Справа № 373/1958/24
Номер провадження 2/373/922/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 грудня 2024 року м. Переяслав

Переяслав-Хмельницький міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючої судді Хасанової В.В.,

розглянув в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

ВСТАНОВИВ:

Представник позивача адвокат Єлісєєв Д.О. звернувся до суду з позовною заявою, в якій просить розірвати шлюб, зареєстрований між позивачем ОСОБА_1 та ОСОБА_2 28.11.2015 Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Бучанського міського управління юстиції у Київській області, актовий запис № 387.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що з 28.11.2015 сторони у справі перебувають в зареєстрованому шлюбі та неповнолітніх дітей не мають. В силу різних поглядів на сімейне життя, взаємні права і обов`язки, ведення домашнього господарства, сім`я сторін фактично розпалась. Причиною розпаду називає постійні сутички, відсутність довіри і взаєморозуміння.

Ухвалою суду від 16.09.2024 відкрито провадження в даній справі та призначено справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження. Водночас, роз`яснено відповідачу право подати заяву із запереченнями проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження та відзив на позов протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення ухвали та направлення відповідачу за місцем її реєстрації.

Поштове відправлення на ім`я відповідача з копією ухвали про відкриття провадження від 16.09.2024 та позовною заявою з пакетом документів, надіслані за адресою зареєстрованого місця проживання, наведеною у позовній заяві та згідно даних Управління обліку та моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання ЦМУДМС у м.Києві та Київській області від 27.09.2024, повернулися до суду 21.11.2024 без вручення адресату з відміткою «за закінченням терміну зберігання».

Інформація про інші адреси відповідача у суду відсутня.

Верховний Суд у постанові від 18 березня 2021 року у справі №911/3142/19 сформував правовий висновок про те, що направлення листа рекомендованою кореспонденцією на дійсну адресу є достатнім для того, щоб вважати повідомлення належним, оскільки отримання зазначеного листа адресатом перебуває поза межами контролю відправника, а в даному випадку суду (близька за змістом правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 25.04.2018 у справі № 800/547/17 (П/9901/87/18) (провадження № 11-268заі18), постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 27.11.2019 у справі № 913/879/17, від 21.05.2020 у справі № 10/249-10/19, від 15.06.2020 у справі № 24/260-23/52-б).

Крім того, 03.12.2024 до суду повернулося повторно направлене поштове відправлення з ухвалою суду від 16.09.2024 та позовною заявою з додатками, направлене ОСОБА_2 за адресою його зареєстрованого місця проживання, з відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою», що дає підстави вважати судову повістку врученою відповідно до п.4 ч.8 ст.128 ЦПК України.

Таким чином, суд дійшов висновку, що відповідач належним чином повідомлений про розгляд даної справи.

Своїм правом на подачу відзиву на позовну заяву відповідач не скористався, будь-яких клопотань на адресу суду від нього не надходило.

Заперечення проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження від сторін у справі не надходили.

Відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до переконання, що позов слід задовольнити з таких підстав.

Відповідно до повторного свідоцтва про шлюб, серії НОМЕР_1 , виданого 03.08.2024 Малиновським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Одесі Південного МУ МЮ (м.Одеса), 28.11.2015 Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Бучанського міського управління юстиції у Київській області зареєстровано шлюб сторін по справі, про що зроблений відповідний актовий запис № 387.

Від шлюбу сторони неповнолітніх дітей не мають.

Відповідно до ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

Добровільність шлюбу - одна з основних його засад. Шлюб - це сімейний союз, при цьому слово «сімейний» засвідчує, що шлюб створює сім`ю, а слово «союз» підкреслює договірну природу шлюбу, яка зумовлює його добровільний характер.

Таке положення національного законодавства України відповідає ст.16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання.

Частинами 3, 4 ст. 56 СК України передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом.

Згідно до ч. 2 ст. 104, ч. 3 ст. 105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання, у т.ч. за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним з подружжя.

Відповідно до ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Фактичні обставини щодо взаємин подружжя свідчать, що розлад в сім`ї має не тимчасовий характер, а подальше спільне проживання в шлюбі стало неможливим, оскільки взаєморозуміння між сторонами втрачено, збереження шлюбу суперечить інтересам сторін. Враховуючи те, що збереження шлюбу можливе тільки на почуттях взаємної любові та поваги, взаєморозуміння та взаємної допомоги, що є морально-правовою основою шлюбу за наявності бажання обох сторін, суд вважає, що шлюб підлягає розірванню.

Позивачем при зверненні до суду було сплачено судовий збір за позовну вимогу про розірвання шлюбу у розмірі 1211 грн 20 коп., який підлягає стягненню з відповідача на користь позивача, відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України.

Враховуючи вищевикладене, на підставі ст.ст. 12, 263-265 ЦПК України, суд,

УХВАЛИВ:

Позов задовольнити.

Шлюб, зареєстрований між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 28.11.2015 Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Бучанського міського управління юстиції у Київській області, актовий запис № 387, розірвати.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судові витрати у розмірі 1211(одна тисяча двісті одинадцять) гривень 20 копійок.

Після набрання рішенням законної сили направити його копію до Переяславського відділу Державної реєстрації актів цивільного стану у Бориспільському районі Київської області Центрального Міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ).

Рішення суду може бути оскаржене шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закритті апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повні найменування сторін та інших учасників справи:

ОСОБА_1 , посвідка на постійне місце проживання НОМЕР_2 , видана органом 8001 02.07.2018, зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ;

ОСОБА_2 , паспорт НОМЕР_3 , виданий 10.12.1996, зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 .

Суддя В.В.Хасанова