Справа № 128/3042/24
УХВАЛА

19 грудня 2024 року м. Вінниця

Вінницький районний суд Вінницької області в складі:

головуючої судді Васильєвої Т.Ю.,

секретар Кострюкова Л.В.,

за участю: представника заявника Ткаченко Т.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Вінниця заяву представника заявника ОСОБА_1 , адвоката Ткаченко Тамари Володимирівни, про перегляд заочного рішення по цивільній справі за позовом Акціонерного товариства «Акцент-Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

УСТАНОВИВ:

Представник заявника ОСОБА_1 , адвокат Ткаченко Т.В. звернулась до суду з заявою про перегляд заочного рішення в цивільній справі за позовом Акціонерного товариства «Акцент-Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором. Вказує, що справу було розглянуто та рішення по ній проголошено без участі відповідача. Повний текст рішення відповідач отримав поштою 26.10.2024. Будучи не згодним з рішенням, він звернувся за правничою допомогою до органів безоплатної правничої допомоги, на яку має право як учасник бойових дій. Не маючи спеціальних знань, без професійної юридичної допомоги не міг реалізувати своє процесуальне право на подання відзиву на позов.

Відповідач, укладаючи кредитний договір, за яким із нього стягнуто заборгованість, мав намір виконувати та виконував свої договірні зобов`язання. Однак, у 2023 році був призваний за мобілізацією та, відповідно, втратив об`єктивну можливість вчасно сплачувати відсотки за користування кредитом та заборгованість за ним. Під час військової служби він брав безпосередню участь у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією рф проти України. Відтак, проценти за користування кредитом нараховані позивачем всупереч вимог Закону України «Про соціальний захист військовослужбовців та членів їх сімей», у зв`язку з чим не підлягали стягненню, а позов у цій частині не міг бути задоволений.

За вказаних обставин, представник відповідача просила поновити їй строк для подання заяви про перегляд заочного рішення, скасувати заочне рішення у справі та призначити справу до розгляду.

Ухвалою суду від 20.11.2024 ОСОБА_1 поновлено строк на подання заяви про перегляд заочного рішення Вінницького районного суду Вінницької області від 10.10.2024 по вищевказаній цивільній справі, заяву про перегляд заочного рішення призначено до розгляду в судовому засіданні, про що повідомлено учасників судового розгляду (а.с. 67).

Відповідач (заявник), в судове засідання не з`явився, його представник ОСОБА_2 в судовому засіданні пояснила, що вважає заочне рішення таким, що підлягає скасуванню, з підстав, вказаних в заяві про перегляд заочного рішення. Тому просила заочне рішення скасувати та призначити судовий розгляд справи за заявленим до відповідача позовом.

Представник АТ «Акцент-Банк» в судове засідання не з`явився, хоча позивач повідомлений про дату, час та місце проведення судового засідання належним чином та завчасно через підсистему "Електроннй Суд". Клопотань про відкладення розгляду справи, або проведення розгляду справи за відсутності представника позивача по справі на адресу суду не надходило.

Заслухавши учасників судового розгляду, вивчивши заяву, дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку.

Судом встановлено, що заочним рішенням Вінницького районного суду Вінницької області від 31.08.2023 позов Акціонерного товариства «Акцент-Банк» задоволено, стягнуто з ОСОБА_1 на користь Акціонерного Товариства "Акцент-Банк" заборгованість за кредитним договором № б/н від 05 лютого 2020 рокустаном на 09 липня 2024 року, а саме "має заборгованість 31252,83 грн., яка складається з наступного: 19230,90 грн. заборгованість за кредитом; 12021,93 грн. заборгованість по відсоткам, а також витрати за оплату судового збору в розмірі 3028 грн., що становить в загальній сумі 34280 грн. 83 коп." (а.с. 51).

Згідно з ч. 1 ст. 288 ЦПК України, заочне рішення підлягає скасуванню, якщо судом буде встановлено, що відповідач не з`явився в судове засідання та (або) не повідомив про причини неявки, а також не подав відзив на позовну заяву з поважних причин, і докази, на які він посилається, мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Тобто для встановлення наявності підстав для скасування заочного рішення обов`язковим є встановлення судом одночасно двох обставин, як того, що відповідач з поважної причини не з`явився до судового засідання та не подав відзив на позовну заяву, так і того, що докази, на які він посилається, мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Так провадження у даній справі було відкрито ще 07.08.2024 (а.с. 45).

Згідно матеріалів справи, про час та місце розгляду справи відповідач ОСОБА_1 повідомлявся судом завчасно та належним чином шляхом направлення документів по справі та судових повісток за адресою зареєстрованого місця проживання. Відповідно до рекомендованих повідомлень про вручення поштових відправлень, відповідач ОСОБА_1 отримував судові повістки особисто та завчасно, зокрема копію ухвали від 07.08.2024 та копію позовної заяви з додатками відповідач отримав 21.08.2024 (а.с. 48), а судову повістку на 10.10.2024 відповідач отримав 02.10.2024 (а.с. 49).

Звернення відповідача до центру з надання безоплатної правової допомоги та представництво його інтересів адвокатом за дорученням також свідчить про обізнаність відповідача з наявністю відповідного спору, але чому за такою допомогою він звернувся лише після винесення рішення в справі, відповідачем не обгрунтовано. Тому суд дійшов висновку, що відповідач мав достатньо часу в ході розгляду справи по суті для викладення своєї позиції, подання суду своїх заперечень проти позовних вимог та надання доказів на їх підтвердження, проте таким правом не скористався. Відповідно, оскільки відповідач неодноразово був повідомлений належним чином про дату, час і місце судового засідання, не з`являвся в судові засідання без повідомлення причин, не подав відзиву на позовну заяву, позивач не заперечував проти заочного вирішення справи, судом дотримані умови проведення заочного розгляду даної цивільної справи.

За таких обставин відповідач не довів, що він не з`явився в судові засідання та (або) не повідомив про причини неявки, а також не подав відзив на позовну заяву з поважних причин. Сам лише факт проходження військової служби відповідачем не свідчить автоматично про неможливість взяти участь в судовому розгляді у визначені судом дати, про які відповідач був повідомлений особисто та неодноразово, місце проходження ним служби в дати судових засідань та наявність перешкод для явки до суду ним не доводилося та не обгрунтовувалося.

При цьому суд враховує, що згідно усталеної практики Європейського суду з прав людини, сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки. Так в рішенні від 07.07.1989 у справі «Юніон Аліментаріа Сандерс С.А. проти Іспанії» Європейський суд з прав людини зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Оцінюючи посилання відповідача на те, що докази, на які він посилається, мають істотне значення для правильного вирішення справи, суд виходить з наступного.

Заява про перегляд заочного рішення заявника ґрунтується на категоричній незгоді відповідача зі стягненням з нього процентів за користування кредитом, у зв`язку з тим, що він був призваний у 2023 році за мобілізацією та втратив можливість вчасно сплачувати відсотки за користування кредитом та заборгованість за ним (а.с. 56 57).

На підтвердження таких обставин відповідач долучив до заяви докази його перебування на військовій службі та безпосередню участь в заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією рф проти України в період з 22.11.2023 по 09.12.2023 та з 14.05.2024 по 22.05.2024, та жодних перешкод їх надання суду до прийняття рішення по суті заявлених вимог, які були заявлені в позовній заяві, відповідачем не надано. Та жодного розрахунку нарахованих за вказані періоди відсотків за користування кредитом ним не надано, а підстав для повного звільнення від сплати стягнутих рішенням суду відсотків за користування кредитом позивачем не доводилося.

Тобто відповідач не довів належними доказами поважності причин своєї неявки в судові засідання та неподання відповідної заяви по суті справи з викладенням своїх доводів та заперечень по суті позовних вимог та будь-яких перешкод для цього судом також не встановлено.

Європейський суд з прав людини неодноразово наголошував, зокрема, у справі "Устименко проти України" (заява № 32053/13), що право на справедливий судовий розгляд, гарантоване пунктом 1 статті 6 Конвенції, повинно тлумачитися у світлі Преамбули Конвенції, відповідна частина якої проголошує верховенство права спільною спадщиною Високих Договірних Сторін. Одним з основоположних аспектів верховенства права є принцип правової визначеності, яка передбачає дотримання принципу res judicata, тобто принципу остаточності рішення, згідно з яким жодна зі сторін не має права домагатися перегляду остаточного і обов`язкового рішення лише з метою повторного слухання справи і постановлення нового рішення. Відхід від цього принципу можливий лише тоді, коли він зумовлений особливими і непереборними обставинами.

Враховуючи вищевикладене,заява про перегляд заочного рішення є такою, що не підлягає задоволенню.

А тому, на підставі п. 1 ч. 3 ст. 287 ЦПК України заяву про перегляд заочного рішення слід залишити без задоволення.

Відповідно до рішення «Проніна проти України» № 63566/00, §23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року, п. 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент.

Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пунктом 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE (Серявін та інші проти України), №4909/04, §58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).

Суд вважає за необхідне роз`яснити заявнику, щозаочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Також суд вважає за необхідне роз`яснити учасникам справи положення ч.ч. 4, 5 ст. 268 ЦПК України, що у разі неявки всіх учасників справи в судове засідання, яким завершується розгляд справи, суд підписує рішення без його проголошення. Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Керуючись ст. ст. 19, 287, 288, 353 ЦПК України, суд,

УХВАЛИВ:

Заяву представника заявника ОСОБА_1 , адвоката Ткаченко Тамари Володимирівни, про перегляд заочного рішення по цивільній справі за позовом Акціонерного товариства «Акцент-Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором залишити без задоволення.

В зв`язку з залишенням заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене відповідачем в загальному порядку, встановленому Цивільним процесуальним кодексом України. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до Вінницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня проголошення даного судового рішення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали складено 19.12.2024.

Суддя: