ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

Іменем України

22 травня 2024 року

м. Харків

справа № 638/19239/23

провадження № 22-ц/818/1944/24

Харківський апеляційний суд у складі:

Головуючого: Маміної О.В.

суддів: Пилипчук Н.П., Тичкової О.Ю.,

розглянувши у порядку ст. 369 ЦПК України в м. Харкові без повідомлення учасників справи цивільну справу за зустрічною позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя за апеляційною скаргою представника ОСОБА_2 адвоката Врагової Ірини Іванівни на ухвалу Дзержинського районного суду м.Харкова від 13 березня 2024 року постановлену під головуванням судді Щепіхіної В.В.,-

в с т а н о в и в:

У грудні 2023 року ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя.

Ухвалою Дзержинського районного суду м.Харкова від 15 січня 2024 року відкрито провадження у справі.

09 лютого 2024 року через канцелярію Дзержинського районного суду м.Харкова надійшла зустрічна позовна заява ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про встановлення факту проживання однією сім`єю, поділ спільного майна подружжя.

Ухвалою Дзержинського районного суду м.Харкова від 13 березня 2024 року у прийнятті зустрічної позовної заяви ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про встановлення факту проживання однією сім`єю, поділ спільного майна подружжя відмовлено. Повернуто зустрічну позовну заяву разом із доданими до неї матеріалами позивачу за зустрічним позовом. Копію зустрічної позовної заяви долучено до матеріалів справи. Роз`яснено позивачу за зустрічним позовом право звернутися з вказаним позовом у загальному порядку.

В апеляційній скарзі представник ОСОБА_2 адвокат Врагова Ірина Іванівна просить скасувати ухвалу суду першої інстанції та ухвалити нове судове рішення, яким прийняти зустрічну позовну заяву до спільного розгляду з первісним позовом.

Посилається на невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення судом першої інстанції норм процесуального права; вказує, що посилання суду першої інстанції на той факт, що предмет та підстави вимог за зустрічною позовною заявою виходять за межі первісного позову, не є пов`язаними з ним і їхнє задоволення не виключає повністю або частково задоволення первісного позову, є безпідставними. Також акцентує увагу суду на тому, що зустрічну позовну заяву подано до проведення підготовчого засідання, як наслідок факт пропуску строку є складовою надмірного формалізму. Вважає, що є підстави для скасування зазначеної ухвали суду першої інстанції.

Перевіряючи законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції, відповідно до вимог ч. 1 ст. 367 ЦПК України - в межах доводів апеляційної скарги і вимог, заявлених у суді першої інстанції, судова колегія вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до ч.1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Вирішуючи питання про повернення зустрічного позову ОСОБА_2 , суд першої інстанції виходив з того, що її представник адвокат Врагова І.І. пропустила встановлений статтею 193 ЦПК України строк для подання зустрічної позовної заяви. Клопотання про поновлення строку для подання зустрічного позову від відповідача до суду не надходило і відповідач не порушив питання про його поновлення та не зазначив поважності причин неподання зустрічного позову у визначений законом строк. За приписами частини 1 статті 126 ЦПК України право на вчинення процесуальної дії втрачається із закінченням строку, встановленого законом або судом. До того ж, суд першої інстанції звертав увагу, що ні в зустрічній позовній заяві, ні в судовому засіданні під час надання пояснень стороною відповідача не обґрунтовано доцільність розгляду заявлених відповідачем зустрічних вимог разом з первісним позовом, взаємопов`язаність зустрічного позову з первісним та необхідність їх об`єднання в одне провадження, що сприятиме своєчасному та правильному розгляду таких вимог.

Такі висновки суду першої інстанції відповідають вимогам закону та фактичним обставинам справи.

Відповідно до п.3 ч.2 ст.49 ЦПК України, відповідач має право подати зустрічний позов у строки, встановлені цим Кодексом.

Згідно ст. 193 ЦПК України, відповідач має право пред`явити зустрічний позов у строк для подання відзиву.

Відзив на позовну заяву подається відповідачем у строк, встановлений судом в ухвалі про відкриття провадження у справі (ч.1 ст. 191 ЦПК України).

Зустрічний позов приймається до спільного розгляду з первісним позовом, якщо обидва позови взаємопов`язані і спільний їх розгляд є доцільним, зокрема, коли вони виникають з одних правовідносин або коли задоволення зустрічного позову може виключити повністю або частково задоволення первісного позову. Вимоги за зустрічним позовом ухвалою суду об`єднуються в одне провадження з первісним позовом.

Таким чином, зустрічний позов є матеріально-правовою вимогою відповідача до позивача, який подається у строк для подання відзиву та заявляється для сумісного розгляду з первісним позовом, оскільки задоволення його вимог виключає задоволення вимог позивача.

Згідно ч. 3 ст. 194 ЦПК України зустрічна позовна заява, подана з порушенням вимог частини першої та другої статті 193 цього Кодексу, ухвалою суду повертається заявнику. Копія зустрічної позовної заяви долучається до матеріалів справи.

Судом встановлено, що ухвалою Дзержинського районного суду м.Харкова від 15 січня 2024 року відкрито провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя. Призначено підготовче судове засідання. Встановлено відповідачу 15-денний строк з дня вручення цієї ухвали для подання відзиву на позовну заяву, право пред`явити зустрічний позов у строк для подання відзиву (ч.1 ст. 193 ЦПК України).

Копію зазначеної ухвали представник ОСОБА_2 отримала 17.01.2024 року.

09 лютого 2024 року через канцелярію Дзержинського районного суду м.Харкова надійшла зустрічна позовна заява ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про встановлення факту проживання однією сім`єю, поділ спільного майна подружжя.

Законодавством встановлено часові межі подання зустрічного позову. Питання про прийняття зустрічного позову вирішується на стадії досудового розгляду справи.

Перебіг строку, закінчення якого пов`язане з подією, яка повинна неминуче настати, закінчується наступного дня після настання події (частина четверта статті 124 ЦПК України).

Відповідно до положень частини першої стаття 64 ЦПК України представник, який має повноваження на ведення справи в суді, здійснює від імені особи, яку він представляє, її процесуальні права та обов`язки

З матеріалів справи вбачається, що 17.01.2024 року представником відповідача за первісним позовом отримано ухвалу про відкриття провадження у справі, копію позовної заяви разом з додатками, про що свідчить розписка, яка міститься в матеріалах справи. Також, адвокат Врагова І. І. в судовому засіданні в суді першої інстанції підтвердила, що вона в цей же день, 17.01.2024 року, ознайомилась з матеріалами справи в повному обсязі.

Зустрічна позовна заява надійшла до канцелярії суду 09.02.2024 року, тобто після спливу п`ятнадцятиденного терміну, встановленого для подання відзиву, а отже і для подання зустрічної позовної заяви.

Згідно зі ст.126 ЦПК України право на вчинення процесуальної дії втрачається із закінченням строку, встановленого законом або судом. Документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, крім випадків, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ч.1 ст.127 ЦПК України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Сторонами не заперечується, що ухвалою Дзержинського районного суду м. Харкова 15.01.2024 року відкрито провадження у справі за первісним позовом в порядку загального позовного провадження, призначено судове засідання у справі на 12.02.2024 року. Визначено розгляд справи проводити за правилами загального позовного провадження.

Натомість зустрічну позовну заяву подано відповідачкою лише 09 лютого 2024 року, тобто з пропуском строку, визначеного судом та вимогами чинного законодавства.

Клопотання про поновлення строку для подання зустрічного позову від відповідача, або її адвоката до суду не надходило.

Висновок суду першої інстанції про наявність підстав для повернення зустрічного позову ОСОБА_2 на підставі ч.3 ст. 194 ЦПК України, - відповідає вимогам закону та фактичним обставинам справи, оскільки зустрічна позовна заява, подана з порушенням вимог частини першої статті 193 ЦПК України.

Щодо посилання суду першої інстанції, що ні в зустрічній позовній заяві, ні в судовому засіданні під час надання пояснень стороною відповідача не обґрунтовано доцільність розгляду заявлених відповідачем зустрічних вимог разом з первісним позовом, взаємопов`язаність зустрічного позову з первісним та необхідність їх об`єднання в одне провадження, що сприятимемо своєчасному та правильному розгляду таких вимог, судова колегія зазначає наступне.

Предметом спору за первісним позовом є поділ спільного майна подружжя.

Предметом спору за зустрічним позовом є: встановлення юридичного факту проживання однією сім`єю ОСОБА_1 та ОСОБА_2 без реєстрації шлюбу у період з 01.01.2004 року по 06.03.2013 року, визнання земельної ділянки No4 в Садівничому Товаристві «Променерговець» по АДРЕСА_1 , площею 0,06 га, та розташованого на ній садового будинку спільним сумісним майном подружжя; в порядку поділу спільного майна подружжя визнати за ОСОБА_2 : право власності на 1/2 частку земельної ділянки N04 в Садівничому Товаристві «Променерговець» по АДРЕСА_1 , площею 0,06 га, на 1/2 частку розташованого на ній садового будинку; право власності на 1/2 частку гаражу No l11 по АДРЕСА_2 ; право власності на 1/2 частку акцій у будівельній компанії Приватне акціонерне товариство «ТРЕСТ ЖИТЛОБУД - 1» на однокімнатну квартиру за адресою : АДРЕСА_3 на суму еквівалент 35 000 доларів США, що за курсом НБУ станом на 28.01.2024 року дорівнює 1315 387,5 грн; право власності двокімнатну квартиру, за загальною площею 69,5 кв. м., що знаходиться за адресою : АДРЕСА_4 ; право власності на автомобіль Toyota Land Cruiser 150, 2017 року випуску, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , право власності на автомобіль Ford Fusion 2488, 2013 року випуску. В порядку поділу спільного майна подружжя визнати за ОСОБА_3 : - право власності на 1/2 частку земельної ділянки No4 в Садівничому Товаристві «Променерговець» по АДРЕСА_1 , площею 0,06 га, та на 1/2 частку розташованого на ній садового будинку; право власності на 1/2 частку гаражу No l11 по АДРЕСА_2 ; право власності на 1/2 частку акцій у будівельній компанії Приватне акціонерне товариство «ТРЕСТ ЖИТЛОБУД - 1» на однокімнатну квартиру за адресою : АДРЕСА_3 на суму еквівалент 35 000 доларів США, що за курсом НБУ станом на 28.01.2024 року дорівнює 1315 387,5 грн; право власності на однокімнатну квартиру, загальною площею 45,8 кв. м., що знаходиться за адресою : АДРЕСА_5 , право власності на автомобіль Mersedes -Benz Sprinter 2143, 2015 року випуску; автомобіль Lexus IS 200 T 1998, 2016 року випуску; автомобіль Mersedes -Benz C300 1991, 2016 року випуску. B якості компенсації різниці суми майна, переданого у власність відповідача ОСОБА_1 та позивачки ОСОБА_2 стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 грошові кошти в сумі 205 423,50 грн.

Зустрічний позов може бути прийнятий до спільного розгляду, коли обидва позови взаємно пов`язані і спільний їх розгляд є доцільним. Позови вважаються взаємозв`язаними, якщо обидва вони випливають з одного правовідношення або вимоги за ними здатні до зарахування. Взаємний зв`язок первісного і зустрічного позову може виявлятись у тому, що зустрічна вимога виключає вимогу первісну, або обидва випливають з однієї підстави, або взаємний зв`язок виникає з однорідності обставин виникнення взаємних матеріально-правових вимог між позивачем і відповідачем. Первісний і зустрічний позов можуть бути взаємозв`язаними і тоді, коли підстава зустрічного позову паралізує підставу первісного позову, а тому задоволення вимог відповідача виключає задоволення вимог позивача.

Отже, враховуючи вищенаведене та фактичні обставини справи, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції недостатньо врахував, що зустрічний позов, поданий з підстав поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя між тими ж сторонами та вимоги за ними здатні до зарахування. При цьому, посилання суду на те, що прийняття зустрічного позову до спільного розгляду може затягнути розгляд справи та істотно розширить предмет доказування, є безпідставними.

Однак, доводи апеляційної скарги щодо взаємопов`язаності даних позовів та доцільності їх спільного розгляду не можуть бути самостійною підставою для скасування оскаржуваної ухвали суду першої інстанції з огляду на підстави повернення зустрічного позову - порушення строку подання зустрічної позовної заяви.

Прецедентна практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що реалізуючи п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду, кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони чи обмеження, зміст яких є не допустити судовий процес у безладний рух.

З рішення Європейського суду з прав людини у справі «Креуз проти Польщі» від 19.06.2001 року вбачається, що право на суд не є абсолютним та воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за самою своєю природою потребує регулювання з боку держави.

З урахуванням вказаного, повернення зустрічної позовної заяви у відповідності до ч. 3 ст. 194 ЦПК України не є порушенням права на справедливий захист та не може вважатися обмеженням права доступу до суду, оскільки не позбавляє права ОСОБА_2 на звернення до суду із позовом в загальному порядку.

Враховуючи викладене, колегія суддів приходить до висновку, що ухвала суду постановлена з додержанням вимог закону.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. ст. 367, 368, 369, 375, 381, 382, 383, 384, ЦПК України суд, -

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_2 адвоката Врагової Ірини Іванівни залишити без задоволення.

Ухвалу Дзержинського районного суду м.Харкова від 13 березня 2024 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення у випадках, передбачених ст. 389 ЦПК України.

Головуючий: О.В. Маміна

Судді: Н.П. Пилипчук

О.Ю. Тичкова