Справа № 175/9933/24
Провадження № 2-о/175/185/24
РІШЕННЯ

Іменем України

"17" грудня 2024 р. смт. Слобожанське

Дніпропетровський районний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого - судді Білоусової О.М.,

за участю секретаря судового засідання Перепелиці В.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Слобожанське цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа: Територіальна громада в особі Маріупольської міської ради Донецької області, ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про встановлення юридичного факту,

В С Т А Н О В И В:

Заявник звернувся до суду із заявою в якій просить встановити факт належності правовстановлюючого документу свідоцтва про право власності на житло.

В заяві зазначив, що з метою отримання компенсації за знищене нерухоме майно у м. Маріуполь Донецької області заявник звернувся до державного реєстратора для вчинення дій щодо державної реєстрації, проте останній відмовив йому у зв`язку із тим що в свідоцтві про право власності на житло власником майна вказаний « ОСОБА_1 » в той час як за паспортом прізвище заявника « ОСОБА_5 ».

В судове засідання заявник подав заяву про розгляд справи за його відсутності, заяву підтримав в повному обсязі, просив задовольнити.

Представник заінтересованої особи Територіальна громада в особі Маріупольської міської ради Донецької області надав заяву в якій просив розглядати справу за його відсутності, проти задоволення заяви не заперечує.

Інші заінтересовані особи про розгляд справи повідомлені належним чином, заяв не подавали.

Вивчивши матеріали справи, судом встановлено наступне.

На підставі свідоцтва про право власності на житло, виданого 20.03.1995 р. Маріупольським державним виробничим підприємством по ремонту і експлуатації житлового фонду «Житловик» згідно розпорядженню (наказу) від 20.03.1995 № 32348, квартира, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , належить на праві приватної спільної сумісної власності ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та ОСОБА_1 .

Право власності на вищевказану квартиру зареєстровано 09.06.1995 Бюро технічної інвентаризації Донецької області м. Маріуполь та записаного в реєстрову книгу № 37833 за реєстровим № 55.

Заявник зазначає, що йому стало відомо, що внаслідок військових дій, спричинених агресією Російської Федерації проти України, вищезазначена квартира, яка належить йому та членам його родини на праві приватної спільної сумісної власності пошкоджена (знищена). Оцінити характер та обсяг наявних пошкоджень будинків на теперішній час не вбачається можливим з огляду на відсутність у заявника спеціальних знань, а також беручи до уваги безпекову ситуацію, що має місце на Донеччині, зокрема і в місті Маріуполь.

Порядком надання компенсації за знищені об`єкти нерухомого майна, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 30.05.2023 №600, встановлено, що для отримання компенсації на знищений об`єкт нерухомого майна отримувачу компенсації необхідно провести дії щодо державної реєстрації припинення такого права відповідно до Закону України Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень.

Заявник разом з іншими співвласниками квартири звернулись із заявою до державного реєстратора прав на нерухоме майно Департаменту адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпровської міської ради Дніпропетровської області, проте Рішенням державного реєстратора №73574729 від 10.06.2024 заявнику було відмовлено в проведенні реєстраційних дій з огляду на те, що зі змісту свідоцтва про право власності на житло вбачається, що набувачем права спільної сумісної власності на вказану квартиру, зокрема, є гр. « ОСОБА_1 », натомість заяву про державну реєстрацію прав подано гр. « ОСОБА_1 ».

Згідно ст. 2 ЦПК У країни, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту

Відповідно до п.6 ч.1 ст.315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Згідно з роз`ясненнями, які містяться в п.12 постанови ПленумуВерховногоСудуУкраїни№5від31.03.1995року "Про встановлення фактів, що мають юридичне значення" при розгляді справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я по батькові, місце і час народження якої зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, вказаними у свідоцтві про народження або в паспорті, у тому числі, факту належності правовстановлюючого документа, в якому допущені помилки у прізвищі, імені, по батькові або замість імені чи по батькові зазначені ініціали, суд повинен запропонувати заявникові надати докази про те, що правовстановлюючий документ належить йому і що організація, яка видала документ, не має можливості внести до нього відповідні виправлення.

Суд зазначає, що відповідно до ч.1 ст.81 Цивільного процесуального Кодексу України, саме сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (ч. 6 ст. 81 ЦПК України). Відповідно до частини 1 статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно частини 2 статті 78 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Судом встановлено, що у свідоцтві про право власності на житло, виданого 20.03.1995 р. Маріупольським державним виробничим підприємством по ремонту і експлуатації житлового фонду «Житловик» згідно розпорядженню (наказу) від 20.03.1995 № 32348, по батькові заявника зазначено як ОСОБА_6 .

Однак, в паспорті громадянина України серії НОМЕР_1 , виданому 11.09.1998 р. Іллічівським РВ Маріупольського МУ УМВС України в Донецькій області, по батькові заявника зазначено як ОСОБА_5 . Також, в зазначеному паспорті громадянина України є відмітка про реєстрацію місця проживання, а саме: квартира АДРЕСА_2 , на праві приватної спільної сумісної власності якої є заявник.

Аналогічним чином по батькові заявника зазначено як ОСОБА_5 і в його картці платника податків, виданій Маріупольською об`єднаною державною податковою інспекцією (Іллічівське відділення), дата реєстрації у Державному реєстрі фізичних осіб-платників податків 12.01.1997.

Окрім помилки, допущеної «по батькові» заявника, інші відомості про заявника, такі як його ім`я, прізвище зазначені посадовою особою органу приватизації правильно та відповідають відомостям про ОСОБА_1 .

За таких обставин суд вважає, що вищевикладні обставини, підтверджені належними доказами, та факт належності заявникам правовстановлюючого документа, доведений.

Керуючись ст. ст. 10,11,212-215,256-259 ЦПК України, суд,

У Х В А Л И В:

Заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа: Територіальна громада в особі Маріупольської міської ради Донецької області, ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про встановлення юридичного факту,- задовольнити повністю.

Встановити факт належності ОСОБА_1 , дата народження: ІНФОРМАЦІЯ_1 ; РНОКПП: НОМЕР_2 ; зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , свідоцтва про право власності на житло, виданого 20.03.1995 р. Маріупольським державним виробничим підприємством по ремонту і експлуатації житлового фонду «Житловик» згідно розпорядженню (наказу) від 20.03.1995 № 32348, зареєстрованого 09.06.1995 Бюро технічної інвентаризації Донецької області м. Маріуполь та записаного в реєстрову книгу № 37833 за реєстровим № 55, яке посвідчує, що квартира, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , належить на праві приватної спільної сумісної власності ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та ОСОБА_1 , в якому по батькові ОСОБА_1 зазначено як ОСОБА_6 .

Рішення може бути оскаржено до Дніпропетровського апеляційного суду шляхом подачі в 30-денний строк з дня складення повного судового рішення апеляційної скарги безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його оскарження - якщо така заява подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя О. М. Білоусова