Справа № 165/1500/24 Головуючий у 1 інстанції: Бахаєв І. М.
Провадження № 22-ц/802/1268/24 Доповідач: Здрилюк О. І.
ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 грудня 2024 року місто Луцьк

Волинський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - судді Здрилюк О. І.,

суддів - Бовчалюк З. А., Карпук А. К.,

секретар судового засідання Ганжа М. І.,

з участю заявника ОСОБА_1 ,

представника Міністерства юстиції України Павлік І. В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції цивільну справу за заявою ОСОБА_1 про відшкодування моральної шкоди, завданої незаконними діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури і суду, за апеляційною скаргою заявника ОСОБА_1 на ухвалу Іваничівського районного суду Волинської області від 15 листопада 2024 року,

В С Т А Н О В И В :

03 квітня 2024 року через систему «Електронний суд» ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою про відшкодування моральної шкоди, завданої незаконними діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури і суду, у якій просив визначити розмір заподіяної йому моральної шкоди у сумі 440 200 грн та стягнути її з Державного бюджету України.

Заяву мотивує тим, що вона подана на підставі спеціального Закону України «Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури і суду» № 266/94-ВР, який не визначає вимог щодо процесуальної форми такої заяви.

Факт наявності у нього статусу обвинуваченого у кримінальному провадженні № 000005 обґрунтовує текстом ухвали Нововолинського міського суду Волинської області від 31.07.2017 у справі № 165/1060/17.

Зазначає, що ухвалою Нововолинського міського суду Волинської області від 31 липня 2017 року у справі № 165/1060/17 звільнено від кримінальної відповідальності ОСОБА_2 та закрито відносно неї кримінальне провадження № 000005 від 28 лютого 2017 року. Ухвалою Волинського апеляційного суду від 25 березня 2021 року цю ухвалу було скасовано із призначенням нового розгляду в суді першої інстанції, у зв`язку з невідповідністю висновків суду першої інстанції фактичним обставинам кримінального провадження, істотними порушеннями вимог кримінального процесуального законодавства та неповнотою судового розгляду.

Із тексту ухвали Нововолинського міського суду Волинської області від 31 липня 2017 року випливає, що у ньому описується роль та дії ОСОБА_3 та його, як учасників стійкої організованої групи, хоча факти його можливої злочинної діяльності не встановлено обвинувальним вироком суду, який набрав би законної сили. В ухвалі суду фактично були встановлені обставини вчинення злочинів іншими особами, назви яких зазначено в ухвалі і цих осіб, зокрема його, можливо ідентифікувати.

У подальшому ухвалою Нововолинського міського суду Волинської області від 27 вересня 2022 року кримінальне провадження було закрито, у зв`язку зі смертю обвинуваченої.

Вважає, що незаконними діями органів, які здійснюють оперативно-розшукову діяльність, досудове розслідування, прокуратури і суду йому було завдано моральну шкоду, розмір якої просив визначити у сумі 440 200 грн та стягнути її з Державного бюджету України.

Ухвалою Іваничівського районного суду Волинської області від 03 травня 2024 року, залишеною без змін постановою Волинського апеляційного суду від 14 червня 2024 року, заяву ОСОБА_1 було визнано неподаною та йому повернуто.

Постановою Верховного Суду від 18 жовтня 2024 року касаційну скаргу ОСОБА_1 задоволено частково. Ухвалу Іваничівського районного суду Волинської області від 03 травня 2024 року і постанову Волинського апеляційного суду від 14 червня 2024 року скасовано, а справу направлено до суду першої інстанції для вирішення питання про відкриття провадження у справі.

15 листопада 2024 року цивільна справа надійшла з Верховного Суду до Іваничівського районного суду Волинської області.

Ухвалою Іваничівського районного суду Волинської області від 15 листопада 2024 року відмовлено у відкритті провадження у цивільній справі за заявою ОСОБА_1 про відшкодування моральної шкоди, завданої незаконними діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури і суду.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 , посилаючись на невідповідність висновків суду обставинам справи і порушення норм процесуального права, просить скасувати ухвалу суду та прийняти нове судове рішення про задоволення його заяви.

Відзив на апеляційну скаргу не подавався.

У судовому засіданні ОСОБА_1 в режимі відеоконференції апеляційну скаргу підтримав із наведених у ній підстав і просив її задовольнити.

Представник Міністерства юстиції України Павлік І. В. апеляційну скаргу заперечила і просила залишити її без задоволення.

Під час надання пояснень по апеляційній скарзі відеозв`язок зі сторони ОСОБА_1 постійно переривався, неодноразово відновлювався до того моменту, допоки заявник не вийшов з відеоконференції, чим відмовився від подальшої участі у судовому засіданні.

Постановляючи ухвалу від 05.12.2024, Волинський апеляційний суд, задовольняючи клопотання ОСОБА_1 про його участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції, попередив заявника, що відповідно до вимог ч. 5 ст. 212 ЦПК України ризики технічної неможливості участі у відеоконференції поза межами приміщення суду, переривання зв`язку тощо несе учасник справи, який подав відповідну заяву.

Ураховуючи наведене, судове засідання було продовжено без участі заявника.

Заслухавши учасників судового розгляду, дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи апеляційної скарги, законність та обґрунтованість ухвали суду, апеляційний суд доходить висновку, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а ухвалу суду залишити без змін з таких підстав.

Суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї (ч. ч. 1, 2 ст. 367 ЦПК України).

Підставою відмови у відкритті провадження у цій справі за заявою ОСОБА_1 судом першої інстанції зазначено п. 3 ч. 1 ст. 186 ЦПК України, згідно з яким суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо у провадженні цього чи іншого суду є справа зі спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав.

Колегія суддів погоджується із таким висновком.

Процесуальний порядок провадження у цивільних справах визначається ЦПК України та іншими законами України, якими встановлюється зміст, форма, умови виконання процесуальних дій, сукупність цивільних процесуальних прав і обов`язків суб`єктів цивільно-процесуальних правовідносин та гарантій їх реалізації.

Відповідно до частини першої статті 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд (частина третя статті 13 ЦПК України).

В силу вимог цивільного процесуального законодавства суддя, після одержання заяви з`ясовує наявність/відсутність підстав для відкриття/відмови у відкритті провадження у цивільній справі, встановлених ЦПК України.

Відповідно до вимог п. 3 ч. 1 ст. 186 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо у провадженні цього чи іншого суду є справа зі спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав.

При вирішенні питання про відкриття провадження у справі судом першої інстанції встановлено, що у провадженні цього ж Іваничівського районного суду Волинської області знаходиться цивільна справа № 165/2874/24 за заявою ОСОБА_1 до Держави Україна в особі Міністерства юстиції України про відшкодування моральної шкоди, завданої незаконними діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури і суду, у якій ухвалою суду від 31 жовтня 2024 року відкрито провадження у справі.

Із оприлюднених у Єдиному державному реєстрі судових рішень, прийнятих судом першої та апеляційної інстанцій у справі № 165/2874/24 апеляційним судом встановлено наступні обставини.

Після прийняття ухвали Іваничівського районного суду Волинської області від 03 травня 2024 року та її залишення без змін постановою Волинського апеляційного суду від 14 червня 2024 року про визнання неподаною та повернення заяви ОСОБА_1 у цій справі, ОСОБА_1 подав касаційну скаргу на ці судові рішення і одночасно повторно подав до Іваничівського районного суду Волинської області позовну заяву до Держави Україна в особі Міністерства юстиції України про відшкодування моральної шкоди, завданої незаконними діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури і суду (справа № 165/2874/24).

ОСОБА_1 свою повторно подану заяву мотивує тим, що ухвалою Нововолинського міського суду Волинської області від 31 липня 2017 року по справі № 165/1060/17 звільнено від кримінальної відповідальності ОСОБА_2 та закрито відносно неї кримінальне провадження №000005 від 28 лютого 2017 року. Ухвалою Волинського апеляційного суду від 25 березня 2021 року вищевказана ухвала була скасована у зв`язку з невідповідністю висновків суду першої інстанції фактичним обставинам кримінального провадження, істотними порушеннями вимог кримінального процесуального законодавства та неповнотою судового розгляду з призначенням нового розгляду в суді першої інстанції.

Посилається на те, що в ухвалі суду зазначено інформацію про вчинення злочинів іншими особами, в тому числі ТОВ «Сібуд», директором якого є ОСОБА_1 , як учасниками стійкої організованої групи.

Ухвалою Нововолинського міського суду Волинської області від 27 вересня 2022 року кримінальне провадження було закрито у зв`язку зі смертю обвинуваченої.

Вважаючи, що незаконними діями органів, які здійснюють оперативно-розшукову діяльність, досудове розслідування, прокуратури і суду, йому було завдано моральну шкоду, ОСОБА_1 просить стягнути на свою користь з Державного бюджету України 440 600 грн.

31 жовтня 2024 року Іваничівським районним судом Волинської області постановлено ухвалу про прийняття позовної заяви до розгляду та відкриття провадження у справі.

Постановою Верховного Суду від 18 жовтня 2024 року касаційну скаргу ОСОБА_1 задоволено частково. Ухвалу Іваничівського районного суду Волинської області від 03 травня 2024 року і постанову Волинського апеляційного суду від 14 червня 2024 року у цій справі скасовано, а справу направлено до суду першої інстанції для вирішення питання про відкриття провадження у справі.

Цивільна справа надійшла з Верховного Суду до Іваничівського районного суду Волинської області 15 листопада 2024 року.

Оскільки на дату надходження цієї цивільної справи № 165/1500/24 до Іваничівського районного суду Волинської області (15.11.2024) у провадженні цього ж Іваничівського районного суду Волинської області знаходилася цивільна справа № 165/2874/24 за заявою ОСОБА_1 до Держави Україна в особі Міністерства юстиції України про відшкодування моральної шкоди, завданої незаконними діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури і суду, тобто є справа зі спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав, у якій ухвалою суду від 31 жовтня 2024 року відкрито провадження у справі, то суд першої інстанції дійшов вірного висновку про наявність передбачених п. 3 ч. 1 ст. 186 ЦПК України підстав для відмови у відкритті провадження у цій справі № 165/1500/24.

Згідно зі ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Доводи апеляційної скарги спростовуються вищенаведеними обставинами страви та не містять встановлених законом підстав для скасування оскаржуваної ухвали, постановленої з додержанням норм процесуального права.

Керуючись ст. ст. 367, 374, 375, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу заявника ОСОБА_1 залишити без задоволення, а ухвалу Іваничівського районного суду Волинської області від 15 листопада 2024 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя

Судді