Справа № 761/2002/23
Провадження № 6/761/1085/2024
У Х В А Л А

Іменем України

12 грудня 2024 року Шевченківський районний суд м. Києва у складі:

головуючого: судді - Притули Н.Г.

при секретарі: Габунії М.Г.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві заяву ОСОБА_1 про відстрочення виконання рішення суду у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення грошових коштів, -

ВСТАНОВИВ:

До суду надійшла зазначена заява в якій заявник просить: відстрочити йому виконання рішення суду про стягнення заборгованості за договором про надання правової допомоги на строк до постановлення Верховним Судом остаточного рішення у справі №757/24480/21.

Заява обґрунтована тим, що рішенням Шевченківського районного суду м.Києва від 15.11.2023 року було стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 заборгованість за Договором про надання правової допомоги №2 від 16.03.2021 року у розмірі 111 000 (сто одинадцять тисяч) гривень 00 копійок, три проценти річних в сумі 4 999 (чотири тисячі дев`ятсот дев`яносто дев`ять) гривень 56 копійок, інфляційні збитки в сумі 33 355 (тридцять три тисячі триста п`ятдесят п`ять) гривень 44 копійки та 1493,55 грн. судового збору.

Як зазначив заявник, підстави для стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 оплати за надану ОСОБА_2 послугу -

1) рішення Печерського районного суду м. Києва від 02 серпня 2022 р. по справі №757/24480/21-ц - було скасовано Київським апеляційним судом, з-за причини недодержання адвокатом ОСОБА_2 приписів ст.95 ЦПК України, законність постанови наразі переглядається Верховним Судом;

2) рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 13 вересня 2022 року по справі № 761/4462/21 за позовом АТ КБ «Приват Банк» до ОСОБА_1 , залишене без змін постановою Київського апеляційного суду від 25 січня 2023 року не вміщує обставин, предмету та підстав зустрічного позову, за написання якого ОСОБА_2 нараховані до стягнення 6 000 грн., тобто послуга не надавалась;

3) всі послуги по справі № 752/9834/17 (суд першої інстанції - Голосіївський районний суду м.Києва) на суму 23 тис. грн. надані фіктивно, оскільки, як це походить з постанови Касаційного цивільного суду Верховного Суду, головний доказ по справі (розписка в отриманні 38 тис. USD) була викрадена у адвоката невідомими особами за невідомих обставин.

Наразі всі вищевказані факти, встановлені судами вищих інстанцій, перевіряються компетентними органами щодо навмисного завдання збитків ОСОБА_1 . Виконання рішення суду про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 111 000 грн. за надані послуги, враховуючи вищевикладені обставини, сприятимуть доведенню до завершення задуму щодо навмисного завдання збитків ОСОБА_1 , та можуть входити в розбіжність з рішеннями Касаційного цивільного суду Верховного Суду по справі №757/24480/21-ц, що ускладнить виконання рішення Шевченківського районного суду міста Києва від 15 листопада 2023 року по справі № 761/2002/23.

Сторони в судове засідання не з`явились, про час та місце слухання справи повідомлені належним чином.

Оскільки неявка належно повідомлених сторін не є перешкодою для подальшого слухання заяви, суд продовжив слухання справи у відсутність сторін.

Дослідивши матеріали заяви та справи, суд вважає, що заява не підлягає задоволенню з наступних підстав.

З матеріалів справи вбачається, що заочним рішенням Шевченківського районного суду міста Києва від 15.11.2023 року позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення грошових коштів - задоволено частково та стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 заборгованість за Договором про надання правової допомоги №2 від 16.03.2021 року у розмірі 111 000 (сто одинадцять тисяч) гривень 00 копійок, три проценти річних в сумі 4 999 (чотири тисячі дев`ятсот дев`яносто дев`ять) гривень 56 копійок, інфляційні збитки в сумі 33 355 (тридцять три тисячі триста п`ятдесят п`ять) гривень 44 копійки та 1493,55 грн. судового збору.

При зверненні до суду із заявою, заявник не надав доказів на підтвердження обставин, зазначених в заяві.

В той же час, з Єдиного державного реєстру судових рішень вбачається, що в провадженні Печерського районного суду м.Києва перебувала справа №757/24480/21 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про стягнення боргу, штрафних санкцій та інфляційних витрат. В позовних вимогах ОСОБА_1 просив: стягнути з відповідача на користь позивача 13 723 070,00 грн. заборгованості за Договором цільової позики від 15.08.2001 року з урахуванням штрафних санкцій та інфляційних втрат та Договором позики від 20.08.2003 року з урахуванням штрафних санкцій та інфляційних втрат.

Рішенням Печерського районного суду м.Києва від 02.08.2022 року позов задоволено та стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 борг, інфляційні втрати та штрафні санкції за Договором цільової позики від 15.08.2001 та Договором позики від 20.08.2003 у сумі 13 723 070,00 грн.

Постановою Київського апеляційного суду від 22 лютого 2024 року апеляційну скаргу ОСОБА_3 задоволено. Рішення Печерського районного суду м. Києва від 02 серпня 2022 року скасовано та ухвалено нове судове рішення. У задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено.

Постановою Верховного Суду від 06.11.2024 року Касаційну скаргу ОСОБА_1 , яка подана його представником - адвокатом Новіковим Ігорем Івановичем, задоволено частково. Постанову Київського апеляційного суду від 22 лютого 2024 року змінено, виклавши мотивувальну частину судового рішення у редакції цієї постанови. У решті постанову Київського апеляційного суду від 22 лютого 2024 року залишено без змін.

Згідно з положеннями ст. 18 ЦПК України судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами. Невиконання судового рішення є підставою для відповідальності, встановленої законом.

Відповідно до ст. 435 ЦПК України за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, а за заявою стягувача чи виконавця (у випадках, встановлених законом), - встановити чи змінити спосіб або порядок його виконання.

Підставою для встановлення або зміни способу або порядку виконання, відстрочення або розстрочення виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим.

Вирішуючи питання про відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення, суд також враховує: 1) ступінь вини відповідача у виникненні спору; 2) щодо фізичної особи - тяжке захворювання її самої або членів її сім`ї, її матеріальний стан; 3) стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо.

Розстрочка та відстрочення виконання судового рішення не може перевищувати одного року з дня ухвалення такого рішення, ухвали, постанови.

Пунктом 10 постанови Пленуму Верхового Суду України «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність органів і посадових осіб державної виконавчої служби та звернень учасників виконавчого провадження» від 26.12.2003 року № 14, визначено, що при вирішенні заяв державного виконавця чи сторони про відстрочку або розстрочку виконання рішення, встановлення або зміну способу й порядку його виконання суду потрібно мати на увазі, що відповідно до ст. 351 ЦПК і ст. 121 ГПК їх задоволення можливе лише у виняткових випадках, які суд визначає виходячи з особливого характеру обставин, що ускладнюють або виключають виконання рішення (хвороба боржника або членів його сім`ї, відсутність у нього майна, яке за рішенням суду має бути передане стягувачу, стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо).

Звертаючись до суду з вказаною заявою, заявник просив суд її задовольнити, посилаючись на те, що на момент звернення до суду з цією заявою не прийнято Верховним Судом остаточне рішення у справі №757/24480/21.

Однак на даний час, таке рішення Верховним Судом прийнято.

Отже, з врахуванням вищевикладеного, заявником не доведено та судом не встановлено обставин, що у розумінні ст. 435 ЦПК України, істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим, які можуть стати підставою для відстрочення виконання рішення суду, а тому суд приходить до висновку про відмову у задоволенні заяви ОСОБА_1 про відстрочення виконання рішення суду.

Керуючись ст.ст. 259-261, 353-355, 435 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Відмовити у задоволенні заяви ОСОБА_1 про відстрочення виконання рішення суду у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення грошових коштів.

На ухвалу суду може бути подано апеляційну скаргу безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення.

Суддя: Н.Г. Притула