Справа №489/5933/23
Провадження №2/489/237/24
ЗАОЧНЕ Р І Ш Е Н Н Я
09 грудня 2024 м. Миколаїв
Ленінський районний суд міста Миколаєва у складі:
головуючого - судді Рум`янцевої Н.О.,
із секретарем судового засідання - Ставратій Я.С.,
за участю: позивачки - ОСОБА_1 , представниці позивачки - Оніщенко Л.В. , представниці третьої особи - Воротинцевої Н.В.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Миколаєві в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , третя особа - Служба у справах дітей адміністрації Інгульського району Миколаївської міської ради про позбавлення батьківських прав та призначення опікуна
Позивачка, через свою представницю - адвокатку Онищенко Л.В., звернулася до суду з позовом, яким просила: позбавити батьківських прав ОСОБА_3 та ОСОБА_4 відносно їх малолітніх дітей: ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 ; призначити ОСОБА_1 опікуном малолітнім ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 . Мотивуючи вимоги тим, що ОСОБА_3 є рідною донькою позивачки. Відповідачі є батьками малолітніх ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 . ОСОБА_3 , починаючи від народження дітей, дітьми не опікувалася, разом з дітьми не проживала, з родильного будинку дітей забирала позивачка з працівниками служби у справах дітей. Від народження, дітьми займається позивачка, діти фактично перебувають під її опікою. ОСОБА_3 веде бродяжний спосіб життя, зловживає наркотичними засобами, внаслідок чого притягалася до кримінальної відповідальності. Місцезнаходження доньки позивачці невідоме, відповідачка оголошена в розшук. Відповідачі ухиляються від обов`язків по вихованню до своїх дітей, не проявляє зацікавленості до них, не цікавляться їх здоров`ям, матеріальної допомоги на утримання дітей не надають, не цікавляться духовним, фізичним та соціальним розвитком дітей. Позивачка в свою чергу виконує всі батьківські обов`язки, опікується дітьми та матеріально їх забезпечує, піклується про їх життя та здоров`я.
Ухвалою суду від 23.10.2023, звільнено ОСОБА_1 від сплати судового збору по справі № 489/5933/23.
Ухвалою суду від 23.10.2023, позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі та призначено підготовче судове засідання в порядку загального позовного провадження.
Ухвалою суду від 19.12.2023, закрито підготовче судове засідання та призначено справу до судового розгляду по суті.
Відповідно до ч. 3 ст. 211 ЦПК України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів.
Від представника позивачки надійшла заява про розгляд справи за його відсутності та відсутності позивачки, просив позовні вимоги задовольнити.
Відповідачі у судове засідання не з`явились по невідомим суду причинам. Про дату, час та місце судового засідання повідомлялись належним чином. Причини неявки суду не повідомили.
Від представника третьої особи надійшла заява про розгляд справи за його відсутності. Просить прийняти рішення в найкращих інтересах дитини.
Згідно ч.1 ст.280 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Передбачених ч. 2 ст. 223 ЦПК України підстав для відкладення розгляду справи судом не встановлено, судом прийнято рішення про розгляд справи за відсутності сторін, на підставі доказів, поданих разом із матеріалами позову з ухваленням заочного рішення відповідно до ст. ст. 280-283 ЦПК України.
Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, у відповідності до ч. 5 ст. 268 ЦПК України, є дата складання повного судового рішення.
Згідно вимог ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
З`ясувавши обставини та дослідивши надані докази, суд приходить до висновку, що встановлені наступні факти та відповідні правовідносини.
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 є рідною донькою ОСОБА_9 та ОСОБА_1 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 .
З свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_2 вбачається, що ОСОБА_3 зареєструвала шлюб 29 квітня 2022 року з ОСОБА_4 та змінила прізвище на « ОСОБА_3 ».
Як вбачається з свідоцтв про народження серії НОМЕР_3 , серії НОМЕР_4 та серії НОМЕР_5 , ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 є рідними дітьми ОСОБА_4 та ОСОБА_3 .
Позивачка зазначає, зо батьки не турбуються, не виховують та не утримують своїх дітей. Вважає, що позбавлення їх батьківський прав відповідає найкращим інтересам дітей.
Відповідно до статті 8 Закону України « Про охорону дитинства», кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх заміняють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.
Відповідно до ч.8 ст.7 СК України, регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини.
Відповідно до ст.150 СК України, батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Батьки зобов`язані поважати дитину. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов`язку батьківського піклування щодо неї. Забороняються будь-які види експлуатації батьками своєї дитини. Забороняються фізичні покарання дитини батьками, а також застосування ними інших видів покарань, які принижують людську гідність дитини.
Відповідно до ст.151 СК України, батьки мають переважне право перед іншими особами на особисте виховання дитини. Батьки мають право залучати до виховання дитини інших осіб, передавати її на виховання фізичним та юридичним особам. Батьки мають право обирати форми та методи виховання, крім тих, які суперечать закону, моральним засадам суспільства.
В ст.155 СК України вказано, що здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. Відмова батьків від дитини є неправозгідною, суперечить моральним засадам суспільства. Ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом.
У ч.1 ст.157 СК України передбачено, що питання виховання дитини вирішується батьками спільно. Той з батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов`язаний брати участь у вихованні і має право на особисте спілкування з нею.
Відповідно до ст.141 СК України, мати і батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини.
Позбавлення батьківських прав є, з одного боку, засобом захисту прав дитини, а з другого - заходом впливу на батьків, які неналежним чином виконують свої батьківські обов`язки стосовно дитини. Позбавлення батьківських прав можливе виключно на підставі рішення суду. Частиною 1 ст.164 СК України встановлено вичерпний перелік підстав для позбавлення батьківських прав.
В ч.1 п.2 ст.164 СК України вказано, що мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх батьківських обов`язків по вихованню дитини.
Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України у п.п.15, 16 постанови № 3 від 30 березня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» із змінами, позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надаються дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, та і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.
Статтею 165 СК України визначено перелік осіб, які мають право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав. Такими особами є один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла 14 років.
Відповідно до частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (частина перша статті 76 ЦПК України).
Представниця позивачки зазначає, що відповідачі, починаючи від народження дітей, дітьми не опікуються, з родильного будинку дітей забирала позивачка з працівниками служби у справах дітей.
Відповідно до довідки про реєстрацію місця проживання особи з Департаменту з надання адміністративних послуг Миколаївської міської ради від 29.01.2019 за вих. № 19.03.03-21/І/947/19, ОСОБА_3 зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 .
З характеристики наданої ст.. ДОП ВП № 2 МРУП ГУНП в Миколаївській області Нагорним О., вбачається, що ОСОБА_3 проживає за адресою: АДРЕСА_1 протягом тривалого часу. За місцем мешкання характеризується з посередньої сторони. З сусідами відносини не підтримує. До порушень публічного порядку не схильна. Була помічена у вживанні та зберіганні наркотичних засобів. Відповідно до ІПНП «Армор», впродовж 2022 року по теперішній час ОСОБА_3 до адміністративної відповідальності не притягувалася. Інших матеріалів у відділенні поліції відносно ОСОБА_3 , немає.
06 вересня 2023 року ОСОБА_1 звернулася до відділення поліції № 2 Миколаївського районного управління ГУНП в Миколаївської області з заявою про оголошення в розшук її доньки - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 .
Згідно листа Управління соціальних виплат і компенсацій Інгульського району Департаменту праці та соціального захисту населення Миколаївської міської ради від 11.05.2023 за вих. № 538/09.02.01-13, відповідно до інформації, отриманої від Миколаївського міського центру соціальних служб від 05.05.2023, вихованням та утриманням дітей займається бабуся - ОСОБА_1 . Батько, ОСОБА_4 , проживає окремо. Рекомендовано розглянути можливість щодо постійного проживання батька ОСОБА_4 разом з дитиною ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 з метою створення належних умов для її повноцінного утримання та виховання для отримання державної допомоги при народженні дитини.
Станом на день розгляду справи, суду не надано належних та допустимих доказів, які свідчать про виявлення відповідачами батьківських обов`язків по вихованню, піклуванню та утриманню малолітніх дітей належним чином. З долучених до матеріалів справи рішень, висновків опікунської ради підтверджується, що відповідачі протягом тривалого часу не піклуються про своїх малолітніх дітей, не цікавляться їх життям, участі у вихованні не приймають.
У судовому засіданні було встановлено, що мати залишала дітей одразу після народження, з пологового будинку дітей забирала бабуся. Жодного інтересу до дітей ані мати ані батько не мають, не бачяться з ним та не приймають участі в їх вихованні та утриманні.
Аналізуючи наведені обставини, слід прийти до висновку, що дійсно поведінка відповідачів вказує на те, що вони не виявляють батьківського піклування та свідомо нехтують своїми батьківськими обов`язками щодо своїх малолітніх дітей, а тому, з метою захисту законних прав та інтересів малолітніх дітей, відповідачів слід позбавити батьківських прав, як таких, що ухиляються від виконання своїх батьківських обов`язків.
Щодо позовних вимог про призначення ОСОБА_1 опікуном малолітніх ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , суд приходить до наступного.
Згідно Акта обстеження умов проживання від 06.09.2023 за вих. № 04.07-01-16/988, представниками Служби у справах дітей адміністрації Інгульського району Миколаївської міської ради обстежено житлово-побутові умови квартири АДРЕСА_2 , та встановлено, що умови проживання потребують прибирання. Для виховання та розвитку дітей створені належні умови, у кімнаті є: меблі, 2 телевізори, іграшки, речі у наявності. Квартира потребує ремонту.
Між КНП ММР «Центр первинної медико-санітарної допомоги № 2» укладені декларації про вибір лікаря, який надає первинну медичну допомогу № 0001-Т26К-Т2А0 відносно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ; № НОМЕР_6 відносно ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 ; № 0001-6Р82-НРА0 відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Законний представник яких зазначено - ОСОБА_1 .
Як вбачається з висновків про стан здоров`я, фізичний і розумовий розвиток дитини: ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_5 є здоровими.
Відповідно до листа Управління соціальних виплат і компенсацій Інгульського району Департаменту праці та соціального захисту населення Миколаївської міської ради від 11.05.2023 за вих. № 538/09.02.01-13, вихованням та утриманням дітей займається бабуся ОСОБА_1 призначити допомогу при народженні дитини не має можливості.
Як вбачається з довідки Миколаївського обласного центру зайнятості Інгульського управління Миколаївської філії від 03.08.2023 за вих. № 149-23-мі, ОСОБА_1 не перебуває на обліку у Миколаївської філії Інгульського управління Миколаївського обласного центру зайнятості як безробітна та допомогу по безробіттю не отримує.
Згідно відомостей з Державного реєстру фізичних осіб - платників податків про джерела/суми виплачених доходів та утриманих податків станом на 02.08.2023, інформація про доходи ОСОБА_1 за період з 4 кварталу 2022 року по 1 квартал 2023 року, відсутня.
З характеристики наданої ст.. ДОП ВП № 2 МРУП ГУНП в Миколаївській області Нагорним О. від 25.09.2023, вбачається, що ОСОБА_1 проживає за адресою: АДРЕСА_1 тривалий час. Відповідно до ІПНП «Армор» ОСОБА_1 за період часу з 2022 року по 2023 рік до адміністративної відповідальності не притягувалася. Скарг від сусідів відносно ОСОБА_1 не надходило. Компрометуючих матеріалів відносно ОСОБА_1 у ВП № 2 МРУП ГУНП у Миколаївській області не має.
З свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_7 , вбачається, що з 20 жовтня 2022 року ОСОБА_1 перебуває у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_10 .
Як вбачається з висновків про стан здоров`я від 21.02.2024, ОСОБА_1 є здоровою та може бути опікуном.
Відповідно до довідки з КНП «Миколаївський обласний центр психічного здоров`я» МОР від 09.08.2023 за вих. № 490, ОСОБА_1 за даними реєстратури на наркологічному та психіатричному обліку не знаходиться.
Згідно витягу з інформаційно-аналітичної системи «Облік відомостей про притягнення особи до кримінальної відповідальності та наявності судимості» серії ВР № 001935052, ОСОБА_1 на території України станом на 27.12.2023, не знятої чи непогашеної судимості не має.
З витягу з реєстру територіальної громади від 18.02.2024, ОСОБА_1 зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 .
Як вбачається з листа відділення поліції № 2 Миколаївського районного управління поліції в Миколаївській області від 20.09.2023 за вих. № А-07/52-2023, під час проведення перевірки за зверненням ОСОБА_1 щодо надання допомоги у встановлені місцезнаходження доньки ОСОБА_3 , із заявою звернулася ОСОБА_3 , яка просить подальшу перевірку не проводити, потерпілою себе не вважає, правопорушень відносно неї не вчинено.
Відповідно до ст. 55 Цивільного кодексу України опіка та піклування встановлюються з метою забезпечення особистих немайнових і майнових прав та інтересів малолітніх, неповнолітніх осіб, а також повнолітніх осіб, які за станом здоров`я не можуть самостійно здійснювати свої права і виконувати обов`язки.
Частиною 1 ст. 59 Цивільного кодексу України, піклування встановлюється над неповнолітніми особами, які є сиротами або позбавлені батьківського піклування, та фізичними особами, цивільна дієздатність яких обмежена.
Згідно ч. 4 ст. 60 Цивільного кодексу України, суд встановлює піклування над неповнолітньою особою, якщо при розгляді справи буде встановлено, що вона позбавлена батьківського піклування, і призначає піклувальника за поданням органу опіки та піклування.
Частинами 2, 3 та 4 ст. 63 Цивільного кодексу України опікуном або піклувальником може бути лише фізична особа з повною цивільною дієздатністю. Фізична особа може бути призначена опікуном або піклувальником лише за її письмовою заявою. Опікун або піклувальник призначаються переважно з осіб, які перебувають у сімейних, родинних відносинах з підопічним, з урахуванням особистих стосунків між ними, можливості особи виконувати обов`язки опікуна чи піклувальника. При призначенні опікуна для малолітньої особи та при призначенні піклувальника для неповнолітньої особи враховується бажання підопічного.
Відповідно до ч.ч. 1,3 ст. 243 Сімейного кодексу України опіка, піклування встановлюється над дітьми-сиротами і дітьми, позбавленими батьківського піклування. Опіка, піклування над дитиною встановлюється органом опіки та піклування, а також судом, у випадках, передбачених Цивільним кодексом України.
Згідно ч. 1, 2 ст. 244 Сімейного кодексу України опікуном, піклувальником дитини може бути за її згодою повнолітня дієздатна особа. При призначенні дитині опікуна або піклувальника органом опіки та піклування враховуються особисті якості особи, її здатність до виховання дитини, ставлення до неї, а також бажання самої дитини.
Орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв`язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи. Суд може не погодитися з висновком органу опіки та піклування, якщо він є недостатньо обґрунтованим, суперечить інтересам дитини.
Суд встановлює опіку над малолітньою особою, якщо при розгляді справи буде встановлено, що вона позбавлена батьківського піклування, і призначає опікуна за поданням органу опіки та піклування (ч.3 ст. 60 СК України).
Вищенаведені норми закону дають підстави для висновку, що питання про призначення опікуна повинно вирішуватись зокрема на підставі подання уповноваженого органу опіки та піклування.
В поданні зазначено, що ОСОБА_1 надала неповний пакет документів, який передбачений пунктом 40 Порядку провадження органами опіки та піклування діяльності, пов`язаної із захистом прав дитини, не зазначаючи при цьому які саме документи не надані.
У судовому засіданні представниця третьої особи вказала, що орган опіки бажав би встановити опіку за власним рішенням, оскільки в майбутньому внаслідок неналежного виконання ОСОБА_1 як опікуном дітей своїх обов`язків процедура скасування опіки відбувалась би більш спрощеним шляхом.
З наданих і позивачкою і органом опіки та піклування документів вбачається, що для дітей створені задовільні умови проживання та розвитку дітей, іграшки, продукти харчування дитячі речі в наявності. Позивачка та її чоловік пройшли медичне обстеження та їх стан здоров`я дозволяє їм бути опікунами, судимостей не мають. Чоловік позивачки працює. Позивачка не працює, оскільки весь час зайняти з дітьми. В інтересах дітей укладені декларації з лікарем педіатром, згідно висновків про стан здоров`я, фізичний та розумовий розвиток, діти здорові.
Все це, на думку суду, є наслідком виховання дітей саме позивачкою.
Дані про те, що наявні підстави того, що ОСОБА_1 , не може бути призначена піклувальником над малолітніми дітьми: ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , у суду відсутні.
Враховуючи те, що на момент ухвалення судом рішення у даній справі ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 є малолітніми, суд приходить до висновку, що слід призначити ОСОБА_1 опікуном над малолітніми ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , які позбавлені батьківського піклування, оскільки діти з народження мешкають з бабусею та виховуються нею. Органом опіки не надано жодного належного та достатнього доказу який би стверджував відхилення від нормального фізичного, психічного та розумового розвитку дітей внаслідок виховання позивачки, або створення неналежних умов проживання та утримання, або небажання дітей залишатись з бабусею.
З огляду на досліджені докази в їх сукупності суд вважає, що позов підлягає задоволенню в повному обсязі.
Згідно із ч. 6 ст. 141 Цивільного процесуального кодексу України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. За такого, з відповідачів на користь держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 1073 грн. 60 коп..
Керуючись ст. ст. 4, 12, 89, 259, 263-265 Цивільного процесуального кодексу України, суд
позов ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , третя особа - Служба у справах дітей адміністрації Інгульського району Миколаївської міської ради про позбавлення батьківських прав та призначення опікуна - задовольнити.
Позбавити ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , батьківських прав відносно їх малолітніх дітей: ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .
Встановити над ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 опіку та призначити їх опікуном ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 .
Стягнути з ОСОБА_3 , ОСОБА_4 на користь держави судовий збір у розмірі 1073 грн. 60 коп., з кожного по 536 грн. 80 коп.
Судове рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано відповідачем протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Апеляційна скарга на судове рішення може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення або з дня складання повного судового рішення.
Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження.
Апеляційні скарги подаються учасниками справи в порядку статті 355 ЦПК України безпосередньо до Миколаївського апеляційного суду.
Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_8 .
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_9 .
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , останнє відоме місце реєстрації: АДРЕСА_3 .
Повний текст судового рішення складено «18» грудня 2024.
Суддя Н.О. Рум`янцева