Провадження №2-о/521/627/24
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 грудня 2024 року Малиновський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого судді - Мазун І.А.,

за участю секретаря судового засідання Гриневич І.Г.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі цивільну справу за заявою ОСОБА_1 про встановлення факту належності правовстановлюючого документу, заінтересовані особи КП «Бюро технічної інвентаризації» Одеської міської ради, Юридичний департамент Одеської міської ради,

В С Т А Н О В И В:

До Малиновського районного суду м. Одеси звернулася ОСОБА_1 із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документу, заінтересовані особи КП «Бюро технічної інвентаризації» Одеської міської ради, Юридичний департамент Одеської міської ради.

В обгрунтування своїх вимог заявник зазначала, що 26.01.2011р. виконавчим комітетом Одеської міської ради їй видано свідоцтво про право власності серії НОМЕР_1 на квартиру АДРЕСА_1 . Однак у вказаному свідоцтві її прізвище зазначено як « ОСОБА_2 », а в той час коли вона згідно паспорту, який вона отримала в 2001 році, є « ОСОБА_3 ». Крім того, 11.11.2010р. вона отримала технічний паспорт на вказану квартиру, в якому її прізвище вказано як « ОСОБА_3 ».

18.09.2024р. заявник направила до виконавчого комітету Одеської міської ради звернення, в якому просила видати їй свідоцтво про право власності на зазначену квартиру на прізвище « ОСОБА_3 », однак листом Юридичного департаменту Одеської міської ради від 27.09.2024р. їй було відмовлено у видачі свідоцтва у зв`язку з відсутністю повноважень у виконавчого комітету Одеської міської ради щодо видачі свідоцтв про право власності та внесення змін до раніше виданих, що регулювалося наказом Міністерства юстиції України від 14.12.2012р. №1844/5, який набрав чинності з 01.01.2013р., наказ Міністерства юстиції від 07.02.2002р. №7/5 «Про затвердження Тимчасового положення про порядок державної реєстрації права власності та інших речових прав на нерухоме майно», визнаний таким, що втратив чинність.

З метою захисту свого права на житло, заявник просила встановити факт належності їй правовстановлюючого документу свідоцтва про право власності на квартиру АДРЕСА_1 серії НОМЕР_1 , виданого 26.01.2011р. виконавчим комітетом Одеської міської ради, на ім`я ОСОБА_1 .

Заявник та заінтересовані особи в судове засідання не з`явилися, сповіщені належним чином. Заявник та представник Юридичного департаменту Одеської міської ради надали суду заяви про слухання справи у їх відсутності.

Розглянувши матеріали справи, суд прийшов до висновку про можливість задоволення заяви ОСОБА_1 .

Судом встановлено, що згідно паспорту громадянина України ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , серії НОМЕР_2 , виданого 19.10.2001р. Іллічівським РВ ОМУ УМВС України в Одеській області, прізвище заявника зазначено як « ОСОБА_3 ».

У пенсійному посвідченні № НОМЕР_3 серії НОМЕР_4 , виданого 05.11.2014р. Пенсійним фондом України, та технічному паспорті від 11.11.2010р., виданого КП «Одеське міське бюро технічної інвентаризації та реєстрації об`єктів нерухомості», її прізвище також зазначено як « ОСОБА_3 » .

У свідоцтві про право власності на квартиру АДРЕСА_1 серії НОМЕР_1 , виданого 26.01.2011р. виконавчим комітетом Одеської міської ради, прізвище заявника зазначено як « ОСОБА_2 ».

18.09.2024р. заявник направила до виконавчого комітету Одеської міської ради звернення, в якому просила видати їй свідоцтво про право власності на зазначену квартиру на прізвище « ОСОБА_3 ».

Листом Юридичного департаменту Одеської міської ради від 27.09.2024р. №147-П/вих. позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва у зв`язку з відсутністю повноважень у виконавчого комітету Одеської міської ради щодо видачі свідоцтв про право власності та внесення змін до раніше виданих, що регулювалося наказом Міністерства юстиції України від 14.12.2012р. №1844/5, який набрав чинності з 01.01.2013р., наказ Міністерства юстиції від 07.02.2002р. №7/5 «Про затвердження Тимчасового положення про порядок державної реєстрації права власності та інших речових прав на нерухоме майно», визнаний таким, що втратив чинність.

Статтею 293 ЦПК України встановлено, що окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неспорюваних прав.

Зокрема, п. 6 ч.1 ст.315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті; встановлення факту родинних відносин між фізичними особами.

Відповідно до ст. 4 ЦІК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором (ст. 5 ЦПК України).

У відповідності до п. 1 постанови Пленуму ВСУ від 31.03.1995 р. № 5 «Про судову практику у справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; - чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; - заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; - встановлення факту не пов?язується з наступним вирішенням спору про право.

У відповідності до п.7 вказаної постанови Пленуму, суд вправі розглядати справи про встановлення родинних відносин, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки, наприклад, якщо підтвердження такого факту необхідне заявникові для одержання в органах, що вчиняють нотаріальні дії, свідоцтва про право на спадщину.

Статтями 15,16 ЦК України передбачено право кожної особи на судовий захист свого права та інтересу.

Згідно положень ст. 316 ЦПК України заява фізичної особи про встановлення факту, що має юридичне значення, подається до суду за місцем її проживання.

Згідно положень ч.1 ст.2 ЦПК України завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб.

Таким чином, з урахуванням досліджених доказів, суд вважає доведеним той факт, що свідоцтво про право власності на квартиру АДРЕСА_1 серії НОМЕР_1 , виданого 26.01.2011р. виконавчим комітетом Одеської міської ради, на ім`я ОСОБА_1 дійсно належить ОСОБА_1 , а розбіжності в паспорті заявника та у зазначеному свідоцтві виникли у зв`язку з неправильним перекладом прізвища заявника з російської на українську мову.

Керуючись ст.ст.15, 16, 316 Цивільного кодексу України ст.ст.76-81, 83, 89, 258-259, 263-265, 268, 293, 294, 315, 316, 352, 354 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Заяву ОСОБА_1 про встановлення факту належності правовстановлюючого документу, заінтересовані особи КП «Бюро технічної інвентаризації» Одеської міської ради, Юридичний департамент Одеської міської ради задовольнити.

Встановити факт належності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_3 , свідоцтва про право власності на квартиру АДРЕСА_1 серії НОМЕР_1 , виданого 26.01.2011р. виконавчим комітетом Одеської міської ради, на ім`я ОСОБА_1 .

Рішення суду може бути оскаржено до Одеського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення виготовлено 13 грудня 2024 року.

ГОЛОВУЮЧИЙ І.А. МАЗУН