Справа № 333/5753/24
У Х В А Л А

17 грудня 2024 р. м. Запоріжжя

Комунарський районний суд м. Запоріжжя в складі головуючого - судді Ковальової Ю.В., секретар судового засідання - Дондик О.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересовані особи: ІНФОРМАЦІЯ_1 , Військова частина НОМЕР_1 Національної гвардії України, Міністерство внутрішніх справ України, Головне управління Національної гвардії України, ОСОБА_2 про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу та перебування на утриманні,

за участі:

заявниці - ОСОБА_1 ,

представника заявниці - адвоката Сімонець Є.О.,

заінтересованої особи- ОСОБА_2 ,

В СТ А Н О В И В:

В провадження Комунарського районного суду м. Запоріжжя 28.06.2024 надійшла заява ОСОБА_1 , заінтересовані особи: ІНФОРМАЦІЯ_1 , Військова частина НОМЕР_1 Національної гвардії України, Міністерство внутрішніх справ України, Головне управління Національної гвардії України, ОСОБА_2 про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу та перебування на утриманні.

Заява мотивована тим, що з 2020 року вона проживала з ОСОБА_3 без реєстрації шлюбу як чоловік та жінка, вели спільне господарство. ОСОБА_3 був призваний до лав Збройних Сил та знаходився в зоні бойових дій. 31.01.2024 він зник безвісти в районі села Мала Токмачка Пологівського району Запорізької області. Метою встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу, є подальша реалізація прав, як члена сім`ї зниклого безвісти військовослужбовця.

Ухвалою судді від 03.07.2024 відкрито провадження у даній справі, призначено судове засідання, залучено в якості заінтересованих осіб Міністерство оборони України та ОСОБА_2 , витребувано інформацію про перебування в зареєстрованому шлюбі ОСОБА_3 та ОСОБА_1 .

Ухвалою суду від 17.09.2024 залучено до участі у справі в якості заінтересованої особи - Міністерство внутрішніх справ України, виключено з числа учасників процесу заінтересовану особу - Міністерство оборони України.

Ухвалою суду від 29.10.2024 залучено до участі у справі в якості заінтересованої особи - Головне управління Національної гвардії України.

Від ОСОБА_2 , який є побратимом ОСОБА_3 та особою, на чию користь складено заповіт ОСОБА_3 , 11.11.2024 надійшли заперечення по справі, в яких останній заперечує факт проживання однією сім`єю заявниці з ОСОБА_3 , наводячи відповідні аргументи та надаючи докази цьому.

Враховуючи аргументи ОСОБА_2 , судом поставлено на обговорення питання про залишення заяви ОСОБА_1 без розгляду у зв`язку із наявністю спору про право.

В судовому засіданні ОСОБА_2 підтримав клопотання про залишення заяви ОСОБА_1 без розгляду за обставин, наведеними у запереченнях.

Заявниця та її представник запеерчували проти задоволення клопотання ОСОБА_2 про залишення заяви ОСОБА_1 без розгляду , посилаючись на відсутність спору про право.Вказує, що заява не стосується відносин спадкування після ОСОБА_3 , заявниця взагалі не претендує на спадщину після нього.

Вислухавши сторони, їх представників, суд дійшов наступного висновку.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно ч. 2, 7 ст. 19 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється за правилами, передбаченими цим Кодексом, у порядку: наказного провадження; позовного провадження (загального або спрощеного); окремого провадження.

Окреме провадження призначене для розгляду справ про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов для здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Відповідно до частини першої статті 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Згідно ч. 1, 2 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту: 1) родинних відносин між фізичними особами; 2) перебування фізичної особи на утриманні; 3) каліцтва, якщо це потрібно для призначення пенсії або одержання допомоги по загальнообов`язковому державному соціальному страхуванню; 4) реєстрації шлюбу, розірвання шлюбу, усиновлення; 5) проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу; 6) належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті; 7) народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження; 8) смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті; 9) смерті особи, яка пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підстави вважати її загиблою від певного нещасного випадку внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру.

У судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Отже, в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, зокрема, якщо: згідно із законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; встановлення факту не пов`язується із наступним вирішенням спору про право.

Юридичні факти можуть бути встановлені для захисту, виникнення, зміни або припинення особистих чи майнових прав самого заявника, за умови, що вони не стосуються прав чи законних інтереси інших осіб. У випадку останнього між цими особами виникає спір про право.

У постанові Верховного Суду у складі об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 20 червня 2019 року у справі № 632/580/17 (провадження № 61-51сво18) зроблено висновок, що юридичними фактами є певні факти реальної дійсності, з якими нормою права пов`язується настання правових наслідків, зокрема виникнення, зміна або припинення цивільних прав та обов`язків.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 10 квітня 2019 року у справі № 320/948/18 (провадження № 14-567цс18) зазначено, що у порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, за наявності певних умов. А саме, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. Чинне цивільне процесуальне законодавство відносить до юрисдикції суду справи про встановлення фактів, від яких залежить виникнення, зміна або припинення суб`єктивних прав громадян. Проте не завжди той чи інший факт, що має юридичне значення, може бути підтверджений відповідним документом через його втрату, знищення архівів тощо. Тому закон у певних випадках передбачає судовий порядок встановлення таких фактів.

Справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, належать до юрисдикції суду за таких умов: факти, що підлягають встановленню, повинні мати юридичне значення, тобто від них мають залежати виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян. Для визначення юридичного характеру факту потрібно з`ясувати мету встановлення; встановлення факту не пов`язується з подальшим вирішенням спору про право. Якщо під час розгляду справи про встановлення факту заінтересованими особами буде заявлений спір про право або суд сам дійде висновку, що у цій справі встановлення факту пов`язане з необхідністю вирішення в судовому порядку спору про право, суд залишає заяву без розгляду і роз`яснює цим особам, що вони вправі подати позов на загальних підставах; заявник не має іншої можливості одержати чи відновити документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення. Для цього заявник разом із заявою про встановлення факту подає докази на підтвердження того, що до її пред`явлення він звертався до відповідних організацій за одержанням документа, який посвідчував би такий факт, але йому в цьому було відмовлено із зазначенням причин відмови (відсутність архіву, відсутність запису в актах цивільного стану тощо); чинним законодавством не передбачено іншого позасудового порядку встановлення юридичних фактів.

Подібні висновки містяться у постановах Верховного Суду від 03 лютого 2021 року у справі № 644/9753/19 (провадження № 61-14667св20), від 16 червня 2021 року у справі № 643/6447/19 (провадження № 61-14968св20), від 12 січня 2022 року у справі № 227/2188/21 (провадження № 61-18156св21) та від 26 січня 2022 року у справі № 568/310/21 (провадження № 61-16757св21).

Згідно з п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Характерною ознакою категорії справ окремого провадження є відсутність у них спору про право і метою яких є встановлення юридичного факту або стану. При цьому в порядку окремого провадження може вирішуватися питання про факт, але не спір про цивільне право.

Визначальною обставиною під час розгляду заяви про встановлення певних фактів у порядку окремого провадження є те, що встановлення такого факту не пов`язане з наступним вирішенням спору про цивільне право. Під спором про право необхідно розуміти певний стан суб`єктивного права; спором є суть суперечності, конфлікт, протиборство сторін, спір поділяється на матеріальний і процесуальний. Таким чином, виключається під час розгляду справ у порядку окремого провадження існування спору про право, який пов`язаний з порушенням, оспорюванням або невизнанням, а також недоведенням наявності суб`єктивного права за умов, що є певні особи, які перешкоджають у реалізації такого права.

Спір про право характеризує такий стан правовідносин, коли між сторонами існують певні розбіжності з приводу наявності, змісту та обсягу прав та обов`язків, здійснення яких є неможливим без судового втручання, а одним з критерієм наявності спору про право у справах окремого провадження судова практика визначає саму можливість виникнення, зміни або припинення прав та обов`язків у третіх осіб внаслідок встановлення певного факту навіть за відсутності заперечень таких осіб.

При зверненні із заявою про встановлення факту, що має юридичне значення, особа відповідно до вимог ст. 318 ЦПК України вказує мету встановлення юридичного факту, яка дає можливість зробити висновок, чи дійсно цей факт є юридичним і чи зумовлює він правові наслідки. У заяві необхідно також вказати причини неможливості одержання або відновлення документів, що посвідчують цей факт, та навести докази його існування.

Звертаючись до суду із заявою про встановлення факту, заявниця обґрунтовувала необхідність встановлення факту проживання однією сім`єю з ОСОБА_3 без реєстрації шлюбу для подальшої реалізації прав, як члена сім`ї особи, у зв`язку із зникненням співмешканця під час виконання службових обов`язків.

Враховуючи, що ОСОБА_3 проходив службу у лавах ЗСУ та зник безвісти, можливо в подальшому застосування положень ЗУ "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей", відповідно до ст.16-3 якого одноразова грошова допомога призначається і виплачується Міністерством оборони України, іншими центральними органами виконавчої влади, що здійснюють керівництво військовими формуваннями та правоохоронними органами, а також органами державної влади, військовими формуваннями та правоохоронними органами, в яких передбачено проходження військової служби військовослужбовцями, навчальних (або перевірочних) та спеціальних зборів - військовозобов`язаними, проходження служби у військовому резерві - резервістами.

Окрім того, встановлення вищезазначеного факту може мати значення в майбутньому при прийнятті спадщини.

Таким чином, виходячи з особливостей даної категорії справ , а саме, що встановлення факту, про який просить заявниця, може вплинути на права і обов`язки як Міністерства внутрішніх справ України, так і ОСОБА_2 , останніх й було залучено в якості заінтересованих осіб.

Заінтересована особа в судовому засіданні заперечувала факт проживання однією сім`єю заявниці з ОСОБА_3 .

Отже, викладене свідчить, що між учасниками справи існує спір про право.

Відповідно до ч. 6 ст. 294 ЦПК України якщо під час розгляду справи у порядку окремого провадження виникає спір про право, який вирішується в порядку позовного провадження, суд залишає заяву без розгляду і роз`яснює заінтересованим особам, що вони мають право подати позов на загальних підставах.

Згідно ч. 4 ст. 315 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо з заяви про встановлення факту, що має юридичне значення, вбачається спір про право, а якщо спір про право буде виявлений під час розгляду справи, - залишає заяву без розгляду.

Таким чином, у зв`язку з тим, що під час розгляду справи у порядку окремого провадження виник спір про право, який вирішується в порядку позовного провадження, суд вважає необхідним залишити заяву ОСОБА_1 про встановлення факту проживання однією сім`єю без розгляду та роз`яснити їй право подати позов на загальних підставах.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 258, 260, 294, 315 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

Заяву ОСОБА_1 , заінтересовані особи: ІНФОРМАЦІЯ_1 , Військова частина НОМЕР_1 Національної гвардії України, Міністерство внутрішніх справ України, Головне управління Національної гвардії України, ОСОБА_2 про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу та перебування на утриманні-залишити без розгляду.

Роз`яснити заявнику, що залишення без розгляду даної заяви в порядку окремого провадження не перешкоджає звернутися до суду за захистом порушеного права в порядку позовного провадження.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга до Запорізького апеляційного суду черезКомунарський районний суд м. Запоріжжяпротягом 15 днів з дня її складення.

Повний текст ухвали складено 19.12.2024.

Суддя Ю.В. Ковальова