Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
Справа №936/1286/24
Провадження №2/936/273/2024
11.12.2024 селище Воловець
Воловецький районний суд Закарпатської області в складі судді Софілканич О.А., з участю секретаря судового засідання Дзямко В.В., розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні у залі судових засідань в селищі Воловець в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом адвоката Повідайчика Віктора Івановича, поданої в інтересах позивачки ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: Воловецька державна нотаріальна контора про визнання права власності на майно в порядку спадкування за законом,
В С Т А Н О В И В:
12.11.2024 до суду надійшов вищезазначений позов, мотивований тим, що ОСОБА_3 (батько позивачки) проживав у будинку АДРЕСА_1 до дня смерті- ІНФОРМАЦІЯ_1 . Після його смерті відкрилась спадщина на даний житловий будинок, в якому останній проживав разом з колишньою дружиною - матір?ю позивачки ОСОБА_2 (відповідачка), а також дочкою - ОСОБА_1 та її сім`єю. Батьки позивачки розірвали шлюб 06.08.2004. Після розірвання шлюбу відповідачка змінила прізвище на ОСОБА_4 , виїхала за кордон і більшу частину часу проживала там. Натомість зі спадкодавцем постійно проживала тільки дочка ОСОБА_1 (позивачка), яка фактично прийняла спадщину за своїм батьком ОСОБА_3 внаслідок постійного проживання із спадкодавцем на час відкриття спадщини (ч. 3 ст. 1268 ЦК України) та у зв?язку з фактичним вступом в управління нею. Оскільки батько позивачки за життя документи на право власності на майно не оформляв, то ОСОБА_1 , правомірно вважаючи себе власником майна, звернулася за виготовленням технічного паспорта на житловий будинок з господарськими будівлями таспорудами, після виготовлення якого та з метою оформлення спадкового майна, звернулася до Воловецької державної нотаріальної контори, де отримала роз`яснення, що через відсутність правовстановлюючого документу на домоволодіння, оформлення в нотаріальному порядку спадщини на зазначений житловий будинок є неможливим. На підставі наведеного, ОСОБА_1 просить суд визнати за нею право власності в порядку спадкування за законом після смерті батька на житловий будинок з належними до нього господарськими будівлями і спорудами за адресою: АДРЕСА_1 .
Позивач ОСОБА_1 у підготовче судове засідання не з`явилася, від її представника адвоката Повідайчика В.І. надійшла заява, в якій він просить розглядати справу без їх участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі.
Відповідачка ОСОБА_2 не з`явилася, надіслала на адресу суду заяву про те, що вона визнає фактичні обставини справи, серед іншого те, що проживала в будинку чоловіка, з яким 06.08.2004 розірвала шлюб. З того часу виїхала за кордон і більшу частину часу проживала там. Підтверджує те, що з колишнім чоловіком ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , постійно проживала тільки їхня дочка ОСОБА_1 . Цією заявою, користуючись правом, наданим статтею 206 ЦПК України, підтверджує визнання позову ОСОБА_1 в повному обсязі, не заперечує проти ухвалення рішення в підготовчому судовому засіданні.
Представник третьої особи Воловецької державної нотаріальної контори Дідренцел В.Т. не з`явилася, подала до суду заяву, в якій вказала, що за померлим ОСОБА_5 спадкова справа не заводилась, заповітів він не залишав, проти задоволення позову не заперечує.
На підставі ч.2 ст.247 ЦПК України, у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.
У відповідності до приписів ч.3, ч.4 ст.200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.
Ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 206, 207 цього Кодексу.
Згідно з ч.4 ст.206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.
Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав.
Стаття 41 Конституції України зазначає, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом.
Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.
Згідно з ст.392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.
З матеріалів справи вбачається, що рішенням №59 від 13.05.1991 року Воловецької районної ради народних депутатів Гризі В.М. надано дозвіл на будівництво індивідуального житлового будинку в с.Верхні Ворота Закарпатської області.
20.05.1991 року виготовлено паспорт на забудову земельної ділянки площею 0,07 га, виділеній на підставі рішення №59 від 13.05.1991 року.
Технічним паспортом на будинок садибного типу з господарськими будівлями і спорудами, виготовленим 12.08.2024 ДВПТІ по Воловецькому району, підтверджено, що житловий будинок побудований, розташований за адресою АДРЕСА_1 , відповідає технічним вимогам, проте згідно з довідкою №16 від 12.08.2024 Державного виробничого підприємства технічної інвентаризації, право приватної власності на будинок не зареєстровано.
ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 помер, що підтверджено копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 від 16.06.2021.
Відповідно до ч.1 ст. 1220 ЦК України, після його смерті відкрилася спадщина на спадкове майно, зокрема, житловий будинок з прилеглими обслуговуючими господарськими будівлями та спорудами за адресою АДРЕСА_1 .
На день смерті ОСОБА_3 у житловому будинку за адресою: АДРЕСА_1 , разом з ним була зареєстрована колишня дружина - відповідчка ОСОБА_2 , а також дочка - позивачка ОСОБА_1 з чоловіком ОСОБА_6 , та їхніми дітьми (онуками померлого): ОСОБА_7 , 2007 року народження, ОСОБА_6 , 2011 року народження та ОСОБА_8 , 2015 року народження.
Дані обставини підтверджуються довідками Нижньоворітської сільської ради Мукачівського району Закарпатської області від 12.07.2024 №338 та №339.Батьки позивачки розірвали шлюб 06.08.2004, що підтверджується свідоцтвом про розірвання шлюбу серії НОМЕР_2 , яке видане відділом РАЦС Воловецького районного управління юстиції 09.11.2004.
Після розірвання шлюбу відповідачка змінила прізвище на ОСОБА_4 (копія свідоцтва про переміну прізвища, імені, по батькові серії НОМЕР_3 , яке видане відділом РАЦС Воловецького районного управління юстиції 24.12.2004).
Позивачка, яка є донькою померлого ОСОБА_3 відповідно до свідоцтва про народження серії НОМЕР_4 від 22.07.1986 року та яка змінила прізвище на ОСОБА_9 , уклавши шлюб 05.09.2006 року згідно з свідоцтвом про укладення шлюбу серії НОМЕР_5 , звернулася до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини за законом після смерті батька, проте отримала усне роз`яснення про неможливість видачі Свідоцтва про право на спадщину за законом через відсутність правовстановлюючого документу на домоволодіння, виданого на ім`я спадкодавця ОСОБА_3 .
Статтею 1217 Цивільного кодексу України передбачено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом.
Відповідно до ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).
До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинились внаслідок його смерті (ст.1218 ЦК України).
Згідно з ч. 1 ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті.
Відповідно до ч. 2 цієї норми у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261 - 1265 цього Кодексу.
ОСОБА_3 за життя заповіту не складав, а тому спадкування після його смерті здійснюється за законом.
Відповідно до ст.1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу.
Згідно з приписами статті 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця.
У відповідності до ч.1 статті 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.
Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини (стаття 1269 ЦК України).
Положеннями ч.1 ст.1297 ЦК України передбачено, спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно.
Це зобов`язання встановлено законодавством у зв`язку з тим, що право власності на спадкове нерухоме майно виникає у спадкоємця тільки з моменту державної реєстрації цього майна.
Згідно з нормами ч. 5 ст.1268 цього Кодексу незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини та згідно ч. 3 ст. 1296 цього Кодексу відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину.
Відповідно до ст. 346 ЦК України однією з підстав припинення права власності є смерть власника. Якщо у разі смерті власника нерухомого майна первинна реєстрація прав власності на яке не була проведена і право встановлювальний документ відсутній, питання визначення належності цього майна попередньому власнику та наступного його власника (спадкоємця) повинно вирішуватися у судовому порядку.
З урахуванням того, що підстав для усунення ОСОБА_1 від спадкування, визначених статтею 1224 Цивільного кодексу України немає, позивачка на час смерті її батька проживала разом з ним, тобто фактично прийняла спадщину, як спадкоємиця за законом першої черги, інший спадкоємець -відповідачка ОСОБА_2 позов визнала, на спадщину не претендує та не заперечує проти визнання права власності на спадковий будинок за донькою, інших спадкоємців не встановлено, та у зв`язку з відсутністю правовстановлюючого документу на спадковий житловий будинок, судом встановлено, що існують обставини, які є підставою для визнання за позивачкою права власності на спадковий житловий будинок в судовому порядку, оскільки іншого способу захисту своїх спадкових прав та права власності у неї немає.
Враховуючи вищенаведене, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позову.
На підставі ч.1 ст.142 ЦПК України у зв`язку з визнанням позову відповідачем до початку розгляду справи по суті, суд вважає за необхідне повернути позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, що становить 1155 гривень 09 копійок.
Керуючись статтями 141, 200, 258, 259, 263-265, 273, 352, 354 Цивільного процесуального кодексу України, суд
Позов адвоката Повідайчика Віктора Івановича, поданої в інтересах позивачки ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: Воловецька державна нотаріальна контора про визнання права власності на майно в порядку спадкування за законом- задоволити.
Визнати за ОСОБА_1 право власності на будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами за АДРЕСА_1 в порядку спадкування за законом за ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Повернути позивачу ОСОБА_1 з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, а саме: 1155 гривень 09 копійок.
Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подання її до Закарпатського апеляційного суду.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне найменування сторін:

позивач: ОСОБА_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_6 ;

відповідач: ОСОБА_2 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 ;

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог: Воловецька державна нотаріальна контора, місцезнаходження: Закарпатська область, Мукачівський район, смт Воловець, вул.Карпатська, 68, код ЄДПОУ 02883937.

Повне рішення буде складено 17.12.2024 року.

Суддя Софілканич О.А.