Справа № 372/5805/24
Провадження № 2-2414/24
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

заочне

16 грудня 2024 року Обухівський районний суд Київської області в складі :

головуючого судді Проць Т.В.

при секретарі Лимаренко О.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Обухівського районного суду Київської області в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Коллект Центр» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,-

ВСТАНОВИВ:

У серпні 2024 року ТОВ «Коллект Центр» звернулось до суду з позовом до ОСОБА_1 в якому просить стягнути з відповідачки на свою користь заборгованість за договорами № 75978933 від 25.07.2021 року та № 3026096 від 24.08.2021 року в розмірі 74 695,38 грн. та судові витрати. Позовні вимоги обґрунтовано тим, що 25.07.2021 року між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та відповідачкою укладено Договір № 75978933, згідно умов якого ОСОБА_1 отримала позику в розмірі 15 000 грн. на власний картковий рахунок. В подальшому, 24.08.2021 року між ТОВ «Маніфою» та відповідачкою укладено Договір № 3026096, згідно умов якого ОСОБА_1 отримала позику в розмірі 4 000 грн. Вказано, що 27.01.2022 року було укладено Договір № 27/01/2022 відповідно до умов якого ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» відступило на користь ТОВ «Коллект Центр» право вимоги за кредитними договорами, в тому числі за Договором № 75978933. Крім цього, 09.02.2022 року було укладено Договір № 08/02-2022, відповідно до якого ТОВ «Маніфою» відступило на користь ТОВ «Вердикт Капітал» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за Договором № 3026096. В подальшому, 10.01.2023 року було укладено Договір № 10-01/2023 відповідно до якого ТОВ «Вердикт Капітал» відступило на користь ТОВ «Коллект Центр» права вимоги за кредитними договорами, в тому числі за Договором № 3026096. Станом на дату подання позову заборгованість відповідачем не погашається, проценти за користування коштами не сплачуються, у зв`язку з чим у відповідача обліковується прострочена заборгованість в розмірі 74 695,38 грн., з яких: заборгованість за основними зобов`язаннями 19000 грн., заборгованість за нарахованими процентами на дату відступлення права вимоги 55420,86 грн., інфляційні збитки 240 грн., нараховані 3% річних 34,52 грн.

Ухвалою судді від 30.10.2024 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито спрощене позовне провадження з повідомленням сторін.

Позивач в судове засідання не з`явився, надав до суду заяву з проханням розглядати справи без її участі задовольнивши позовну заяву в повному обсязі.

Відповідачка в судове засідання не з`явилася, про час розгляду справи була повідомленою належним чином. Причин неявки суду не повідомила, заперечень (відзиву) на позов не надала.

Згідно зі ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2)відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3)відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи.

Суд, на підставі ч. 4 ст. 223, ст. 280 ЦПК України, враховуючи згоду позивача і наявність достатніх даних для вирішення спору, вважає можливим ухвалити заочне рішення.

У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо за положеннями ЦПК України розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється (ч. 2 ст. 247 ЦПК України).

Суд, розглянувши матеріали справи і оцінивши наявні в справі письмові докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні, вирішуючи справу, виходить з наступного.

Встановлено, що 25.07.2021 року між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ОСОБА_1 укладено Договір позики № 75978933.

Згідно п. 1 Договору Позикодавець зобов`язується передати Позичальнику у власність грошові кошти на погоджений умовами Договору строк, шляхом їх перерахування на банківський картковий рахунок Позичальника, а Позичальник зобов`язується повернути Позикодавцеві таку ж суму грошових коштів у день закінчення строку позики або достроково та сплатити Позикодавцю плату (Проценти) від суми позики.

Відповідно до умов Договору Позикодавець надає Позичальнику грошові кошти в розмірі 15000 грн. строком на 30 днів з процентною ставкою (базовою, фіксованою) 1,99%, яка нараховується за кожен день користування Позикою.

Відповідно до п. 6.5 Правил надання грошових коштів у позику ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» у разі неповернення/повернення не в повному розмірі/несвоєчасного повернення Позики та процентів, Позичальнику на таку неповернуту Позику (або її частину) Товариство має право нараховувати Проценти у розмірі, передбаченому Договором позики, за кожен день понадстрокового користування Позикою (або її частиною), починаючи з першого дня такого понадстрокового користування та закінчуючи днем повернення Позики (або її частини) та Процентів, але в будь-якому випадку не більше 90 днів.

Згідно наданого позивачем розрахунку вбачається, що загальна заборгованість відповідача станом на 27.01.2022 року становить 43 706,46 грн., з яких 15 000 грн. тіло кредиту, 28 706,46 грн. нараховані проценти.

27.01.2022 року між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ТОВ «Коллект Центр» було укладено Договір факторингу № 27/01/2022, відповідно до умов якого позивач набув права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за Договором 75978933.

Відповідно до розрахунку заборгованості станом на 10.03.2023 року заборгованість відповідача складає 43 980,98 грн., з яких: 15 000 грн. основна сума кредиту, 28 706,46 грн. заборгованість за відсотками на дату відступлення права вимоги, 34,52 грн. нараховані 3% річних, 240 грн. інфляційні збитки.

Разом з цим, 24.08.2021 року між ТОВ «Маніфою» та ОСОБА_1 було укладено Договір позики № 3026096.

Згідно п. 2.1 Договору позикодавець передає позичальнику у власність грошові кошти (позику), а позичальник приймає на себе обов`язок повернути таку ж суму грошових коштів (суму позики) та сплатити позикодавцю проценти від суми позики та всі інші платежі, пов`язані з виконанням цього договору.

Відповідно до Розділу 2 Договору позики сума позики складає 4 000 грн., строк позики до 22 вересня 2021 року (29 днів).

Згідно п.2.4.2 Договору позики середньоденний розмір процентів за користування позикою, акційний, фіксований: 0,01% від суми позики за кожен день користування позикою в межах повного строку позики.

Відповідно до п.2.4.3 Договору позики середньоденний розмір процентів за користування позикою, базовий, фіксований: 1,99000% від суми позики за кожен день користування позикою в межах повного строку позики.

Згідно п.2.5 Договору позики розмір процентів на прострочену позику, фіксований: 1,01% від суми позики за кожний день з моменту прострочення сплати суми позики та процентів за користування позикою.

Відповідно до п.2.6 Договору позика надається позичальнику шляхом безготівкового переказу на рахунок банківської картки, зареєстрованої позичальником для цієї цілі в особистому кабінеті на веб-сайті товариства протягом 3 (трьох робочих) днів з дати підписання договору.

Згідно п.3.1.1 Договору позики, проценти за користування позикою нараховуються за фактичну кількість календарних днів користування позикою з дня надання позики до повного погашення заборгованості включно.

24.08.2021 року між ТОВ «Маніфою» та ОСОБА_1 було укладено Додаткову угоду № 1 до Договору позики № 3026096 від 24.08.2021 року, якою сторони погодили продовжити строк позики на 30 днів до 22 жовтня 2021 року зі сплатою середньоденного розміру процентів за користування позикою в розмірі 1,99000%.

Згідно розрахунку заборгованості за Договором позики станом на 09.02.2022 року становить 12 088 грн., з яких: 4 000 грн. заборгованість за сумою позики, 8 088 грн. заборгованість за процентами.

09.02.2022 року між ТОВ «Маніфою» та ТОВ «Вердикт Капітал» було укладено Договір факторингу № 09/02-2022, відповідно до умов якого ТОВ «Вердикт Капітал» набув права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за Договором № 3026096.

Як вбачається з розрахунку заборгованості ТОВ «Вердикт Капітал» станом на 10.01.2023 року загальна сума заборгованості ОСОБА_1 становить 52 288 грн., з яких: 4000 грн. заборгованість по основній сумі кредиту, 8 088 грн. заборгованість за відсотками на дату відступлення права вимоги, 40 200 грн. нараховані відсотки згідно умов кредитного договору.

10.01.2023 року між ТОВ «Вердикт Капітал» та ТОВ «Коллект Центр» було укладено Договір факторингу № 10-01/2023, відповідно до умов якого позивач набув права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за Договором № 3026096.

Позивач вказав, що загальний розмір заборгованості ОСОБА_1 за Договором № 3026096 становить 52 288 грн., однак враховуючи принцип розумності, співмірності та пропорційності просить стягнути заборгованість у розмірі 30 714,40 грн., з яких 4000 грн. заборгованість за основним зобов`язанням, 26 714,40 грн. заборгованість за нарахованими процентами на дату відступлення права вимоги.

Відповідно до вимог ч.ч.1, 2, 5 ст. 263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтвердженими тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відповідно до ст. 202 ЦК України, правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Статтею 203 ЦК України визначено, що зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Правочин має вчинятися у формі, встановленій законом. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.

За змістом статей 205, 207 ЦК України, правочин може вчинятися усно або в письмовій формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

Згідно ст. 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Відповідно до ст. 628 ЦК України, зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Статтею 638 ЦК України визначено, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

Відповідно до ч. 1 ст. 204 ЦК України, правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.

Відповідно до ст.ст. 525, 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та закону.

Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Відповідно до ч. 1 ст. 512 ЦК України, кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги), а згідно зі ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора в зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ст. 516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням.

Відповідно до ч. 1 ст. 517 ЦК України первісний кредитор у зобов`язанні повинен передати новому кредиторові документи, які засвідчують права, що передаються, та інформацію, яка є важливою для їх здійснення. Первісний кредитор у зобов`язанні відповідає перед новим кредитором за недійсність переданої йому вимоги, але не відповідає за невиконання боржником свого обов`язку, крім випадків, коли первісний кредитор поручився за боржника перед новим кредитором (ч. 1 ст. 519 ЦК України).

Таким чином, відступлення права вимоги може здійснюватися тільки відносно дійсної вимоги, що існувала на момент переходу цих прав. В справах про визнання недійсними договорів про відступлення права вимоги судам необхідно з`ясовувати обсяг та зміст прав, які переходять до нового кредитора та чи існують ці права на момент переходу.

Аналогічні висновки викладені в постанові Верховного Суду України від 05 липня 2017 року у справі № 752/8842/14-ц.

Відповідно до ст. 1077 ЦК України передбачено, що за договором факторингу одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).

Клієнт може відступити факторові свою грошову вимогу до боржника з метою забезпечення виконання зобов`язання клієнта перед фактором. Зобов`язання фактора за договором факторингу може передбачати надання клієнтові послуг, пов`язаних із грошовою вимогою, право якої він відступає.

Пунктом 1 розпорядження Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг від 06.02.2014 року № 352 «Про віднесення операцій з фінансовими активами до фінансових послуг та внесення змін до розпорядження Державної комісії з регулювання ринків фінансових послуг України від 03.04.2009 року №231» до фінансової послуги факторингу віднесено сукупність таких операцій з фінансовими активами (крім цінних паперів та похідних цінних паперів): фінансування клієнтів - суб`єктів господарювання, які уклали договір, з якого випливає право грошової вимоги; набуття відступленого права грошової вимоги, у тому числі, права вимоги, яке виникне в майбутньому, до боржників за договором, на якому базується таке відступлення; отримання плати за користування грошовими коштами, наданими у розпорядження клієнта, у тому числі, шляхом дисконтування суми боргу, розподілу відсотків, винагороди, якщо інший спосіб оплати не передбачено договором, на якому базується відступлення.

Відповідно до ст. 1078 ЦК України предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога).

Майбутня вимога вважається переданою фактору з дня виникнення права вимоги до боржника. Якщо передання права грошової вимоги обумовлене певною подією, воно вважається переданим з моменту настання цієї події.

Частиною 1 статті 79 ЦПК України передбачено, що достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.

Відповідно до ст. 80 ЦПК України, достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Згідно з ч.ч. 1, 5, 6 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Судом установлено, що відповідач не сплатила своєчасно грошові кошти для погашення позики за договором № 75978933 від 25.07.2021 року.

Відповідно до наявного в матеріалах справи розрахунку заборгованості, складеного ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНТСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» за договором № 75978933 від 25.07.2021 року загальна заборгованість відповідача станом на 27.01.2022 року становить 43 706 грн. 46 коп., з них: 15000 грн. - залишок суми позики, 28 706,46 грн. заборгованість за процентами нарахованими за період з 25.07.2021 року по 27.01.2022 року.

Водночас згідно з пп. 6.5 п.6 Правил надання грошових коштів у позику ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ», затверджених рішенням загальних зборів учасників ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» протокол №11/02/2021 від 11.02.2021, у разі неповернення/повернення не в повному розмірі/несвоєчасного повернення Позики та процентів, Позичальнику на таку неповернуту Позику (або її частину) Товариство має право нараховувати Проценти у розмірі, передбаченому Договором позики, за кожен день понадстрокового користування Позикою (або її частиною), починаючи з першого дня такого понадстрокового користування та закінчуючи днем повернення Позики (або її частини) та процентів, але в будь-якому випадку не більше 90 календарних днів. Позичальник розуміє та погоджується з тим, що нарахування Процентів на Позику (або її частину) за понадстрокове користування Позикою за Договором позики не є штрафом, пенею чи будь-якою іншою штрафною санкцією в розумінні чинного законодавства, а застосовується виключно в якості процентної ставки на Позику за понадстрокове користування.

Відтак, нарахування процентів відповідачу понад вказаний строк у період з 23.11.2021 року по 27.01.2022 року є протиправним, а тому належна до стягнення з відповідача сума процентів за договором № 75978933 від 25.07.2021 року становить 23 730,90 грн.

Крім того, позовні вимоги позивача про стягнення з відповідача 3 % річних та інфляційних збитків за період з 27.01.2022 року по 23.02.2022 року є безпідставними, оскільки не відповідають приписам пункту 15 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України та не підлягають до задоволення.

Таким чином, суд дійшов висновку про стягнення з відповідача ОСОБА_1 на користь позивача ТОВ «Коллект Центр» заборгованості за договором № 75978933 від 25.07.2021 року в розмірі 38 730,90 грн., з яких: 15 000 грн. тіло позики, 23 730,90 грн. нараховані проценти згідно умов договору.

Разом з цим, відповідач не сплатила своєчасно грошові кошти для погашення позики за договором № 3026096 від 24.08.2021 року.

Позивач вказав, що загальний розмір заборгованості ОСОБА_1 за Договором № 3026096 становить 52 288 грн., однак враховуючи принцип розумності, співмірності та пропорційності просить стягнути заборгованість у розмірі 30 714,40 грн., з яких 4000 грн. заборгованість за основним зобов`язанням, 26 714,40 грн. заборгованість за нарахованими процентами на дату відступлення права вимоги, однак суд не може погодитись з вказаним розміром заборгованості виходячи з наступного.

Заборгованість відповідача за тілом кредиту по вказаному договору становить 4000 грн. і вимога позивача в цій частині є доведеною, а тому підлягає задоволенню.

Разом з тим, вимога позивача в частині стягнення з відповідача заборгованості за відсотками в розмірі 26 714,40 грн. є необґрунтованою і недоведеною.

Судом встановлено, що строк позики становить 29 днів. Сторони погодили, що середньоденний розмір процентної ставки за користування позикою становить 0,01000%. Таким чином заборгованості відповідача перед позивачем за відсотками вказаного строку становить 11,60 грн.

Разом з цим, сторони погодили продовжити строк позики на 30 днів з процентною ставкою 1,99000%, відтак сума нарахованих процентів за вказаний період позики складає 2388 грн.

Таким чином, з огляду на зазначене, оскільки відповідач умови вказаного кредитного договору належним чином не виконувала, то суд вважає за необхідне, частково задовольняючи позовні вимоги, стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за кредитним договором в загальному розмірі 5 399,60 грн., з яких: 4000 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу; 2399,60 - сума заборгованості за відсотками.

Зважаючи на викладене, в іншій частині в позові необхідно відмовити.

Частиною 1статті 133 ЦПК України визначено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Пунктом 1 ч. 3ст. 133 ЦПК України передбачено, що до витрат пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Згідно з ч.ч.1, 2ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Так як позов ТОВ «Коллект Центр» задоволено частково (48,34%), то суд вважає за необхідне стягнути пропорційно розміру задоволених позовних вимог з відповідача на користь позивача витрати на сплату судового збору в розмірі 1464 грн. та розумні витрати на правову допомогу в розмірі 3000 грн.

На підставі вищевикладена керуючись ст.ст. 2, 4, 5, 6, 81, 141, 263-265, 280-282, 352, 354 ЦПК України, ст. 509, 525, 526, 530, 536, 599, 1048, 1049, 1050, 1054, 1077 ЦК України, суд,

ВИРІШИВ:

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Коллект центр» задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Коллект Центр» заборгованість за Договорами № 75978933 від 25.07.2021 року та № 3026096 від 24.08.2021 року в розмірі 36 114 грн., витрати на правову допомогу в розмірі 3000 грн. та витрати зі сплати судового збору в розмірі 1464 грн., а всього стягнути 40 578 грн.

В іншій частині позову відмовити.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня отримання його копії.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Т.В. Проць