога, яка складається з вимоги процесуального характеру (відкрити провадження по справі) і вимоги матеріального характеру (захистити невизнане, оспорюване чи порушене право).

Предмет позову - це матеріальний зміст позовних вимог позивача, проявляється в матеріально-правовій заінтересованості - отримати певне матеріальне благо.

Підстава позову - обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, які об`єктивуються у поданих доказах.

Відповідно до ч. 3 ст. 49 ЦПК України до закінчення підготовчого засідання позивач має право змінити предмет або підстави позову шляхом подання письмової заяви.

Цивільний процесуальний кодекс України передбачає право позивача змінити предмет або підставу позову, необхідно чітко розуміти поняття й ознаки цих правових явищ. При цьому, під предметом позову розуміється певна матеріально-правова вимога позивача до відповідача, стосовно якої позивач просить прийняти судове рішення. Підставу позову становлять обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги щодо захисту права та охоронюваного законом інтересу. Відтак зміна предмета позову означає зміну вимоги, з якою позивач звернувся до відповідача, а зміна підстав позову - це зміна обставин, на яких ґрунтується вимога позивача. Одночасна зміна і предмета, і підстав позову не допускається.

Верховний Суд України відзначив, що під підставами позову, які згідно з ст. 49 ЦПК України може змінити лише позивач, слід розуміти обставини, якими обґрунтовуються позовні вимоги, а не самі по собі посилання позивача на певну норму закону, яку суд може замінити, якщо її дія не поширюється на дані правовідносини.

Позивач може змінити або підставу, або предмет позову. Зміна підстав і предмету позову не допускається. Верховний Суд України відзначив, якщо в процесі розгляду справи повністю змінюються підстави й предмет позову, то це слід розглядати як нові позовні вимоги, які мають бути оформлені письмовою заявою у відповідності з ЦПК України і одночасною відмовою від раніше заявлених вимог.

Зміна предмету позову може означати заміну однієї матеріально-правової вимоги позивача до відповідача іншою або доповненням позивачем первісних вимог новими.

Отже, згідно з законом позивач має право змінити один з елементів позову, одночасно змінювати підставу і предмет позову неможливо, оскільки в подібному випадку буде пред`явлений позов з абсолютно нових мотивів.

Слід зауважити, що не вважається зміною підстав позову доповнення його новими обставинами при збереженні в ньому первісних обставин та зміна посилання на норми матеріального чи процесуального права (п.7.43 постанови Великої Палати Верховного Суду від 25 червня 2019 року у справі № 924/1473/15).

Частиною 5 статті 49 ЦПК України зазначено, що у разі подання будь-якої заяви, передбаченої пунктом 2 частини другої та частинами третьою і четвертою цієї статті, до суду подаються докази направлення копії такої заяви та доданих до неї документів іншим учасникам справи. У разі неподання таких доказів суд не приймає до розгляду та повертає заявнику відповідну заяву, про що зазначає у рішенні суду.

Відповідно до положення п. 1 ч. 1 ст. 186 ЦПК України завданнями підготовчого провадження є: остаточне визначення предмета спору та характеру спірних правовідносин, позовних вимог та складу учасників судового процесу.

Проте, вказаним вимогам подана заява не відповідає.

Так, з матеріалів позовної заяви вбачається, що у первісному позові позивач просив суд стягнути заборгованість з ОСОБА_1 за зобов`язаннями, що виникли на підставі кредитного договору № 645/4-284 від 17.06.2008 р., укладеного між АКБСР Укрсоцбанк та ОСОБА_1 на суму кредиту 20 500,00 доларів США.

У первісній позовній заяві позивач також посилався на те, що 11.04.2014 року Постійно діючим третейським судом при Асоціації українських банків було прийняте рішення про стягнення з відповідача на користь Публічного акціонерного товариства "Укрсоцбанк" заборгованості за Договором кредиту в сумі 482 470,93 грн. та третейський збір в сумі 5 224,71 грн. Проте, на підтвердження викладених обставин копію рішення третейського суду не надав, а надав роздруківку ухвали Дніпровського районного суду м. Києва у цивільній справі № 755/14916/14-ц про видачу виконавчого листа на підставі рішення третейського суду від 11.04.2014 р. за № 502/14 відносно Особи 1 без ідентифікації.

Аналізуючи пред`явлену позовну заяву (уточнену) про зміну предмету позову про стягнення заборгованості з ОСОБА_1 , судом було встановлено, що у даній заяві представник позивача, як на підставу своїй вимог, посилається на інший кредитний договір, який був укладений між АКБСР Укрсоцбанк та ОСОБА_1 19 жовтня 2007 року за № 645/3-199 про надання відповідачу кредитних коштів в сумі 52 000,00 швейцарських франків.

У своїй заяві про зміну предмету позову представник позивача посилається на теж саме рішення Постійно діючого третейського суду при Асоціації українських банків від 11.04.2014 р., ухваленого у справі № 502/14, при цьому надаючи копію вказаного рішення та зі змісту якого вбачається, що на підставі останнього з ОСОБА_1 стягнуті кошти за кредитним договором № 645/3-199 від 19.10.2007 р. та на який позивач посилається у своїй заяві про зміну предмету позову.

У резолютивній частині заяви про зміну предмету позову позивач просить суд стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором № 645/3-199 в сумі 342 043,69 грн, яка складається з: суми заборгованості за ставкою 3% на кредитну заборгованість 70 718,49 грн.; суми заборгованості за інфляційними витратами на кредитну заборгованість 271325,21 грн.

Отже, з аналізу викладених обставин вбачається, що позивач у своїй заяві про зміну предмету позову фактично змінює як підстави позову, посилаючись на зовсім інший кредитний договір укладений з відповідачем, так і предмет позовну, стягуючи з відповідача іншу суму коштів за іншим кредитним договором.

З огляду на вимоги чинного законодавства, вказане є недопустимим, оскільки одночасна зміна підстав і предмету позову свідчать про пред`явлення позову з абсолютно нових мотивів.

Отже, подана заява про зміну предмету позову не підлягає прийняттю до розгляду.

Керуючись ст. ст. 13, 49, 182, 189, 197 ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

У прийнятті заяви АТ Сенс Банк про зміну предмету позову у цивільній справі за позовом Акціонерного товариства "Сенс Банк" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості - відмовити.

Ухвала окремо від рішення оскарженню не підлягає, заперечення на ухвалу можуть бути включені до апеляційної скарги на рішення суду.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Суддя: Я.А. Чернявська