Справа № 157/2091/24
Провадження № 2-з/157/4/24
УХВАЛА

18 грудня 2024 рокумісто Камінь-Каширський

Камінь-Каширський районний суд Волинської області

у складі головуючого судді Ходачинського Р.О.,

за участю секретаря судового засідання Кисляка Я.С.,

розглядаючи у відкритому судовому засіданні заяву позивача ОСОБА_1 про забезпечення позову,

встановив:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя.

З метою забезпечення цього позову ОСОБА_1 одночасно з позовною заявою подав заяву про забезпечення позову, в якій просить накласти арешт на житловий будинок, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 214, який зареєстрований на праві власності за ОСОБА_2 та розташований на земельній ділянці з кадастровим номером :01:003:2255, площею 0,1 га, по АДРЕСА_1 та на земельну ділянку з кадастровим номером :01:003:2255, площею 0,1 га, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 214, що зареєстрована на праві власності за ОСОБА_2 , ухвалу негайно надіслати для виконання Камінь-Каширському відділу державної виконавчої служби у Камінь-Каширському районі Волинської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції.

Обґрунтовуючи заявлені вимоги ОСОБА_1 зазначив, що з 22 жовтня 2005 року по 27 квітня 2015 року перебував із ОСОБА_2 у зареєстрованому шлюбі. Під час шлюбу вони за спільні кошти подружжя розпочали та завершили будівництво «коробки» житлового будинку по АДРЕСА_1 на земельній ділянці площею 0,10 га, яка була надана колишній дружині ОСОБА_2 для будівництва житлового будинку, господарських будівель і споруд. Після розлучення протягом 2017-2020 років він за власні кошти встановив у новобудові вхідні двері, вікна, провів майже всі роботи по внутрішньому облаштуванню будинку.

У листопаді 2024 року він дізнався, що ОСОБА_2 без погодження з ним в 2021 році виготовила правовстановлюючі документи на вищезазначене нерухоме майно та виставила його на продаж у мережі Інтернет.

У цей час він звернувся до суду із позовом про поділ спільного будинку та земельної ділянки на якій він розташований, а тому, із врахуванням зазначених вище обставин, вважає, що існує реальна загроза порушення його прав на частку у спільному майні подружжя.

Ознайомившись з мотивами заяви та змістом позовних вимог, суд вважає, що заява підлягає до задоволення.

Згідно з ч. 2 ст. 149 ЦПК України забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 150 ЦПК України позов забезпечується зокрема накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб.

Згідно з ч. 1 ст. 316 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном.

Частинами 1, 2, 3 ст. 319 ЦК України встановлено, що власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення своїх прав.

Згідно із судовою практикою, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулась з такою заявою, позовним вимогам.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

Предметом цього спору є відносини, які склалися з приводу нерухомого майна, що може належати на праві спільної сумісної власності позивачу ОСОБА_1 та відповідачці ОСОБА_2 , та згідно з інформаційними довідками з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна № 405654314 від 27.11.2024 та № 407051109 від 06.12.2024 зареєстроване на праві власності за ОСОБА_2 . Беручи до уваги правову природу спірних правовідносин, є підстави вважати, що невжиття заходів забезпечення позову шляхом накладення арешту на вищезгадане нерухоме майно, може призвести до відчуження спірного майна, таким чином утруднити або зробити неможливим виконання рішення суду в цій справі.

Керуючись статтями 149-150, 153 ЦПК України, суд

ухвалив:

Заяву задовольнити.

Накласти арешт на житловий будинок, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 214, право власності на який зареєстровано за ОСОБА_2 .

Накласти арешт на земельну ділянку площею 0,1 га, кадастровий номер :01:003:2255, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 214, право власності на яку зареєстровано за ОСОБА_2 .

Копію ухвали для негайного виконання направити Камінь-Каширському відділу Державної виконавчої служби у Камінь-Каширському районі Волинської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення та може бути оскаржена до Волинського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

СуддяРоман ХОДАЧИНСЬКИЙ