Дата документу 17.12.2024
Справа № 501/391/24
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 грудня 2024 року Іллічівський міський суд Одеської області в складі:

головуючого судді Пушкарського Д.В.,

за участю:

секретаря судового засідання Тимко М.Л.,

представника позивача ОСОБА_1 ,

представника відповідача ОСОБА_2 ,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження у відкритому судовому засіданні в приміщенні Іллічівського міського суду Одеської області цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 (третя особа ОСОБА_5 ) про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дочки, яка продовжує навчання, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_3 звернулась до суду з позовом, в якому просить стягувати з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 , аліменти на утримання повнолітньої доньки - ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 40000 гривень щомісячно, на час її навчання, але не більше ніж до досягнення нею 23-х років.

В обґрунтування своїх позовних вимог позивачка посилається на те, що ОСОБА_5 є донькою позивача та відповідача. Враховуючи фінансову спроможність сім`ї та розумові дані доньки, ще в період шлюбу, сторони прийняли рішення про навчання доньки в університеті Брайтон Сполученого Королівстві Великої Британії та Північної Ірландії, куди вона і була зарахована студенткою на 2023/2024 навчальний рік. Тривалість курсу 3 роки. Навчання на цьому курсі розпочалося 25.09.2023 року і має завершитися 12.06.2026 року. Плата за навчання у зазначеному університеті складає 15300 фунтов стерлінгів, що у гривневому еквіваленті на час подачі позову складає 739453,17 гривень. Окрім оплати за навчання, оплата за оренду житла за рік проживання ОСОБА_6 складає 6360 фунтів стерлінгів, що в гривневому еквіваленті складає 306607 гривень. Таким чином, щорічно витрати на навчання та проживання доньки складають - 21660 фунтів стерлінгів, що в гривневому еквіваленті (станом на час подання позову до суду) складає 1074985 гривень. Окрім плати за навчання та проживання, донька в середньому, щомісячно витрачає на харчування, придбання навчальної літератури та інше, приблизно 1000 фунтів стерлінгів щомісяця. Так як вона навчається на денній формі, вона не має можливості працювати та покривати свої витрати. Позивачка стверджує, що відповідач, жодним чином не бере участь у витратах на утримання доньки, незважаючи на те, що свого часу вони, як батьки, гарантували сплату всіх витрат доньки, які пов`язані з навчанням та проживанням в Сполученому Королівстві Великої Британії та Північної Ірландії, а також будь-які інші додаткові фінансові витрати. Позивачка стверджує, що відповідач має добрий фінансовий стан, який дозволяє йому сплачувати аліменти на утримання ОСОБА_6 в розмірі 40000 гривень щомісячно.

Представником відповідача надано відзив на позовну заяву, в якому, крім іншого, зазначено, що відповідач не погоджується з позовними вимогами та зазначає, що надання сторонами по справі фінансових гарантій щодо оплати навчання доньки у Сполученому Королівстві Великоі? Британіі? та Північноі? Ірландіі? та інших витрат, про що зазначено у нотаріальній заяві стосується лише періоду з 01 вересня 2022 року по 01 липня 2023 року, крім того, Відповідач зазначає, що він самостійно в повному обсязі оплатив навчання доньки з 01 вересня 2022 року по 01 липня 2023 року та надав доньці дублікат своєї банківськоі? картки, з якої вона оплачувала усі своі? побутові потреби. Відповідач зазначає, що з 2020 року він є безробітним, а його доходи до 2020 року не надавали йому можливості заощадити гроші на оплату навчання доньки за кордоном. Таким чином, відповідач вважає, що його матеріальне становище є незадовільним, що не надає йому змоги на сплату аліментів на утримання доньки.

Третьою особою, засобами електронного зв`язку, надіслані до суду письмові пояснення, в яких вона зазначає, що, батьки, приймаючи рішення про навчання її за кордоном, розраховували на надання їй фінансової допомоги, інакше вона навіть не намагалася навчатися за кордоном. На час прийняття рішення про направлення її за кордон на навчання, так і на цей час, батько має фінансову можливість брати участь в оплаті навчання, однак, в зв`язку з погіршенням відносин з позивачкою, принципово не хоче цього робити. Позивачка не має можливості в повному обсязі самостійно оплачувати всі витрати, що може призвести до позбавлення можливості оплачувати навчання та проживання та таким чином, весь період часу, який вона вже навчається в університеті Брайтона буде втрачений і вона буде змушена перервати навчання, що вочевидь не відповідає її інтересам.

В судовому засіданні представник Позивачки підтримала позов в повному обсязі, вважає його обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню.

Представник Відповідача проти задоволення позову заперечувала.

Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню частково з наступних підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_3 та ОСОБА_4 з 03.09.2003 року знаходилися в зареєстрованому шлюбі, який був розірваний рішенням Іллічівського міського суду Одеської області від 05 червня 2023 року (т.1 а.с.14-16).

Сторони по справі є батьками ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 , виданим Амур-Нижньодніпровським відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції, відповідний актовий запис про народження №243 (т.1 а.с.17).

Після отримання повної середньої освіти, донька сторін по справі склала іспити та була зарахована на навчання до Університету Брайтон Сполученого Королівстві Великої Британії та Північної Ірландії. Рішення щодо направлення дитини на навчання за кордон приймалося спільно батьками сторонами по справі, про що свідчить нотаріально посвідчена заява батьків, складена 21 червня 2022 року (т.1 а.с.18-19,34-36,45).

Згідно довідки університета Брайтон від 13 грудня 2023 року, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , була зарахована студенткою університету Брайтон на 2023/2024 навчальний рік, тривалість курсу навчання складає 3 роки терміном до 12.06.2026 року. В зазначеній довідці вказана адреса проживання ОСОБА_6 на час навчання - АДРЕСА_1 (т.1 а.с.18-19).

Згідно інформації та рахунку на оплату від компанії «JohnHilton» вбачається, що оплата за оренду житла за рік проживання ОСОБА_6 за зазначеною вище адресою складає 6360 фунтів стерлінгів, що в гривневому еквіваленті на час звернення позивачки до суду складає 306607 гривень (а.с.21-22).

У відповідності до рахунку на оплату за навчання, виданому фінансовим відділом університету Брайтона 5.10.2023, щорічна плата за навчання складає 15300 фунтів стерлінгів, що у гривневому еквіваленті на час подачі позову складає 739453,17 гривень (т.1 а.с.30).

Таким чином, згідно наданих Позивачкою доказів, доведеною є загальна сума оплати за навчання та проживання ОСОБА_6 в розмірі 21660 фунтів стерлінгів на рік, що в гривневому еквіваленті на час подання позовної заяви складає 1074985 гривень.

З урахуванням грошової суми, яка повинна сплачуватися за навчання та проживання дочки, яка продовжує навчання, очевидним є потреба в утриманні з боку батьків.

Відповідно до ч.1, 2 ст.27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована постановою Верховної Ради України № 789-ХІІ від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Відповідно до ч.1 ст.199 СК України якщо повнолітня дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу.

Відповідно до п.20 Постанови Верховного Суду України від 15.05.2006 №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу.

Частиною першою статті 200 СК України визначено, що суд призначає розмір аліментів на повнолітню дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 СК України.

Відповідно до ч.1 ст.182 Сімейного кодексу України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення.

У відповідності до правової позиції Верховного суду від 17 квітня 2019 року (касаційне провадження №61-12782св18) обов`язок батьків утримувати повнолітніх дітей, які отримують вищу освіту, не залежить від форми навчання.

При визначенні розміру аліментів мають бути враховані вартість навчання, вартість підручників, проїзду до навчального закладу, проживання за місцем його знаходження. Такий правовий висновок Верховний Суд виклав в постановах від 5 лютого 2020 року у справі № 461/6882/16-ц та від 20 травня 2020 року у справі № 635/1139/17.

При визначенні розміру стягуваних аліментів суд повинен виходити з того, що такий розмір має бути необхідним та достатнім для забезпечення дитини.

При встановленні потреби в утриманні повнолітньої дитини суд повинен враховувати всі джерела, що утворюють її дохід, обов`язок обох батьків з надання відповідної матеріальної допомоги та спроможність останніх її надавати.

Позивач з червня 2023 року особисто надає матеріальну допомогу доньці.

На ім?я Матюхіної Ксенії в Першому Українському Міжнародному Банку відкритий рахунок № НОМЕР_2 в доларах США. На зазначений рахунок позивач вносить кошти, які ОСОБА_5 витрачає на оплату проживання, навчання та побутові витрати. Згідно виписки із зазначеного рахунку за період з 01.06.2023 по 30.06.2023 вбачається, що 12.06.2023 на її рахунок була внесена готівка в розмірі 5000 доларів США, які в подальшому були витрачені на сплату навчання, проживання. Згідно виписки із зазначеного рахунку за період з 01.08.2023 по 31.08.2023 вбачається, що 14.08.2023 на її рахунок була внесена готівка в розмірі 4500 доларів США (т.1 а.с.130-133).

Окрім того, позивачкою відкритий на своє ім?я рахунок в АТ Комерційний банк «Приватбанк» № НОМЕР_3 , картка до якого знаходиться в розпорядженні Ксенії на її побутові та інші витрати. Згідно з випискою по картці/рахунку НОМЕР_4 ( НОМЕР_3 ) АТ КБ «Приватбанк» від 22.05.2024 та 3.12.2024 по рахунку в доларах США, відкритому на ім?я ОСОБА_3 , вбачається, що зазначена картка використовується, в більшості, на території Великої Британії, про що свідчить валюта банківських операцій, та загальна сума витрат за цією карткою за період січня-листопада 2024 року складає 4592 долара США (т.1 а.с.145-162).

Третя особа дочка сторін, в своїх письмових поясненням акцентує на тому, що на цей час тільки мати намагається надавати їй фінансову допомогу.

Щодо спроможності відповідача надавати матеріальну допомогу, суд критично ставиться до тверджень відповідача про те, що з 2020 року він є безробітним та не отримує доходу, а тому є неплатоспроможним.

Так, відповідачем зазначається, що він надав для використання ОСОБА_7 додаткову картку, яка була відкрита до його основного рахунку. Так, згідно наданої відповідачем до відзиву виписки по витратам по картці/рахунку НОМЕР_5 , яка є додатковим електронним платіжним засобом клієнта ОСОБА_5 до основної картки ОСОБА_4 НОМЕР_6 за період 01.01.2022 по 16.06.2023 вбачається, що дійсно картка НОМЕР_5 використовувалась для розрахунків у Сполученому Королівстві Великої Британії, про що свідчить валюта банківських операцій. Останнє використання відбулося 16 червня 2023 року. Загальна сума витрат по картці 139010,75 доларів США. Зазначене вочевидь спростовує доводи відповідача про його неплатоспроможність з 2020 року (т.1 а.с.76-104).

Крім того, з наданих відповідачем в якості доказів платіжних інструкцій в іноземній валюті від 14.12.2021 та 31.01.2022 вбачається здійснення відповідачем грошових переказів за рахунком за навчання ОСОБА_6 в сумі 5674 фунта стерлінгів та за оренду житла ОСОБА_6 в сумі 1000 фунтів стерлінгів, відповідно, що теж свідчить про наявність у нього можливості сплачувати за навчання та оренду житла доньці на період її навчання.

Згідно наданих АТ КБ «Приватбанк» відомостей про рух коштів по рахункам ОСОБА_4 , вбачається наявність депозитних рахунків по депозитним договорам, укладеним Відповідачем після 2020 року. Так, 14.12.2021 року ним укладено депозитний договір на суму 469000 гривень; 09.06.2022 на суму 22000 доларів США; 26.12.2022 - на суму 2670 доларів США; 26.12.2022 на суму 4000 доларів США; 02.01.2023 на суму 2670 доларів США.

Згідно виписки за договором б/н за період 28.08.2019 23.06.2024, наданої АТ КБ «Приватбанк» щодо клієнта банка ОСОБА_4 , валюта розрахунку гривня, станом на червень 2024 року залишок на картці № НОМЕР_7 складає 183575 гривень. Крім того, із зазначеної виписки вбачається жвавий рух коштів на рахунку, в тому числі зарахування грошових сум. Загальна сума коштів, витрачених відповідачем за період з 1.06.2024 по 22.06.2024 складає 21687 гривень, що вочевидь не свідчить про його неплатоспроможність.

Згідно анкети належної перевірки клієнта-фізичної особи (фінансовий моніторинг), наданої в рамках витребування доказів АТ КБ «Приватбанк», яка заповнена зі слів ОСОБА_4 та скріплена його особистим підписом 08.01.2024 року, його офіційний сукупний місячний дохід складає 1000 грн. та додатковий місячний дохід складає 100000 (сто тисяч) грн.

Згідно відповіді ТОВ «Одеська Обласна Енергопостачальна Компанія» №587/06-02-2481 від 24.06.2024, між ТОВ «ООЕК» та ОСОБА_4 укладено договір про купівлю-продаж електричної енергії за «зеленим» тарифом приватним домогосподарством №704 від 13.12.2019 року, за яким відповідач отримує дохід. Так, за 2023 рік відповідачу нараховано 86048,57 грн.

Суд також враховує наявність у відповідача, хоч і в спільній сумісній власності з позивачем, нерухомого майна, а саме чотирьох квартир, двух паркувальних місць, земельної ділянки та житлового будинку, титульним власником яких він є, що вочевидь підтверджує його задовільний фінансовий стан.

Доводи відповідача про те, що нотаріально посвідчена заява батьків, складена сторонами 21 червня 2022 року стосується тільки часового проміжку з 01 вересня 2022 року по 01 липня 2023 року до уваги не приймається, оскільки згідно тексту заяви, вказаний проміжок часу стосується лише періоду, в який ОСОБА_5 мала отримати візу та самостійно виїхати за кордон з України до Сполученого Королівства Великої Британії та Північної Ірландії з метою навчання.

В тексті нотаріально посвідченої заяви батьками (в тому числі відповідачем по справі) зазначено, що вони підтверджують та гарантують сплату всіх витрат (включаючи оплату навчання, транспортні витрати, проживання, харчування, медичне обслуговування та інші кишенькові витрати), які пов`язані з навчанням та проживанням їх доньки в Сполученому Королівстві Великої Британії та Північної Ірландії, а також будь-які інші додаткові фінансові витрати.

Таким чином, суд вважає, що відповідач, приймаючи спільне з позивачем рішення щодо згоди на отримання освіти Матюхіною Ксенією у вищому навчальному закладі Сполученого Королівства Великої Британії та Північної Ірландії, не міг не розуміти термінів навчання та необхідності матеріальної підтримки доньки. Зважаючи на зазначене, твердження відповідача про те, що відсутня його згода на продовження навчання, вочевидь не відповідає інтересам дитини та є хибною.

Суд також відхиляє доводи відповідача про те, що перший рік навчання з 01 вересня 2022 року по 01 липня 2023 року був ним сплачений самостійно, в той час, коли позивачка не понесла жодних витрат в цей період. Так, відповідачем здійснено грошові перекази з рахунку в АТ КБ «Приватбанк», відкритого на його ім`я, однак ці перекази були здійснені 14.12.2021 та 31.01.2022, тобто в період знаходження сторін в шлюбі, що свідчить про те, що зазначені кошти були накопичені під час шлюбу та були спільним сумісним майном подружжя.

Згідно п.1 ст.3 Конвенції ООН про права дитини, дитина наділяється правом на те, щоб її найкращі інтереси оцінювалися і бралися до уваги в якості першочергового міркування при прийнятті в її відношенні будь-яких дій або рішень. З урахуванням конкретних обставин справи слід визначити, в чому полягають відповідні елементи оцінки найкращих інтересів, наповнити їх конкретним змістом і визначити значимість кожного з них в співвідношенні з іншими.

Таким чином, суд приходить до висновку про те, що батьки дитини, приймаючи рішення про продовження навчання (отримання вищої освіти) дитини за кордоном, повинні усвідомлювати, що на них лягатиме тягар фінансової відповідальності, враховуючи той факт, що дитина не має джерел доходу, що дозволяють їй самостійно оплачувати за навчання та проживання на період навчання. Єдиним виправданням може бути лише відсутність в наступному доходів, які дозволяють батькам утримувати дитину.

Саме це, в розумінні суду, і є врахуванням найкращих інтересів дитини.

Враховуючи, що ОСОБА_5 продовжує навчання, в зв`язку з чим потребує матеріальної допомоги з боку батьків, а також враховуючи фінансову спроможність відповідача, яка підтверджується матеріалами справи, суд вважає, що найкращим інтересам дитини буде відповідати стягнення з батька аліментів на утримання доньки ОСОБА_5 , яка продовжує навчання в сумі 25000,00 гривень.

П.3 ч.1 Ст.5 ЗУ «Про судовий збір» передбачено, що від слати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються… позивачі у справах про стягнення аліментів.

Враховуючи, що позивача звільнено від сплати судового збору, то судовий збір підлягає стягненню з відповідача на користь держави.

Керуючись ст.ст.263-265 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_3 до ОСОБА_4 (третя особа ОСОБА_5 ) про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дочки, яка продовжує навчання, задовольнити частково.

Стягувати щомісячно з ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , на користь ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , аліменти на утримання дочки ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 25000,00 гривень, починаючи з 05 лютого 2024 року і до закінчення ОСОБА_5 навчання, але не більше ніж до досягнення дочкою двадцяти трьох років.

Право на утримання припиняється у разі припинення навчання.

Стягнути з ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , на користь держави судовий збір в розмірі 1211,20 грн.

Відповідно до ст.430 ЦПК України допустити негайне виконання судового рішення у межах суми платежу за один місяць.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повний текст рішення суду складено 17 грудня 2024 року.

Суддя