Миколаївський районний суд Миколаївської області
Справа № 945/2329/23
Провадження № 2/945/415/24
УХВАЛА

16 жовтня 2024 року Миколаївський районний суд Миколаївської області в складі головуючого судді Шаронової Н.О., за участю секретаря судового засідання Карабут В.В., розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Миколаєві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів, -

встановив:

09 жовтня 2023 року ОСОБА_3 (далі - позивач) звернулася до Миколаївського районного суду Миколаївської області з позовною заявою до ОСОБА_2 (далі - відповідач) про стягнення аліментів на утримання малолітньої ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/2 (50 відсотків) з усіх видів заробітку щомісяно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для кожної дитини відповідного віку, та на утримання повнолітньої ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка продовжує навчання, починаючи від дня пред`явлення позову до досягнення дитиною повноліття та закінчення дитиною навчання.

Оскільки позовна заява ОСОБА_1 не відповідала вимогам п. п. 5), 8) ч. 3 ст. 175, ч. 1 ст. 177 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України), ухвалою Миколаївського районного суду Миколаївської області від 25 жовтня 2023 року, головуючим суддею Шароновою Н.О., позовну заяву залишено без руху, та позивачу надано десятидений строк для усунення недоліків, який рахувався з дня отримання позивачем копії вказаної ухвали.

24 листопада 2023 року, на виконання ухвали суду від 25 жовтня 2023 року про залишення позовної заяви без руху, на електронну адресу Миколаївського районного суду Миколаївської області від ОСОБА_6 - представника позивача ОСОБА_3 надійшов новий текст позовної заяви.

Ухвалою суду від 24 листопада 2023 року вказаний вище позов ОСОБА_3 прийнято до розгляду та відкрито провадження у цивільній справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів. Постановлено розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження та призначити справу до розгляду по суті у судовому засіданні.

02 січня 2024 року відповідач ОСОБА_2 подав на адресу суду заяву про зупинення провадження у справі, у зв`язку з тим, що він проходить військову службу у складі Національної гвардії України. Розгляд справи відповідач просив проводити за його відсутності.

Суд дослідив матеріали справи та дійшов такого.

Згідно з положеннями п. 2) ч. 1 ст. 251 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) суд зобов`язаний зупинити провадження у справі у разі перебування сторони або третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору, у складі Збройних Сил України або інших утворених відповідно до закону військових формувань, що переведені на воєнний стан або залучені до проведення антитерористичної операції.

Відповідно до п. 2) ч. 1 ст. 253 ЦПК України провадження у справі зупиняється у випадках, встановлених пунктом 2 частини першої статті 251 цього Кодексу, - до припинення перебування сторони або третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору, у складі Збройних Сил України або інших утворених відповідно до закону військових формувань, що переведені на воєнний стан або залучені до проведення антитерористичної операції.

Згідно з положеннями п. 1) ч. 1 ст. 252 ЦПК України суд може за заявою учасника справи, а також з власної ініціативи зупинити провадження у справі у випадках перебування учасника справи на альтернативній (невійськовій) службі не за місцем проживання або на строковій військовій службі.

Вказана норма є імперативною. Її суть зводиться до того, що учасник справи (сторона або третя особа, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору) на час розгляду справи в суді виконує конституційний обов`язок захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, передбачений ст. 65 Основного Закону та у зв`язку з цим не може реалізувати свої процесуальні права та нести процесуальні обов`язки.

Захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, шанування її державних символів є обов`язком громадян України. Громадяни відбувають військову службу відповідно до закону (ст. 65 Конституції України).

Зупинення провадження у справі - це тимчасове припинення всіх процесуальних дій у справі, що викликане настанням зазначених у законі причин, що перешкоджають подальшому руху процесу, і щодо яких невідомо, коли вони можуть бути усунені.

Отже, зупинення провадження у справі має тимчасовий характер і не може розглядатися, як відмова у судовому захисті.

У постанові Верховного Суду України 07 жовтня 2015 року у справі № 6-1367цс15 роз`яснено, що зупинення провадження у справі - це тимчасове припинення судом вчинення процесуальних дій під час судового розгляду із визначених у законі об`єктивних підстав, які перешкоджають подальшому розгляду справи і щодо яких неможливо передбачити їх усунення. Межі зупинення провадження у справі не повинні призводити до зменшення розумного строку розгляду справи.

В ухвалі Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 29 серпня 2022 року в справі № 461/5209/19 (провадження № 61-5782св22) вказано, що: «22 серпня 2022 року позивач звернувся до суду касаційної інстанції із клопотанням про зупинення провадження у справі № 461/3554/21 у зв`язку з тим, що він перебуває на військовій службі у військовій частині, яка переведена на воєнний стан та виконує бойові завдання у зоні бойових дій, військовослужбовець не перебуває у зоні постійної дислокації, а знаходиться у зоні бойових дій. На підтвердження клопотання про зупинення провадження у справі позивач надав довідки із військової частини від 08 серпня 2022 року № 2/762 та № 2/761. Пунктом 2 частини першої статті 251 ЦПК України встановлено, що суд зобов`язаний зупинити провадження у справі у разі перебування сторони або третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору, у складі Збройних Сил України або інших утворених відповідно до закону військових формувань, що переведені на воєнний стан або залучені до проведення антитерористичної операції. Оскільки, позивачем надані докази його перебування у складі Збройних Сил України у військовій частині, яка переведена на воєнний стан та виконує бойові завдання у зоні бойових дій, колегія суддів вважає, що заява про зупинення провадження у справі № 461/5209/19 є обґрунтованою та підлягає задоволенню, тому необхідно зупинити провадження у справі, що переглядається, до припинення перебування позивача у складі Збройних Сил України у військовій частині, яка переведена на воєнний стан».

Згідно з копією довідки військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України від 19 грудня 2023 року № 549, що додана відповідачем до заяви про зупинення провадження у справі, солдат ОСОБА_2 з 08 березня 2022 року по теперішній час перебуває на військовій службі у військовій частині НОМЕР_1 Національної гвардії України.

Відповідно до ст. 1 Закону України Про Національну гвардію України Національна гвардія України є військовим формуванням з правоохоронними функціями, що входить до системи Міністерства внутрішніх справ України і призначено для виконання завдань із захисту та охорони життя, прав, свобод і законних інтересів громадян, суспільства і держави від кримінальних та інших протиправних посягань, охорони громадської безпеки і порядку та забезпечення громадської безпеки, а також у взаємодії з правоохоронними органами - із забезпечення державної безпеки і захисту державного кордону, припинення терористичної діяльності, діяльності незаконних воєнізованих або збройних формувань (груп), терористичних організацій, організованих груп та злочинних організацій.

Національна гвардія України бере участь відповідно до закону у взаємодії зі Збройними Силами України у відсічі збройній агресії проти України та ліквідації збройного конфлікту шляхом ведення воєнних (бойових) дій, а також у виконанні завдань територіальної оборони.

При цьому, додана відповідачем довідка не містить інформації про безпосереднє перебування відповідача ОСОБА_2 у складі Збройних Сил України або інших утворених відповідно до закону військових формувань, що переведені на воєнний стан або залучені до проведення антитерористичної операції, що унеможливлює участь відповідача у судовому засіданні.

З огляду на викладене вище, суд не вбачає підстав для зупинення провадження у справі.

Отже, заява ОСОБА_2 про зупинення провадження у справі задоволенню не підлягає.

Керуючись п. 2) ч. 1 ст. 251, п. 1) ч. 1 ст. 252, п. 2) ч. 1 ст. 253, ч. 1 ст. 260 ЦПК України,

ухвалив:

У задоволенні заяви відповідача ОСОБА_2 про зупинення провадження у справі, - відмовити.

Судове засідання відкласти на 02 грудня 2024 року на 08 годину 05 хвилин.

Копію ухвали надіслати учасникам справи та представнику позивача.

Ухвала оскарженню не підлягає та набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Суддя Н. О. Шаронова