Ухвала

18 грудня 2024 року

м. Київ

справа № 754/41/24

провадження № 61-16714ск24

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Зайцева А. Ю., розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Деснянського районного суду м. Києва від 22 січня 2024 року та постанову Київського апеляційного суду від 22 жовтня 2024 року у справі за заявою ОСОБА_2 , заінтересовані особи: Деснянський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), Міністерство оборони України, про встановлення факту, що має юридичне значення,

ВСТАНОВИВ:

У січні 2024 року ОСОБА_2 звернулася до суду із заявою, в якій просила встановити факт смерті ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 при виконанні бойового завдання в районі ведення бойових дій у Херсонській області.

Деснянський районний суд м. Києва рішенням від 22 січня 2024 року, з урахуванням ухвали про виправлення описки від 20 березня 2024 року, заяву задовольнив. Встановив факт загибелі ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Луко Володимирецького району Рівненської області, громадянина України, який загинув (помер) ІНФОРМАЦІЯ_2 при виконанні бойового завдання в районі ведення бойових дій у Херсонській області.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, ОСОБА_1 як особа, яка не брала участі у справі, оскаржила його в апеляційному порядку.

Київський апеляційний суд ухвалою від 17 квітня 2024 року відкрив провадження у справі за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Деснянського районного суду м. Києва від 22 січня 2024 року.

Київський апеляційний суд постановою від 22 жовтня 2024 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишив без задоволення, а рішення Деснянського районного суду м. Києва від 22 січня 2024 року - без змін.

09 грудня 2024 року ОСОБА_1 подала засобами поштового зв`язку до Верховного Суду касаційну скаргу на рішення Деснянського районного суду м. Києва від 22 січня 2024 року та постанову Київського апеляційного суду від 22 жовтня 2024 року з пропуском строку на касаційне оскарження.

В касаційній скарзі ОСОБА_1 заявила клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження з посиланням на те, що копію оскаржуваної постанови Київського апеляційного суду від 22 жовтня 2024 року вона отримала 14 листопада 2024 року, а тому вважає, що є підстави для поновлення строку на касаційне оскарження судових рішень.

Згідно із частинами першою, другою статті 390 ЦПК України касаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення.

Пунктом 2 частини четвертої статті 392 ЦПК України визначено, що до касаційної скарги додаються докази, що підтверджують дату отримання копії оскаржуваного рішення суду апеляційної інстанції, - за наявності.

Проте ОСОБА_1 не надано жодних доказів на підтвердження того, що нею отримано копію оскаржуваної постанови апеляційного суду від 22 жовтня 2024 року саме 14 листопада 2024 року. Посилання в касаційній скарзі на те, що отримання нею оскаржуваного судового рішення підтверджується письмовим доказом, який додається, не відповідає дійсності, оскільки до касаційної скарги відповідний доказ не додано.

За таких обставин, суд позбавлений можливості вирішити питання щодо поважності причин пропуску заявником строку на касаційне оскарження з наведених підстав.

Враховуючи наведене, касаційну скаргу слід залишити без руху та роз`яснити заявнику про необхідність надання доказів, що підтверджують отримання ОСОБА_1 копії постанови Київського апеляційного суду від 22 жовтня 2024 року саме 14 листопада 2024 року, оскільки безпідставне поновлення строку на оскарження судового рішення, що набрало законної сили, є порушенням вимог статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Крім цього, в порушення вимог пункту 3 частини другої статті 392 ЦПК України ОСОБА_1 у касаційній скарзі не зазначено Міністерство оборони України з місцем його знаходження.

Ураховуючи наведене, заявнику необхідно надіслати на адресу суду нову редакцію касаційної скарги оформлену відповідно до вимог статті 392 ЦПК України, надати копії скарги та доданих до неї матеріалів відповідно до кількості учасників справи.

Також, у порушення вимог пункту 3 частини четвертої статті 392 ЦПК України до касаційної скарги не додано документів, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі.

Підпунктом 4 пункту 1 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» передбачено, що ставка судового збору за подання до суду заяви у справах окремого провадження фізичною особою становить 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Ставка судового збору, чинна на час подання касаційної скарги на рішення суду, встановлена підпунктом 7 пункту 1 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» та визначена у розмірі 200 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги в розмірі оспорюваної суми.

Статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2024 рік» встановлено, що з 01 січня 2024 року прожитковий мінімум для працездатних осіб складає 3 028,00 грн.

Разом із цим, ОСОБА_1 у касаційній скарзі заявила клопотання про звільнення її від сплати судового збору з підстави, передбаченої пунктом 14 частини другої статті 3 Закону України «Про судовий збір».

Клопотання не підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до пункту 14 частини другої статті 3 Закону України «Про судовий збір» судовий збір не справляється за подання заяви про встановлення факту смерті особи, яка загинула або пропала безвісти в районах проведення воєнних дій або антитерористичних операцій та здійснення заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях.

ОСОБА_1 не є заявником у цій справі, а тому не є особою, яка звільнена від сплати судового збору з подання касаційної скарги на підставі пункту 14 частини другої статті 3 Закону України «Про судовий збір».

Ураховуючи наведене, ОСОБА_1 необхідно сплатити судовий збір за подання касаційної скарги в розмірі 1 211,20 грн (3 028,00 грн х 0,2 х 200 %).

Судовий збір за подання касаційної скарги до Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду в розмірі 605,60 грн має бути перераховано за наступними реквізитами: отримувач коштів - ГУК у м. Києві/Печерс. р-н/22030102; код отримувача (код за ЄДРПОУ) - 37993783; банк отримувача - Казначейство України (ЕАП); рахунок отримувача - UA0026007; код класифікації доходів бюджету - 22030102; найменування податку, збору, платежу - Судовий збір (Верховний Суд, 055).

Порядок сплати судового збору визначено статтею 6 Закону України «Про судовий збір». На підтвердження оплати судового збору необхідно надати Верховному Суду квитанцію (платіжне доручення).

Відповідно до вимог частини другої статті 393 ЦПК України у разі, якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 392 цього Кодексу, а також подана особою, яка відповідно до частини шостої статті 14 цього Кодексу зобов`язана зареєструвати електронний кабінет, але не зареєструвала його, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу, про що суддя постановляє відповідну ухвалу.

Отже, касаційну скаргу слід залишити без руху з наданням заявнику можливості усунути вищевказані недоліки.

Керуючись статтями 185, 392, 393 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Відмовити в задоволенні клопотання ОСОБА_1 про звільнення від сплати судового збору за подання касаційної скарги на рішення Деснянського районного суду м. Києва від 22 січня 2024 року та постанови Київського апеляційного суду від 22 жовтня 2024 року.

Касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Деснянського районного суду м. Києва від 22 січня 2024 року та постанову Київського апеляційного суду від 22 жовтня 2024 року залишити без руху та надати для усунення зазначених вище недоліків строк десять днів з дня вручення цієї ухвали.

У разі невиконання у встановлений строк вимог цієї ухвали касаційна скарга буде повернута заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя А. Ю. Зайцев