Справа № 715/3904/24
Провадження № 2/715/903/24
I М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
18 грудня 2024 року селище Глибока
Глибоцький районний суд Чернівецької області
в складі: головуючого судді Григорчак Ю.П.
секретар судового засідання Соломян О.В.
за участі представника позивача ОСОБА_1
розглянувши у судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання права власності,-
В С Т А Н О В И В:
Позивач ОСОБА_2 звернулася до суду з даним позовом, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що 20 листопада 2014 року ОСОБА_3 зареєструвала право власності на успадковану нею квартиру АДРЕСА_1 . Фактично з того часу в цій квартирі проживала вона ОСОБА_2 . У 2019 році відповідачка ОСОБА_3 виїхала на постійне місце проживання в російську федерацію. При цьому вона зробила усне розпорядження, згідно якого їй було надано право і надалі проживати в цій квартирі та користуватись нею на правах власника в силу того, що вона попередньо надавала їй допомогу. В тому ж році ОСОБА_3 повідомила її, що наміру повертатись в Україну вона не має і щоб вона розпорядилась належною ОСОБА_3 квартирою на власний розсуд. Більше будь-якої інформації стосовно місця перебування та проживання ОСОБА_3 у неї немає. Будь-які контакти з нею відсутні. Вона продовжує фактично проживати по даний час у вище вказаній квартирі. Її володіння полягає в тому, що вона постійно проживає в квартирі, вживає заходів до збереження приміщень у належному стані, проводить ремонтні та відновлювальні роботи тощо. Згідно технічного паспорта квартира АДРЕСА_1 за літ. «А» складається з коридора №1, убиральні №2, ванни №3, кухні №4, кімнати №5, вбудованої шафи №6, балкона №7, загальною площею 38,6 кв.м., вартістю 114 423 грн. На підставі вище викладеного просить суд визнати за нею право власності на квартиру АДРЕСА_1 .
В судове засідання позивачка ОСОБА_2 не з`явилася, її представник ОСОБА_1 в судовому засіданні підтвердив обставини, викладені в позові, просив суд задовольнити його в повному обсязі.
В судове засідання відповідачка ОСОБА_3 не з`явилася, хоча належним чином повідомлялася про час та місце розгляду справи, жодних клопотань до суду не направляла.
Свідки ОСОБА_4 та ОСОБА_5 в судовому засіданні підтвердили обставини, які викладені в заяві., зокрема те, що саме позивачка тривалий час проживає у вказаній квартирі, оплачує рахунки за надані комунальні послуги та використувує житло за призначенням
Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позовні вимоги ОСОБА_2 обґрунтовані та підлягають задоволенню з наступних підстав.
У Конституції України закріплені основні правові принципи регулювання відносин власності, головним з яких є принцип рівного визнання й захисту рівним чином усіх форм власності (статті 13, 14, 41).
Конституційні положення про право власності відображені в нормах діючого законодавства, зокрема в статті 344 ЦК України, якою встановлені правила застосування набувальної давності як одного зі способів набуття права власності.
Відповідно до ч. 1 ст. 344 ЦК України особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном - протягом п`яти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено цим Кодексом. Набуття права власності на земельну ділянку за набувальною давністю регулюється законом. Право власності на нерухоме майно, що підлягає державній реєстрації, виникає за набувальною давністю з моменту державної реєстрації.
Частиною 4 ст. 344 ЦК України визначено, що право власності за набувальною давністю на нерухоме майно, транспортні засоби, цінні папери набувається за рішенням суду.
Виходячи зі змісту ст. 344 ЦК України обставинами , які мають значення для справи, і, які повинен довести сам позивач (ч.1 ст. 81 ЦПК України), є законний об`єкт володіння, добросовісність володіння, відкритість володіння, давність володіння та його безперервність (тобто строк володіння).
Відповідно до роз`яснень, викладених у п. 9 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №5 від 7 лютого 2014 року «Про судову практику в справах про захист прав власності та інших речових прав» при вирішенні спорів, пов`язаних із набуттям права власності за набувальною давністю, суди повинні враховувати, зокрема, таке:
- володіння є добросовісним, якщо особа при заволодінні чужим майном не знала і не могла знати про відсутність у неї підстав для набуття права власності;
- володіння визнається відкритим, якщо особа не приховувала факт знаходження майна в її володінні. Вжиття звичайних заходів щодо забезпечення охорони майна не свідчить про приховування цього майна;
- володіння визнається безперервним, якщо воно не переривалось протягом всього строку набувальної давності. У разі втрати не із своєї волі майна його давнісним володільцем та повернення цього майна протягом одного року або пред`явлення протягом цього строку позову про його витребування набувальна давність не переривається (частина третя ст. 344 ЦК України). Не переривається набувальна давність, якщо особа, яка заявляє про давність володіння, є сингулярним чи універсальним правонаступником, оскільки в цьому разі вона може приєднати до часу свого володіння увесь час, протягом якого цим майном володіла особа, чиїм спадкоємцем (правонаступником) вона є (частина друга ст. 344 ЦК України).
Відповідно до ч.2 ст. 328 ЦК України право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.
Враховуючи положення статей 335 і 344 ЦК, право власності за набувальною давністю може бути набуто на майно, яке належить на праві власності іншій особі (а не особі, яка заявляє про давність володіння), а також на безхазяйну річ. Отже, встановлення власника майна або безхазяйності речі є однією з обставин, що має юридичне значення, і підлягає доведенню під час ухвалення рішення суду (стаття 214 ЦПК).
Судом встановлено, що 20 листопада 2014 року ОСОБА_3 зареєструвала право власності на успадковану нею квартиру АДРЕСА_1 . На той час в цій квартирі вже проживала ОСОБА_2 , яка користувалась квартирою як власник.
У 2019 році ОСОБА_3 виїхала на постійне місце проживання в російську федерацію. В тому ж році ОСОБА_3 повідомила ОСОБА_2 , що наміру повертатись в Україну вона не має.
Згідно технічного паспорта квартира АДРЕСА_1 за літ. «А» складається з коридора №1, убиральні №2, ванни №3, кухні №4, кімнати №5, вбудованої шафи №6, балкона №7, загальною площею 38,6 кв.м., вартістю 114 423 грн.
Відповідно до довідки №308 від 26 листопада 2024 року, яка видана Коровійським старостинським округом Чернівецької міської ради, ОСОБА_2 дійсно з 2014 року проживає за адресою: АДРЕСА_2 , відкрито користується цією квартирою, здійснює ремонтні роботи, сплачує комунальні послуги тощо.
Згідно довідки №310 від 27 листопада 2024 року, яка видана Коровійським старостинським округом Чернівецької міської ради, ОСОБА_2 є співвласницею квартирного будинку, що розташований за адресою АДРЕСА_2 .
В матеріалах справи містяться квитанції по сплаті комунальних послуг, якими підтверджується, що ОСОБА_2 сплачує комунальні послуги, надані за адресою АДРЕСА_2
З 2014 року пройшло понад 10 років, протягом яких позивачка добросовісно, відкрито, безперервно володіє та користується спірним майном.
При таких обставинах суд дійшов висновку, що позовні вимоги знайшли своє підтвердження та підлягають задоволенню.
На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 10, 12, 13, 223, 259, 263, 264, 265, 280-282 ЦПК України, суд,-
У Х В А Л И В:
Позовні вимоги ОСОБА_2 задовольнити повністю.
Визнати за ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , право власності на квартиру АДРЕСА_1 , що складається з коридора №1, убиральні №2, ванни №3, кухні №4, кімнати №5, вбудованої шафи №6, балкона №7, загальною площею 38,6 кв.м., в тому числі житловою площею 17,5 кв.м.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.
Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене відповідачем в загальному порядку, встановленому ЦПК України. У цьому разі строк на апеляційне оскарження починається відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.
Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, встановленому ЦПК України.
Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Чернівецького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строків подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Суддя: