Дата документу 18.12.2024 Справа № 334/5470/24
ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний № 334/5470/24 Головуючий у 1-й інстанції: Філіпова І.М.
Провадження № 22-ц/807/2345/24 Суддя-доповідач: Подліянова Г.С.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 грудня 2024 року м. Запоріжжя

Запорізький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого,судді-доповідача суддів: за участю секретаря Подліянової Г.С., Гончар М.С., Кочеткової І.В., Остащенко О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційні скарги ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на рішення Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 15 жовтня 2024 року у справі за поданням районної адміністрації Запорізької міської ради по Дніпровському району, як орган опіки та піклування, в інтересах ОСОБА_3 , заінтересовані особи: ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , про звільнення опікуна від повноважень, призначення нового опікуна, -

В С Т А Н О В И В:

У липні 2024 року районна адміністрація Запорізької міської ради по Дніпровському району, як орган опіки та піклування звернулося до суду із поданням, в інтересах ОСОБА_3 , про звільнення опікуна від повноважень, призначення нового опікуна, заінтересовані особи: ОСОБА_1 , ОСОБА_2 .

В обґрунтування подання заявник посилається на те, що згідно з рішенням суду від 05 липня 2018 року ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнано недієздатним.

Рішенням Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 30 серпня 2018 року ОСОБА_1 призначено опікуном над її сином, ОСОБА_3 ..

У подальшому рішенням суду від 01 липня 2021 року №334/3751/20, від 22 травня 2024 року №334/1117/24 продовжено строк дії рішення про визнання ОСОБА_3 недієздатним.

До органу опіки та піклування надійшла заява ОСОБА_1 про звільнення її від обов`язків опікуна та призначення іншого опікуна, ОСОБА_2 , який доводиться їй зятем. ОСОБА_1 перебуває у складній ситуації, оскільки її будинок, я якому вона мешкала разом з ОСОБА_3 , згорів, вона планує виїзд за кордон з метою заробітку та не може взяти недієздатного з собою. Наразі ОСОБА_1 разом з ОСОБА_3 фактично мешкають у ОСОБА_2 за адресою: АДРЕСА_1 .

Також, до органу опіки та піклування звернувся ОСОБА_2 про направлення подання про призначення його опікуном недієздатного ОСОБА_3 . Він характеризується, як відповідальний та дисциплінований, має можливість дбати про підопічного, створювати йому необхідні побутові умови, забезпечувати доглядом та лікуванням.

03 липня 2024 року опікунська рада районної адміністрації Запорізької міської ради по Дніпровському району розглянула документи, подані заінтересованими особами, та прийняла рішення направити відповідне подання.

На підставі вищевикладеного, заявник просив суд звільнити опікуна ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 від обов`язків опікуна відносно недієздатного ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Призначити ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 опікуном над недієздатним ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Рішенням Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 15 жовтня 2024 року заяву районної адміністрації Запорізької міської ради по Дніпровському району, як орган опіки та піклування поданої до суду в інтересах ОСОБА_3 , задоволено частково.

Звільнено ОСОБА_1 від обов`язків опікуна відносно недієздатного ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

У задоволенні інших вимог відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням суду, ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, в якій посилаючись на неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи, порушення норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права, просить рішення Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 15 жовтня 2024 року скасувати та направити справу до суду першої інстанції на новий розгляд .

Зазначає, що за наявності відповідного висновку органу опіки та піклування, відмова у призначенні заявника опікуном недієздатної особи, судом має бути мотивованою з посиланням на відповідні законодавчі акти. Натомість, не заслуговують на увагу посилання суду на наявність інших опікунів, оскільки судом не з`ясовано можливе коло опікунів та їх бажання призначення опікунами. Вказує, що посилання суду першої інстанції на неможливість призначення ОСОБА_2 опікуном у зв`язку з воєнним станом в країні суперечить нормам чинного законодавства.

Не погоджуючись з рішенням суду, ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи, порушення норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права, просить рішення Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 15 жовтня 2024 року скасувати та постановити нове рішення, яким задовольнити вимоги Районної адміністрації Запорізької міської ради по Дніпровському району, як орган опіки та піклування в інтересах ОСОБА_3 .

Апеляційна скарга мотивована тим, що суд не врахував, що він вже фактично виконує функції щодо догляду та утримання недієздатного ОСОБА_3 за домовленістю з його матір`ю ОСОБА_1 , його бажання й можливість здійснювати взяті на себе та покладені законом зобов`язання щодо нього, а також відсутність інших близьких родичів недієздатної особи, які б могли бути опікунами. Адже, близькі родичі такі, як батько недієздатного, помер ІНФОРМАЦІЯ_4 , а сестра недієздатного ОСОБА_4 , яка є дружиною ОСОБА_2 , перебуває з їхньою спільною малолітньою донькою за кордоном, молодший брат недієздатного ОСОБА_5 проживає в м. Запоріжжі, однак має психічні розлади, студент, не працює, та має неприязні стосунки з ОСОБА_3 , а мати недієздатного ОСОБА_1 має намір виїхати за кордон з метою заробітків. Мати, сестра, та молодший брат недієздатного не заперечують щоб ОСОБА_2 був опікуном недієздатного ОСОБА_3 .. ОСОБА_2 працевлаштований, має постійний дохід, роботодавець перевів його на дистанційну роботу, фактично він вже здійснює опіку над недієздатним, має нерухоме майно, молодий вік, задовільний стан здоров`я, фізичну силу та добрі стосунки з недієздатним, та може забезпечити йому опіку та всім необхідним для його існування, всі надали згоду на це. Тому вважає помилковими висновки суду про відсутність підстав для призначення його опікуном ОСОБА_2 ..Вказує, що посилання суду першої інстанції на потенційну можливість ОСОБА_2 в такий спосіб ухилитися від мобілізації під час воєнного стану в країні, який введений законодавчо не входить у предмет дослідження і не підлягає оцінці при прийнятті рішення судом у цій категорії справ.

Відзиву на апеляційну скаргу в порядку ст. 360 ЦПК України, до суду не надходило. Відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.

Заслухавши суддю - доповідача, пояснення учасників апеляційного розгляду, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції та обставини справи в межах доводів апеляційної скарги і вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга ОСОБА_6 підлягає частковому задоволенню, апеляційна скарга ОСОБА_2 підлягає задоволенню.

Згідно з ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.

Згідно з ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Згідно з ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частні або зміни судового рішення є: неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Відповідно до частини першої, другої та п`ятої статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Судове рішення зазначеним вимогам в повній мірі не відповідає.

Задовольняючи частково вимоги заяви про звільнення ОСОБА_1 від повноважень опікуна над недієздатним її сином ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , суд першої інстанції виходив з того, що ОСОБА_1 не бажає бути опікуном недієздатного ОСОБА_3 , у зв`язку з тим, що у сім`ї склалася складна ситуація (згорів будинок де мешкав недієздатний разом з опікуном), що призвело до того, що ОСОБА_1 планує виїхати за кордон на заробітки, та не має можливості вивезти із собою підопічного, оскільки він має важкий стан здоров`я, у зв`язку з чим суд вважає можливим звільнити ОСОБА_1 від обов`язку бути опікуном недієздатного ОСОБА_3 .

Відмовляючи у задоволенні заяви про призначення опікуном ОСОБА_2 , суд першої інстанції виходив з того, що даючи оцінку рішенню органу опіки та піклування районної адміністрації Запорізької міської ради по Дніпровському району щодо можливості призначення опікуном ОСОБА_2 , суд вважає, що воно не містить обгрунтованих висновків про те, чому саме його, а не іншу особу, необхідно призначити опікуном та відомостей про те, чи є у недієздатного ОСОБА_3 інші близькі родичі, які могли б виконувати обов`язки опікуна. Також суд зазначив, що у зв`язку з веденням у державі воєнного стану та закріплений статтею 65 Конституції України, обов`язок щодо захисту Батьківщини, незалежності та територіальності цілісності України, саме орган опіки та піклування на підтвердження звернення особи чоловічої статті призовного віку із заявою про призначення опікуном, повинен з`ясувати необхідність такого, уникаючи можливих зловживань в цьому напрямку та належним чином мотивувати свій висновок про можливість призначення особи опікуном недієздатної особи та перш за все, необхідність такого. При цьому, суд вважає, що конституційний обов`язок оборони незалежності та територіальної цілісності України, має перевагу над бажанням заявника бути опікуном недієздатної особи за обставин існування в останнього інших членів сім`ї, які також можуть бути опікуном.

З такими висновками суду першої інстанції колегія суддів не може повністю погодитися , виходячи з наступного.

Статтею 10 ЦПК України визначено, що суд при розгляді справи керується принципом верховенства права.

Суд розглядає справи відповідно до Конституції України, законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Відповідно до частини першої статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа, має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно зі статтею 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Судом встановлено, що рішенням Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 05 липня 2018 року у справі №334/1240/18 за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа: Орган опіки та піклування районної адміністрації Запорізької міської ради по Дніпровському району про визнання особи недієздатною та встановлення опіки, визнано недієздатним ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , відмовлено у задоволені вимоги в частині встановлення опіки над ОСОБА_3 . Рішення набрало законної сили 07 серпня 2018 року (т.1 а.с.39).

Рішенням Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 30 серпня 2018 року у справі №334/5753/18 за заявою Органу опіки та піклування районної адміністрації Запорізької міської ради по Дніпровському району, який діє в інтересах недієздатного ОСОБА_3 , третя особа: ОСОБА_1 , про встановлення опіки, встановлено опіку над недієздатним ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , призначено опікуном його матір, ОСОБА_1 .. Рішення суду набрало законної сили 02 жовтня 2018 року (т.1 а.с.40).

Рішенням Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 01 липня 2021 року у справі №334/3751/20 за клопотанням Районної адміністрації Запорізької міської ради по Дніпровському району, як орган опіки та піклування, заінтересована особа: ОСОБА_1 про продовження строку дії рішення про визнання фізичної особи недієздатною, продовжено строк дії рішення Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 05 липня 2018 року у справі №334/1240/18, про визнання недієздатним ОСОБА_3 , строком на два роки з дня набрання рішення законної сили. Рішення набрало законної сили 03 серпня 2021 року (т.1 а.с.41).

Рішенням Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 22 травня 2024 року №334/1117/24 за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа: Районна адміністрація Запорізької міської ради по Дніпровському району, як орган опіки та піклування продовжено строк дії рішення Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 05 липня 2018 року у справі №334/1240/18 про визнання недієздатним ОСОБА_3 , строком на два роки з дня набрання рішення законної сили. Рішення набрало законної сили 22 червня 2024 року (т.1 а.с.42).

25 червня 2024 року до голови районної адміністрації Запорізької міської ради по Дніпровському району надійшла заява ОСОБА_1 про звільнення її від обов`язків опікуна та просить підготувати подання до Ленінського районного суду м. Запоріжжя про заміну опікуна над недієздатним ОСОБА_3 , призначивши опікуном ОСОБА_2 (т.1 а.с.5).

24 червня 2024 року ОСОБА_1 подала згоду на призначення зятя, ОСОБА_2 опікуном її сина, ОСОБА_3 (т.1 а.с.10).

Згідно копії акту про пожежу, 11 січня 2024 року у житловому будинку за адресою: АДРЕСА_2 виникла пожежа (т.1 а.с.9).

Також, 25 червня 2024 року до голови районної адміністрації Запорізької міської ради по Дніпровському району надійшла заява ОСОБА_2 , у якій просить призначити його опікуном недієздатного ОСОБА_3 (т.1 а.с.11).

Згідно копії висновку про стан здоров`я №1230 від 16 травня 2024 року, ОСОБА_2 за станом здоров`я може бути опікуном (т.1 а.с.15).

Згідно копії характеристики з місця роботи від 20 травня 2024 року, ОСОБА_2 працює на посаді водія автотранспортних засобів з 05 липня 2017 року до теперішнього часу в ТОВ «Імпекс Л». На роботі зарекомендував себе як відповідальний та дисциплінований працівник, у порушенні трудової дисципліни помічений не був (т.1 а.с.16).

Відповідно до довідки про доходи ТОВ «Імпекс Л» від 29 травня 2024 року за №29, ОСОБА_2 працює у ТОВ «Імпекс Л», на посаді водій автотранспортних засобів, та з 01 січня 2024 року по 30 квітня 2024 року дохід без урахування аліментів становить 46 718,92 грн (т.1 а.с.17).

Відповідно до копії листа ТОВ «Імпекс Л» №286 від 30 вересня 2024 року, ОСОБА_2 повідомлено, що з 01 жовтня 2024 року його буде переведено на дистанційну роботу на посаду «менеджера по роботі з клієнтами».

14 вересня 2018 року ОСОБА_2 уклав шлюб з ОСОБА_4 (після реєстрації шлюбу ОСОБА_7 ), що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_1 , актовий запис №373 (т.1 а.с.18).

Згідно копії свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 ОСОБА_1 є матір`ю ОСОБА_4 ..

24 червня 2024 року ОСОБА_8 подала згоду на призначення її чоловіка, ОСОБА_2 опікуном її брата, ОСОБА_3 (т.1 а.с.19).

30 травня 2024 року ОСОБА_5 подав згоду на призначення чоловіка його сестри, ОСОБА_2 опікуном його брата, ОСОБА_3 (т.1 а.с.26).

Згідно копії свідоцтва про народження серії НОМЕР_3 ОСОБА_1 є матір`ю ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_5 (т.1 а.с.27).

Відповідно до листа КНП «Обласний клінічний заклад з надання психіатричної допомоги» ЗМР від 23 березня 2022 року ОСОБА_5 був двічі у 2022 році оглянутий лікарем психіатром, востаннє 22 березня 2022 року, діагноз: розлад адаптації, реакція з перевагою порушення інших емоцій акцентуйованої (сенситивної) особистості (т.1 а.с.156).

Відповідно до копії свідоцтва про смерть, ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , помер ІНФОРМАЦІЯ_4 (т.1 а.с.32).

Згідно копії свідоцтва про народження серії НОМЕР_4 ОСОБА_1 та ОСОБА_9 є батьками ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , актовий запис №194 (т.1 а.с.33).

Відповідно до довідки до акту огляду МСЕК серії АВ №1005979 від 15 лютого 2018 року, підстава огляду акт огляду МСЕК №359, ОСОБА_3 , є інвалідом першої А групи (інвалід з дитинства), термін - безстроково (т.1 а.с.36).

Згідно відомостей з державного реєстру фізичних осіб платників податків про джерела/суми нарахованого доходу, нарахованого (перерахованого) податку та військового збору станом на 27 травня 2024 року, ОСОБА_3 за період з 1 кварталу 2018 року по 1 квартал 2024 року отримував доходи у вигляді «державна та соціальна матеріальна допомога» у розмірі щомісячно 10 453,84 грн (т.1 а.с.37-38).

Згідно копії протоколу №8 засідання опікунської ради з питань захисту прав недієздатних або обмежених у дієздатності при районній адміністрації Запорізької міської ради по Дніпровському району від 03 липня 2024 року, за підписом голови опікунської ради Грянистого В., секретаря опікунської ради Клименко К., опікунською радою було розглянуто звернення ОСОБА_1 про звільнення її від обов`язків опікуна та направлення подання до суду про заміну опікуна над недієздатним ОСОБА_3 (питання №4 за порядком денним) (т.1 а.с.41-47).

За протоколом вбачається, що секретар Клименко К.О. доповіла про те, що до органу опіки та піклування звернулась із заявою ОСОБА_1 про звільнення її від обов`язків опікуна над її недієздатним сином, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та призначення іншого опікуна ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_3 зятя заявниці, у зв`язку з тим, що у сім`ї склалася складна ситуація (згорів будинок, де мешкав недієздатний разом з опікуном), яка призвела до того, що ОСОБА_5 планує виїзд за кордон для заробітку та не має можливості взяти з собою підопічного. На теперішній час недієздатний ОСОБА_3 та опікун ОСОБА_1 тимчасово мешкають разом з ОСОБА_11 за адресою: АДРЕСА_1 .

Крім того в протоколі зазначено, що до органу опіки та піклування також звернувся із заявою ОСОБА_12 », ІНФОРМАЦІЯ_3 , про направлення до суду подання, щодо заміни опікуна та призначення опікуном над недієздатним ОСОБА_3 .. Заявник характеризується як відповідальний і дисциплінований та має можливість дбати про підопічного, створювати йому необхідні побутові умови, забезпечувати його доглядом та лікуванням. Відповідно до висновку про стан здоров`я від 16 травня 2024 року про стан здоров`я, заявник може виконувати обов`язки опікуна, вживати заходи щодо захисту цивільних прав та інтересів підопічного.

Над недієздатною фізичною особою встановлюється опіка (частини перша статті 41 ЦК України).

Опіка та піклування встановлюються з метою забезпечення особистих немайнових і майнових прав та інтересів малолітніх, неповнолітніх осіб, а також повнолітніх осіб, які за станом здоров`я не можуть самостійно здійснювати свої права і виконувати обов`язки (стаття 55 ЦК України).

Суд встановлює опіку над фізичною особою у разі визнання її недієздатною і призначає опікуна за поданням органу опіки та піклування (частина перша статті 60 ЦК України).

Якщо над фізичною особою, яка перебуває у навчальному закладі, закладі охорони здоров`я або закладі соціального захисту населення, не встановлено опіку чи піклування або не призначено опікуна чи піклувальника, опіку або піклування над нею здійснює цей заклад (стаття 66 ЦК України).

Відповідно до статті 67 ЦК України опікун зобов`язаний дбати про підопічного, про створення йому необхідних побутових умов, забезпечення його доглядом та лікуванням. Опікун зобов`язаний вживати заходів щодо захисту цивільних прав та інтересів підопічного.

Отже, інститут опіки та піклування має комплексний характер, він створений для захисту особистих немайнових і майнових прав повнолітніх осіб, що за станом здоров`я не можуть самостійно здійснювати свої права і виконувати свої обов`язки, а також для піклування про створення їм необхідних побутових умов, здійснення за ними догляду, забезпечення їх виховання, навчання та розвитку, а у необхідних випадках і лікування.

Суд, якщо він призначив опікуна чи піклувальника, або орган опіки та піклування за заявою особи звільняє її від повноважень опікуна або піклувальника. Ця заява розглядається судом або органом опіки та піклування протягом одного місяця. Особа виконує повноваження опікуна або піклувальника до винесення рішення про звільнення її від повноважень опікуна або піклувальника чи до закінчення місячного строку від дня подання заяви, якщо вона не була розглянута протягом цього строку (частина перша статті 75 ЦК України).

Суд за заявою органу опіки та піклування чи особи, призначеної піклувальником або опікуном, у місячний строк звільняє її від повноважень піклувальника або опікуна і призначає за поданням органу опіки та піклування іншу особу, про що постановляє ухвалу (частина друга статті 300 ЦПК України).

Відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

В постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 25 вересня 2024 року у справі № 163/1251/22 (провадження № 61-7647св24) зроблено висновок про те, що "законодавець в ЦК України, як основному регуляторі приватних відносин, передбачив конструкцію "звільнення особи від повноважень опікуна". Застосування цієї конструкції зумовлює такий наслідок як припинення повноважень опікуна з моменту його звільнення. Звільнення від повноважень опікуна може відбутися у разі: (а) невиконання нею своїх обов`язків; (б) порушення прав підопічного; (в) поміщення підопічного до навчального закладу, закладу охорони здоров`я або соціального захисту".

У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 21 серпня 2024 року в справі № 344/4557/23 (провадження № 61-2548св24) зазначено, що"над недієздатною фізичною особою встановлюється опіка; недієздатна фізична особа не має права вчиняти будь-якого правочину; правочини від імені недієздатної фізичної особи та в її інтересах вчиняє її опікун (частини перша - третя статті 41 ЦК України).

Опіка та піклування встановлюються з метою забезпечення особистих немайнових і майнових прав та інтересів малолітніх, неповнолітніх осіб, а також повнолітніх осіб, які за станом здоров`я не можуть самостійно здійснювати свої права і виконувати обов`язки (стаття 55 ЦК України).

Суд встановлює опіку над фізичною особою у разі визнання її недієздатною і призначає опікуна за поданням органу опіки та піклування. Особі може бути призначений один чи кілька опікунів (частина перша статті 60, частина п`ята статті 63 ЦК України).

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом (частина перша статті 81 ЦПК України).

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів) (частини перша-третя статті 89 ЦПК України

Суд встановив, що рішенням Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 05 липня 2018 року ухваленим у справі у справі №334/1240/18 , ОСОБА_3 , 2000 року народження, визнано недієздатним. Рішенням Ленінського районного суду від 30 серпня 2018 року, ухваленим у справі № 334/5753/18 за заявою Органу опіки та піклування районної адміністрації Запорізької міської ради по Дніпровському району, який діє в інтересах недієздатного ОСОБА_3 , призначено опікуном його матір, ОСОБА_1 .. Рішення суду набрало чинності 02 жовтня 2018 року.

Рішенням Ленінського районного суду від 01 липня 2021 року у справі № 334/12/21 продовжено строк дії рішення Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 05 липня 2018 року у справі №334/1240/18 про визнання ОСОБА_3 недієздатним, строком на два роки з дня набрання рішення законної сили.

Рішенням Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 22 травня 2024 року ухваленим у справі № 334/96/24 продовжено строк дії рішення Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 05 липня 2018 року у справі №334/1240/18 про визнання ОСОБА_3 недієздатним, строком на два роки з дня набрання рішення законної сили.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, що 25 червня 2024 року до районної адміністрації Запорізької міської ради по Дніпровському району звернулася ОСОБА_1 із заявою про звільнення її від обов`язків опікуна над її недієздатним сином, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та призначення іншого опікуна « ОСОБА_13 », ІНФОРМАЦІЯ_3 зятя заявниці, у зв`язку з тим, що у сім`ї склалася складна ситуація (згорів будинок, де мешкав недієздатний разом з опікуном), яка призвела до того, що ОСОБА_5 планує виїзд за кордон для заробітку та не має можливості взяти з собою підопічного. На теперішній час недієздатний ОСОБА_3 та опікун ОСОБА_1 тимчасово мешкають разом з « ОСОБА_13 » за адресою: АДРЕСА_1 .

Встановивши, що у сім`ї ОСОБА_1 дійсно склалася складна ситуації, а саме згорів повністю будинок де вона мешкала разом з недієздатним за адресою - АДРЕСА_2 , що підтверджується актом про пожежу від 11 січня 2024 року, у зв`язку з чим ОСОБА_1 не може створити необхідні побутові умови та забезпечення житлом недієздатного. Зазначені обставини призвели до того, що ОСОБА_1 планує виїзд за кордон для заробітку, оскільки потрапила в крутне матеріальне становище та не має можливості взяти з собою підопічного. Останній має важкий стан здоров`я, постійно знаходиться в лежачому положенні, що унеможливлює його транспортувати за кордон та це буде для нього великим стресом, що може негативно відобразитись на його здоров`ї. На теперішній час недієздатний ОСОБА_3 та опікун ОСОБА_1 тимчасово мешкають разом з ОСОБА_2 за адресою: АДРЕСА_1 , суд першої інстанції дійшов правильного висновку про наявність правових підстав для звільнення ОСОБА_1 від обов`язків опікуна свого повнолітнього недієздатного сина.

Також суд правильно виходив із того, що подання позивачкою заяви про звільнення її від опіки над недієздатним сином вказує на фактичну відмову від виконання обов`язків щодо підопічного, про що і зазначено в оскаржуваному рішенні.

Водночас, колегія не погоджується з висновком суду першої інстанції в частині відмови у задоволенні заяви про призначення ОСОБА_2 опікуном над недієздатним ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_1 виходячи з наступного.

Як було зазначено вище, відповідно до положень статті 55 ЦК України опіка та піклування встановлюються з метою забезпечення особистих немайнових і майнових прав та інтересів малолітніх, неповнолітніх осіб, а також повнолітніх осіб, які за станом здоров`я не можуть самостійно здійснювати свої права і виконувати обов`язки .

Відповідно до статті 58 ЦК України опіка встановлюється над малолітніми особами, які є сторонами або позбавлені батьківського піклування, та фізичними особами, які визнані недієздатними.

Відповідно до статті 62 ЦК України опіка або піклування встановлюється за місцем проживання фізичної особи, яка потребує опіки чи піклування, або за місцем проживання опікуна чи піклувальника.

У частинах другій-п`ятій статті 63 ЦК України визначено, що опікуном або піклувальником може бути лише фізична особа з повною цивільною дієздатністю. Фізична особа може бути призначена опікуном або піклувальником лише за її письмовою заявою. Опікун або піклувальник призначаються переважно з осіб, які перебувають у сімейних, родинних відносинах з підопічним, з урахуванням особистих стосунків між ними, можливості особи виконувати обов`язки опікуна чи піклувальника. Фізичній особі може бути призначено одного або кількох опікунів чи піклувальників.

Згідно зі статтею 64 ЦК України опікуном або піклувальником не може бути фізична особа: 1) яка позбавлена батьківських прав, якщо ці права не були поновлені; 2) поведінка та інтереси якої суперечать інтересам фізичної особи, яка потребує опіки або піклування.

Згідно з частиною першою статті 67 ЦК України опікун зобов`язаний дбати про підопічного, про створення йому необхідних побутових умов, забезпечення його доглядом та лікуванням.

При призначенні опікуна важливі і обов`язково повинні враховуватися особисті приязні взаємини між опікуном і підопічним, що забезпечить нормальне життєзабезпечення підопічного. Можливість особи здійснювати повноваження опікуна перевіряється органом опіки та піклування, який висловлює пропозиції про доцільність призначення опікуна.

Наказом Державного комітету України у справах сім`ї та молоді, Міністерства освіти України, Міністерства охорони здоров`я України і Міністерства праці та соціальної політики України від 26 травня 1999 року № 34/166/131/88 затверджено Правила опіки та піклування, що зареєстровані в Міністерстві юстиції України 17 червня 1999 року за № 387/3680 (далі - Правила).

Відповідно до пунктів 1.1, 1.2 Правил опіка (піклування) є особливою формою державної турботи, зокрема, про повнолітніх осіб, які потребують допомоги щодо забезпечення їх прав та інтересів.

Опіка (піклування) встановлюється для захисту особистих і майнових прав та інтересів повнолітніх осіб, які за станом здоров`я не можуть самостійно здійснювати свої права і виконувати свої обов`язки.

Згідно з пунктами 2.1, 2.4 Правил опіка установлюється над неповнолітніми, які не досягли п`ятнадцяти років і залишились без піклування батьків, а також над громадянами, визнаними судом недієздатними внаслідок психічних захворювань.

Опіка (піклування) встановлюється за місцем проживання особи, яка підлягає опіці (піклуванню), або за місцем проживання опікуна (піклувальника).

У постанові Верховного Суду від 08 січня 2024 року у справі № 753/1905/22 (провадження № 61-8758св23) зроблено висновок про те, що призначення опікуна недієздатної особи здійснюється за поданням органу опіки та піклування, яке повинне відповідати вимогам закону щодо його обґрунтованості та змісту, має бути подано в належній процесуальній формі згідно з вимогами ЦПК України. При внесенні подання орган опіки та піклування має врахувати якнайкращі інтереси особи, над якою встановлюється опіка.

Обов`язковою умовою призначення судом конкретної фізичної особи опікуном над недієздатною фізичною особою є наявність подання органу опіки та піклування щодо доцільності призначення саме цієї особи опікуном.

Такий висновок викладений в постановах Верховного Суду від 20 травня 2020 року в справі № 736/1508/17 (провадження № 61-39361св18), від 28 лютого 2024 року в справі № 372/3474/21 (провадження № 61-16349св23).

Отже, можливість особи здійснювати повноваження опікуна перевіряються органом опіки та піклування, який висловлює пропозиції про доцільність призначення опікуна. Тому за наявності висновку органу опіки та піклування про доцільність призначення опікуном певної особи суд зобов`язаний лише перевірити відповідність цього висновку вимогам закону щодо його обґрунтованості та змісту, зокрема чи складений такий висновок на підставі документів, передбачених Правилами опіки та піклування.

Як вбачається з матеріалів справи, що батько недієздатного сина ОСОБА_9 помер ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Рідна сестра недієздатного ОСОБА_8 разом з донькою ОСОБА_15 на початку війни виїхала з України за кордон та проживають там на постійній основі, що підтверджується паспортом громадянина України про перетин нею кордону України ІНФОРМАЦІЯ_7 (а.с. 25).

Рідний брат недієздатного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , відповідно до листа КНП « Обласний клінічний заклад з надання психіатричної допомоги» Запорізької міської ради від 23 березня 2022 року має діагноз: розлад адаптації, реакція з перевагою порушення інших емоцій акцентуйованої ( сенситивної) особливості.

ОСОБА_2 є чоловіком рідної сестри недієздатного ОСОБА_3 ..

Його дружина ОСОБА_8 , молодший брат недієздатного ОСОБА_5 надали згоду на те, щоб ОСОБА_2 був опікуном недієздатного ОСОБА_16 ..

Отже, інші особи, які могли би виконувати функції опікуна відсутні.

З матеріалів справи вбачається, що після пожежі ОСОБА_1 та ОСОБА_3 з 12 січня 2024 року по теперішній час проживають разом зі ОСОБА_2 ( зятем) за адресою: АДРЕСА_1 , яка належить йому на праві власності на підставі свідоцтва про право власності № НОМЕР_5 .

ОСОБА_2 весь цей час забезпечує ОСОБА_1 , ОСОБА_3 та допомагає доглядати недієздатного ОСОБА_3 , забезпечує житлом та всім необхідним для життя, займається лікуванням ОСОБА_3 , має добрі стосунки з ним.

ОСОБА_1 не може разом з недієздатним виїхати за кордон, оскільки він має дуже важкий стан здоров`я, постійно знаходиться в лежачому положенні, а транспортування його за кордон буде великим стресом для нього, що може негативно вплинути на його здоров`я. Надання нотаріальної довіреності на догляд за недієздатною особою законом не передбачено, тому ОСОБА_2 виявив бажання стати опікуном ОСОБА_3 та фактично вже здійснює опіку над ним, між ними маються особисті приязні відносини.

З протоколу засідання опікунської ради з питань захисту прав недієздатних або обмежених у дієздатності осіб при районній адміністрації Запорізької міської ради по Дніпровському районі встановлено, що ОСОБА_2 характеризується як відповідальний і дисциплінований та має можливість дбати про підопічного, створювати йому необхідні побутові умови, забезпечувати його доглядом та лікуванням. Відповідно до висновку про стан здоров`я ОСОБА_2 може виконувати обов`язки опікуна, вживати заходи щодо захисту цивільних прав та інтересів підопічного. В поданні органу опіки та піклування зазначено щодо доцільності призначення саме цієї особи опікуном.

У справі, що переглядається, суд першої інстанції відмовляючи в задоволенні подання районної адміністрації Запорізької міської ради по Дніпровському району, як органу опіки та піклування про призначення ОСОБА_2 опікуном над дієздатним ОСОБА_3 , залишив поза увагою важкий стан здоров`я недієздатного ОСОБА_3 , що він знаходиться в лежачому положенні, не врахував фактичних обставин справи, наданих доказів, та прийшов до помилкового висновку відмовляючи в задоволенні подання щодо призначення опікуном ОСОБА_2 , не врахувавши якнайкращі інтереси ОСОБА_3 , залишивши його без опіки.

Водночас, встановивши, що постійний догляд за недієздатним ОСОБА_3 здійснює ОСОБА_2 , протягом тривалого часу допомагає ОСОБА_3 , піклується про стан його здоров`я, матеріально підтримує його, має позитивний вплив на ОСОБА_3 та користується у нього авторитетом, а також врахувавши висновок орган опіки та піклування щодо доцільності призначення опікуном недієздатного ОСОБА_3 - ОСОБА_2 , суд апеляційної інстанції вважали доцільним призначити недієздатному, зокрема, опікуна ОСОБА_2 ..

Таким чином, звільнивши ОСОБА_1 від обов`язків опікуна відносно недієздатного ОСОБА_3 , внаслідок чого відбувається порушення прав підопічного, суд зробив помилковий висновок про відмову у задоволенні заявлених вимог про призначення ОСОБА_2 опікуном над недієздатним ОСОБА_3 ..

Щодо посилання суду першої інстанції на Закон України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» про те, що на переконання суду, конституційний обов`язок оборони незалежності та територіальної цілісності України, має перевагу над бажанням заявника бути опікуном недієздатної особи за обставин існування в останнього інших членів сім`ї, які також можуть бути опікунам, то слід зазначити наступне.

Як вбачається з матеріалів справи, та наданих доказів, які містяться в матеріалах справи, що інші члени сім`ї, крім ОСОБА_2 , які могли би виконувати функції опікуна на даний час відсутні.

Суд зобов`язаний поважати честь і гідність учасників судового процесу і здійснювати правосуддя на засадах їх рівності перед законом і судом незалежно від статі, етнічного походження , місця проживання, мовних та інших ознак (частина перша статті 6 ЦПК України).

Законодавством України не запроваджено особливого порядку для встановлення опіки під час воєнного стану та не встановлено імперативної заборони щодо призначення мобілізованого військовослужбовця опікуном над недієздатною фізичною особою.

До аналогічного висновку дійшов Верховний Суд у постанові від 27 листопада 2024 року у справі № 341/1526/23, провадження № 61-6358 св24.

Колегія суддів нагадує, що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року (далі - Конвенція) гарантує кожному право звернутися до суду з будь-якою вимогою щодо своїх цивільних прав та обов`язків. У такий спосіб здійснюється "право на суд", яке відповідно до практики Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ) включає не тільки право ініціювати провадження, але й право отримати вирішення спору судом та бути почутим.

Рішення суду як найважливіший акт правосуддя покликане забезпечити захист гарантованих Конституцією України прав і свобод людини та здійснення проголошеного Основним Законом України принципу верховенства права. У зв`язку з цим суди повинні неухильно додержуватись вимог про законність і обґрунтованість рішення у цивільній справі.

Всебічність та повнота розгляду передбачає з`ясування всіх юридично значущих обставин та наданих доказів з усіма притаманними їм властивостями, якостями та ознаками, їх зв`язків, відносин і залежностей. Всебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин справи забезпечує, як наслідок, ухвалення законного й обґрунтованого рішення.

В оскаржуваному рішенні суд першої інстанції достатньою мірою не виклав мотиви, на яких воно ґрунтується, адже право на захист може вважатися ефективним тільки тоді, якщо зауваження сторін насправді заслухані, тобто належним чином судом вивчені усі їх доводи, орган влади зобов`язаний виправдати свої дії, навівши обґрунтування своїх рішень (рішення ЄСПЛ у справах "Мала проти України", "Суомінен проти Фінляндії").

Крім того, при застосуванні процесуальних норм належить уникати як надмірного формалізму, так і надмірної гнучкості, які можуть призвести до скасування процесуальних вимог, встановлених законом. Надмірний формалізм у трактуванні процесуального законодавства визнається неправомірним обмеженням права на доступ до суду як лемент права на справедливий суд згідно зі статтею 6 Конвенції (постанова Верховного Суду від 05 серпня 2020 року у справі № 177/1163/16-ц, провадження № 61-2250 св 20.

Згідно з ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

З огляду на те, що оскаржуване судове рішення ухвалено з неповним з`ясуванням обставин справи, з порушенням норм матеріального та процесуального права, апеляційний суд дійшов висновку про задоволення частково апеляційної скарги ОСОБА_1 , задоволення апеляційної скарги ОСОБА_2 , скасування рішення в частині відмовлених вимог подання про призначення ОСОБА_2 опікуном над недієздатним ОСОБА_3 та ухвалення в цій частині нового рішення про задоволення подання районної адміністрації Запорізької міської ради по Дніпровському району.

Керуючись ст. ст. 367, 368, 374, 375, 376, 381-384, 390 ЦПК України, апеляційний суд,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити.

Рішення Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 15 жовтня 2024 року в частині відмови у задоволенні подання районної адміністрації Запорізької міської ради по Дніпровському району, як орган опіки та піклування, в інтересах недієздатного ОСОБА_3 , заінтересовані особи: ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , про призначення нового опікуна скасувати. Ухвалити в цій частині нове судове рішення про задоволення подання.

Призначити ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 опікуном над недієздатним ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 .

В іншій частині рішення суду залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з моменту її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повна постанова складена 19 грудня 2024 року.

Головуючий, суддя СуддяСуддя
Подліянова Г.С.Гончар М.С.Кочеткова І.В.