Провадження№ 2/522/8658/24
УХВАЛА

20 грудня 2024 року м. Одеса

Суддя Приморського районного суду м. Одеси Домусчі Л.В., розглянувши клопотання ОСОБА_1 про звільнення від сплати судового збору за подання позовної заяви ОСОБА_1 до Одеської міської ради, Приморської районної адміністрації Одеської міської ради про встановлення факту, що має юридичне значення та визнання права власності на спадщину,

ВСТАНОВИВ:

До Приморського районного суду м. Одеси 05.12.2024 року надійшов позов ОСОБА_1 до Одеської міської ради, Приморської районної адміністрації Одеської міської ради про встановлення факту, що має юридичне значення та визнання права власності на спадщину, а саме:

- встановити факт, що має юридичне значення, а саме: факт постійного проживання ОСОБА_1 разом із спадкодавцем ОСОБА_2 , померлим ІНФОРМАЦІЯ_1 , однією сім`єю не менш як п`ять років на час відкриття спадщини. (вимога немайнового характеру)

- визнати право власності на спадкове майно, а саме: квартиру АДРЕСА_1 , загальною площею 26 кв.м. (вимога майнового характеру)

Матеріали позову суддя отримала 06.12.2024 року.

Ухвалою суду від 11.12.2024 року позивачу відмовлено у задоволені клопотання про звільнення від сплати судового збору та позов залишено без руху та надано час для усунення недоліків, а саме для усунення недоліків позовної заяви позивачу слід:

- надати докази на підтвердження дійсної вартості спірного майна на момент пред`явлення позову та відповідно до цього визначити дійсну ціну позову;

- сплатити судовий збір, виходячи зі ставки як за вимогу майнового характеру та виходячи із ціни позову (з урахуванням дійсної вартості спірного майна на момент пред`явлення позову);

- сплатити судовий збір за вимогу немайнового характеру у розмірі 1 211,20 грн.

Позивач 19.12.2024 року до позову надав клопотання про звільнення від сплати судового збору, на підставі ст. 136 ЦПК України, а саме, що суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на визначений строк у порядку, передбаченому законом, але не більше як до ухвалення судового рішення у справі.З підстав, зазначених у частині першій цієї статті, суд у порядку, передбаченому законом, може зменшити розмір належних до сплати судових витрат, пов`язаних з розглядом справи, або звільнити від їх сплати

Суддя, вивчивши матеріали позову, дійшов до висновку про те, що клопотання позивача про звільнення від сплати судового збору не підлягає задоволенню, враховуючи наступні підстави.

Відповідно до ч.ч. 1, 3 ст. 136 ЦПК України суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на визначений строк у порядку, передбаченому законом, але не більше як до ухвалення судового рішення у справі. З підстав, зазначених у частині першій цієї статті, суд у порядку, передбаченому законом, може зменшити розмір належних до сплати судових витрат, пов`язаних з розглядом справи, або звільнити від їх сплати

Згідно з ч.ч. 1, 2 ст.8 Закону України «Про судовий збір», враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов:

1) розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або

2) позивачами є: а) військовослужбовці; б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів; в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю; г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сім`ї; ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або

3) предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю.

Суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.

Право на доступ до суду, тобто право кожного на звернення до суду з позовом щодо його прав та обов`язків цивільного характеру є складовим елементом права на суд, передбаченого п. 1 ст. 6 Конвенції. Другим елементом права на суд є право розраховувати на розгляд спору судом по суті. Згідно до конвенційної практики Європейського суду право на суд не є абсолютним і може підлягати легітимним обмеженням, які повинні також бути пропорційними, тобто щоб законна мета застосованого обмеження не зводила нанівець зміст конвенційного права на суд. Серед легітимних обмежень права на доступ до суду у практиці Європейського суду визнаються: необхідність сплачувати судовий збір за подачу заяви чи скарги (рішення по справі «Креуз проти Польщі», «Толстой-Мілославський проти Сполученого Королівства (TolstoyMiloslavsky v. UnitedKingdom) від 13.07.1995р.).

Звертаючись до суду з клопотанням про звільнення від сплати судового збору позивачем надано довідку про відомості з Державного реєстру фізичних осіб-платників податків про джерела/суми виплачених доходів та утриманих податків станом на 16.12.2024 року №1553-24-09901, за період з 4 кварталу 2022 року по 3 квартал 2024 року.

Згідно довідки про отримання (неотримання) допомоги Управління соціального захисту населення в Приморському районі м. Одеси Департаменту правці та соціальної політики ОМР від 17.12.2024 року № 2169 ОСОБА_1 перебуває на обліку в управлінні соціального захисту населення Приморському районі м. Одеси та йому з 01.11.2024 року по 30.04.2025 року призначено допомогу малозабезпеченій сім`ї у розмірі 2 361 грн.

Відповідно листа Головного управління пенсійного фонду України в Одеській області від 17.12.2024 року № 1500-0217-8/192836 ОСОБА_1 не перебуває на обліку в Пенсійному фонді України та пенсію не отримує.

Відповідно до Реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування ОСОБА_1 у звітному році 2023 з червня по грудень 2023 року не отримував пенсії.

Відповідно до Інформації з Реєстру нерухомості у позивача відсутнє майно та наявне обтяження «арешт нерухомого майна» на підставі постанови про арешт майна боржника, видавник Другий Приморський ВДВС у місті Одесі ПМУМЮ (м. Одеса) від 04.03.2021 року (ВП № 61285701)

Як вбачається з позову, предметом цього позову є визнання права власності на нерухоме майно, та не є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю.

З позову також вбачається, що позивачем не сплачено судовий збір за обидві вимоги.

Також позивач на виконання ухвали про усунення недоліків не надав суду докази на підтвердження дійсної вартості спірного майна на момент пред`явлення позову та відповідно до цього не визначено дійсна ціну позову, з якої вираховуються судовий збір

Таким чино станом на 20.12.2024 року недоліки, зазначені в ухвалі суду від 11.12.2024 року, неусунуті.

Між тим, ураховуючи, що звільнення судом від сплати судового збору є правом у виняткових випадках, а не обов`язком суду, суд приходить до висновку про відсутність підстав для звільнення від сплати судового збору.

Згідно п. 3 Постанови пленуму ВССУ з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» від 17 жовтня 2014 року № 10, якщо позивачем (заявником) заявлено клопотання про відстрочення або розстрочення судового збору, зменшення його розміру або звільнення від його оплати відповідно, то наслідки залишення позовної заяви без руху застосовуються лише за умови відмови в задоволенні такого клопотання, про що постановляється відповідна ухвала.

При цьому, суд звертає увагу позивача, що ст. 129 Конституції України, як одну із засад судочинства визначено рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом, тому самі лише обставини, пов`язані з фінансуванням скаржника, та відсутність у нього коштів для сплати судового збору не можуть вважатися безумовною підставою для звільнення від такої сплати або її відстрочення.

Враховуючи даний принцип, а також положення ст. 5 Закону України «Про судовий збір», суд позбавлений права надавати перевагу будь-якій стороні, в тому числі й у питанні звільнення від сплати судового збору чи відстрочення такої сплати.

Згідно ч.ч. 1,2 ст. 185 ЦПК України, суддя встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у ст.ст. 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху, в якій зазначає недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Отже, з огляду на викладене суд приходить до висновку про повторне залишення позову без руху та надання позивачу п`ятиденний строк для їх усунення.

Керуючись ст.ст. 175, 177, 185, 258-261 ЦПК України, суддя,

УХВАЛИВ:

Відмовити у задоволенні клопотання позивача про звільнення від сплати судового збору.

Позовну заяву ОСОБА_1 до Одеської міської ради, Приморської районної адміністрації Одеської міської ради про встановлення факту, що має юридичне значення та визнання права власності на спадщину- залишити без руху.

Встановити позивачу п`ятиденний строк з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху, для усунення недоліків. Копію ухвали про залишення позовної заяви без руху надіслати позивачу. У разі не усунення зазначених недоліків у встановлений строк позовна заява вважатиметься неподаною та буде повернута позивачу.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Домусчі Л.В.