Суддя Черняк В. Г.
Справа № 644/4362/24
Провадження № 2/644/2472/24
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(заочне рішення)

19 грудня 2024 року м. Харків.

Орджонікідзевський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді Черняка В.Г.,

за участю:

секретаря судових засідань Юр`єва Є.Д.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження в приміщенні Орджонікідзевського районного суду м. Харкова цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про усунення перешкод у користуванні квартирою ,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 в особі представника адвоката Герасименя О.Ю. звернувся до суду із позовом до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , в якому просив суд усунути перешкоди в користуванні квартирою, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

В обґрунтування позовних вимог позивачем зазначено, що він є власником спірної квартири. З 2001 по 2023 рік він перебував у шлюбі з відповідачем ОСОБА_2 , який рішенням Московського районного суду м.Харкова від 18.08.2023 року розірвано. Від шлюбу колишнє подружжя має дитину ОСОБА_3 , яка є повнолітньою особою. Кожен з відповідачів має зареєстроване місце проживання. Наприкінці 2023 року позивач по роботі часто був у тривалих відрядженнях і рідко бував у себе вдома. Знаючи про це, його колишня дружина разом із донькою, маючи ключі, самовільно вселились до спірної квартири і стали там проживати. Вони обіцяли позивачу звільнити його квартиру до кінця 2023 року, але потім повідомили, що взагалі не збираються звільняти її. Іншого житла у позивача не має, у квартирі знаходяться його особисті речі, а відповідачі створюють умови, за яких позивач не може проживати у своїй квартирі. Врегулювати спір в досудовому порядку не вийшло, тому позивач був вимушений звернутись до суду за захистом своїх прав та інтересів.

Ухвалою Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 10.06.2024 року прийнято позовну заяву та призначено судове засідання за правилами спрощеного позовного провадження з викликом (повідомленням) сторін.

Позивач ОСОБА_1 та його представник адвокат Герасименя О.Ю. в судове засідання не з`явились, про розгляд справи повідомлялись належним чином, надали суду заяву, в якій просили суд розглядати справу за відсутності сторони позивача. Свій позов позивач підтримує та просить його задовольнити, проти ухвалення заочного рішення не заперечував.

Відповідачі ОСОБА_2 , ОСОБА_3 в судове засідання не з`явились, про причини неявки суду не повідомили, про слухання справи повідомлялись належним чином, зокрема шляхом розміщення оголошення на сайті суду, відзиву на позов не надавали.

Відповідно до вимог ч. 8 ст. 178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Згідно ч.2 ст.43 ЦПК України відповідач зобов`язаний добросовісно здійснювати процесуальні права і виконувати процесуальні обов`язки, що відповідно до принципу юридичної визначеності, як складової частини конституційного принципу верховенства права, зобов`язує відповідача самостійно цікавитися перебігом розгляду судом пред`явленого до нього позову. Тривала відсутність такого інтересу з боку відповідача свідчить про його небажання захищати свої процесуальні права.

Враховуючи, що відповідачі належним чином повідомлені про час і місце судового розгляду справи, суд вважає можливим розглянути справу за відсутності відповідачів та, зі згоди позивача, ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України.

Згідно вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу технічними засобами не здійснюється.

Суд, повно і всебічно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, встановив наступні обставини і відповідні ним правовідносини.

Згідно з частиною першою статті 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Статтею 16 ЦК встановлено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Особа вільна у виборі способу способі захисту цивільних прав судом..

Разом з тим, передбачені ст. ст. 12 і 13 ЦПК України засади змагальності та диспозитивності цивільного судочинства визначають основні правила, в межах яких мають діяти особи, що беруть участь у справі, та суд при вирішенні справи.

Згідно ч.3 ст.12 ЦПК України кожна сторона у цивільному судочинстві повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом, до яких дана справа не відноситься.

Суд, згідно ч.1 ст.13 ЦПК України, розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим законом випадках.

З огляду на вказані норми закону позивач, обравши певний спосіб захисту цивільного права перед судом, має довести, шляхом подання належних та допустимих доказів, що надані підприємствами - виробниками/виконавцями житлово-комунальних послуг відомості про заборгованість є неправомірними , які порушують, не визнають або оспорюють охоронювані законом його цивільні права.

Відповідач, зі свого боку, зобов`язаний довести обставини, посилаючись на які він заперечує проти позову.

Згідно позиції Верхового Суду України, що викладена у постанові Пленуму «Про судове рішення у цивільній справі» №14 від 18.12.2003 року «Про судове рішення у цивільній справі» вбачається, що оскільки правом на звернення до суду за захистом наділена особа в разі порушення, невизнання або оспорювання саме її прав, свобод чи інтересів, а також у разі звернення до суду органів та осіб, яким надано право захищати права, свободи та інтереси інших осіб або державні та суспільні інтереси, то суд повинен встановити, чи були порушені, невизнані або оспорені права, свободи та інтереси цих осіб, а якщо були, то вказати, чи є залучений у справі відповідач відповідальним за це.

Статтями 78, 81 ЦПК України визначено, що обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Спірною є двокімнатна квартира АДРЕСА_2 житловою площею 28,5 кв.м, загальною площею 52,0 кв.м, яка належить на праві власності позивачу на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом, посвідченим державним нотаріусом Четвертої Харківської міської державної нотаріальної контори Агасян В.Г. 29.09.2021 року за реєстровим №8-563.

Згідно витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності №277209773 від 29.09.2021 року, право власності на квартиру АДРЕСА_2 зареєстровано за ОСОБА_1 29.09.2021 року реєстраційний №120.

Позивач ОСОБА_1 зареєстрований в квартирі АДРЕСА_2 , що підтверджується довідкою про зареєстрованих у житловому приміщенні осіб.

Відповідач ОСОБА_2 зареєстрована в квартирі АДРЕСА_3 , що підтверджується довідкою про зареєстрованих у житловому приміщенні осіб.

Відповідач ОСОБА_3 зареєстрована в квартирі АДРЕСА_4 з 21.08.2023 року, що підтверджується інформаційною довідкою з Реєстру територіальної громади міста Харкова.

Рішенням Московського районного суду м.Харкова від 18.08.2023 року шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 розірвано. Рішення набрало законної сили 19.09.2023 року.

Відповідно до ст.57 Сімейного Кодексу України особистою приватною власністю дружини, чоловіка є: майно, набуте нею, ним за час шлюбу, але на підставі договору дарування або в порядку спадкування.

За статтею 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місце знаходження майна.

За положеннями статті 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Відповідно до ст. 150 ЖК України громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди.

Відповідно до статті 41 Конституції України, статті 321 ЦК України ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Згідно зі статтею 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Згідно зі статтею 8 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, кожен має право на повагу до свого приватного та сімейного життя, до свого житла та кореспонденції.

Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини у справі "Кривіцька і Кривіцький проти України" ("Kryvitska and Kryvitskyyv. Ukraine", заява № 30856/03) поняття "житло" не обмежується приміщенням, в якому особа проживає на законних підставах або яке було у законному порядку встановлено, а залежить від фактичних обставин, а саме існування достатніх і тривалих зв`язків з конкретним місцем. Втрата житла будь-якою особою є крайньою формою втручання у право на житло.

Суд виходить з того, що гарантуючи захист права власності, закон надає власнику право вимагати усунення будь-яких порушень його прав.

Відповідно до частин першої, другої статті 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. При здійсненні своїх прав та виконанні обов`язків власник зобов`язаний додержуватися моральних засад суспільства.

Положеннями статті 321 ЦК України встановлено принцип непорушності права власності, відповідно до якого ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності чи обмежений у його здійсненні.

Частиною першою статті 383 ЦК України та статтею 150 ЖК УРСР закріплені положення, відповідно до яких громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей та інших осіб.

Відповідно до статті 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

З урахуванням принципів змагальності та диспозитивності цивільного судочинства, обов`язок подавати докази покладається на сторони процесу, а суд позбавлений можливості визначати коло доказів з власної ініціативи і зобов`язаний розглядати справу виключно на підставі поданих сторонами доказів і в межах заявлених позовних вимог із застосуванням способу захисту прав, обраного позивачем. Так, суд вважає доведеним належними письмовими доказами, що відповідачі ОСОБА_2 , ОСОБА_3 порушили право позивача ОСОБА_1 на проживання в квартирі АДРЕСА_2 , яка належить йому на праві власності і в якій зареєстровано належним чином право проживання позивача.

Виходячи з викладеного, а також враховуючи не надання відповідачами відзиву на позов з відповідними запереченнями і доказами на їх підтвердження, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 підлягають задоволенню шляхом усунення перешкод з боку ОСОБА_2 , ОСОБА_3 у користуванні квартирою АДРЕСА_2 ОСОБА_1 шляхом їх виселення, оскільки обґрунтовані належними доказами та відповідають положенням чинного законодавства.

Судові витрати по справі судом визначаються відповідно до положень ст. 141 ЦПК України та підлягають стягненню з відповідачів.

Таким чином, суд приходить до висновку, що з відповідачів необхідно стягнути на користь позивача, документально підтверджені судові витрати по сплаті судового збору за подання позовної заяви в розмірі 1 211,20 грн.

Керуючись ст. ст. 4, 12, 19, 76, 81, 141, 263, 264, 265, 280-282, 352, 354 ЦПК України, ст. ст. 16, 32, 319, 321, 383, 391, 406 ЦК України, ст.150 ЖК України, суд,

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про усунення перешкод у користуванні квартирою - задовольнити.

Усунути перешкоди у користуванні ОСОБА_1 нерухомим майном двокімнатною квартирою загальною площею 52,0 кв.м, житловою площею 28,5 кв.м, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 шляхом виселення ОСОБА_2 та ОСОБА_3 .

Стягнути із ОСОБА_2 , ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 витрати по сплаті судового збору в сумі 1 211,20 грн. по 605,60 грн. з кожної.

Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, встановленому цим Кодексом.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів, з дня проголошення рішення до Харківського апеляційного суду, а якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення,

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Учасники справи:

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , місце проживання зареєстровано за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , місце проживання зареєстровано за адресою: АДРЕСА_5 .

Відповідач: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_3 , місце проживання зареєстровано за адресою: АДРЕСА_6 .

Головуючий - суддя: В. Г. Черняк