БРОВАРСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
справа № 361/2702/24
провадження № 2/361/3241/24
РІШЕННЯ

Іменем України

27 листопада 2024 року м. Бровари

Броварський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючого суддіПетришин Н.М.,
за участю секретаряІванової К.М.,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження у відкритому судовому засіданні у залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства комерційний банк «Приват Банк» про захист прав споживачів та відшкодування коштів, -

в с т а н о в и в :

Стислий виклад позиції позивача

У березні 2024 року до суду надійшла вищевказана позовна заява ОСОБА_1 до АТ КБ «Приват Банк». В обґрунтування позову зазначає, що він є клієнтом АТ КБ «Приват Банк» та має банківський рахунок НОМЕР_1 . 15 грудня 2023 року о 16 годині 12 хвилин невідомими особами здійснено крадіжку коштів із рахунку позивача на суму 25 000 грн., шляхом несанкціонованого переказу коштів на рахунок НОМЕР_2 під виглядом благодійності (призначення платежу: «Свої діти»). У той же день, 15 грудня 2023 року позивач звернувся до Броварського районного управління поліції ГУ НП у Київській області із повідомленням про кримінальне правопорушення, у зв`язку з чим 16 грудня 2023 року зареєстроване кримінальне провадження № 0005291 за ч. 4 ст. 185 КК України. ОСОБА_1 заблокував картку № НОМЕР_3 , з якої неправомірно списано кошти та відкрив в АТ Кб «Приват Банк» новий рахунок. 01 лютого 2024 року відповідачем було здійснено списання відсотків за використання кредитного ліміту за ставкою 3,4 % в сумі 1 356,20 грн. з картки № НОМЕР_3 , тобто проценти списано за операцією, що відбулася 15 грудня 2023 року, вчиненою невідомими особами. 06 лютого 2024 року ОСОБА_1 направив письмове звернення до громадської організації «Мрія дітей України» з проханням повернути помилково перераховані кошти в сумі 25 000 грн. Того ж дня, 06 лютого 2024 року вищевказана громадська організація визнала факт несанкціонованого переказу коштів в сумі 25 000 грн. на власний рахунок під виглядом благодійності, та 09 лютого 2024 року повернула вказану суму коштів на рахунок позивача.

З метою врегулювання зазначеної вище ситуації, позивач був змушений звернутися за правовою допомогою, підписав Договір про надання правової допомоги № від 06.01.2024 з ТОВ «ФПГ «Захист». Вартість наданих послуг склала 6000 грн., комісія за переказ коштів 30 грн. Крім того, у зв`язку з обставинами, що склалися, ОСОБА_1 був змушений понести витрати на пальне у розмірі 1 511,35 грн.

У процесі досудового врегулювання спору, позивачем надсилалася заява-претензія на відшкодування відповідачем вищевказаних витрат шляхом перерахування коштів на банківську картку ОСОБА_1 . Однак, АТ КБ «Приват Банк» відмовило у поверненні позивачу протиправно списаних відсотків за користування кредитним лімітом у розмірі 1 356,20 грн., 6 030 грн. витрат на юридичні послуги ТОВ «ФПГ «Захист», 1511,35 грн. витрат на пальне.

З наведених підстав, посилаючись на неналежне виконання банком фінансових послуг, ОСОБА_1 просив стягнути з АТ КБ «Приват Банк» списані відповідачем відсотки за користування кредитним лімітом у розмірі 1 356,20 грн., витрати на юридичні послуги ТОВ «ФПГ «Захист» у розмірі 6 030 грн., а також витрати на пальне у розмірі 1 511,35 грн.

Заперечення відповідача

20 травня 2024 року до суду надійшов відзив від АТ КБ «Приват Банк», в якому відповідач заперечував проти позову та просив в його задоволенні відмовити. В обґрунтування своїх заперечень посилався на те, що Банк не обмежує клієнтів в користуванні платіжним застосунком «Приват 24» лише з одного пристрою, для можливості використання нового пристрою, від клієнта завжди вимагається авторизація, а саме підтвердження входу з нетипового пристрою, яке має бути здійснено з довіреного пристрою користувача, яким той звичайно користується.

АТ КБ «Приват Банк» проведено перевірку, результати якої вказують на те, що ОСОБА_1 своїми діями зі свого фінансового телефону авторизував доступ нетипового пристрою до «Приват 24». Так, перевіркою руху коштів по картковому рахунку № НОМЕР_4 встановлено, що 15.12.2023 оспорювана транзакція проведена 15.12.2023 о 16:12:23. Фінансовий номер телефону клієнта ОСОБА_1 не змінювався. Відповідно до зібраних даних, клієнту ОСОБА_1 відкрито обліковий запис «Приват 24» з ідентифікаційним номером (User P24 ID) НОМЕР_5 . Напередодні проведення оспорюваної позивачем фінансової операції відбулася авторизація під його обліковим записом «Приват24» з декількох пристрої. Для можливості входу в «Приват24» сторонніх пристроїв, на фінансовий телефон позивача було надіслано смс-повідомлення та також здійснено IVR дзвінок о 15:48, контакт +67 для підтвердження авторизації о 15:52. Таким чином, підтвердження та авторизацію стороннього пристрою позивачем здійснено власноруч, підтвердження про таке було надіслано йому у вигляді смс-повідомлення, в застосунок «Приват 24» та дзвінок IVR (Інтерактивне голосове меню) на фінансовий номер телефону. Так, отримавши доступ до «Приват 24», треті особи й здійснили спірну транзакцію. Крім того, відповідач під час бесіди о 16:34:46 ОСОБА_1 повідомив, що побачив у соціальній мережі «Фейсбук» рекламу щодо державної допомоги, а потім у нього відбулася бесіда із невідомою особою, подробиці якої він не повідомив, позивач у розмові підтвердив, що з «Фейсбук» переходив за фішинговим інтернет-посиланням і проводив авторизацію до власного облікового запису «Приват24», й після цього останній побачив списання коштів з власного карткового рахунку. Отже, всі авторизації нетипового пристрою здійснені з особистого фінансового номеру позивача, останній надав доступ третім особам до свого рахунку, доказів про втрату телефонного номеру не надав. АТ КБ «Приват Банк» наголошував на тому, що дії зі списання коштів невстановленими особами стали можливими в результаті необачних дій позивача, який авторизував доступ стороннім особам до свого платіжного застосунку «Приват 24» і не вжив жодних заходів по збереженню своїх облікових даних, які використовуються для входу в застосунок за своїм фінансовим номером. Відтак, невстановлені особи маючи доступ до «Приват 24» отримали всю необхідну інформацію для вчинення платежів.

Відповідач звертав увагу суду на те, що до моменту повідомлення емітента про факт втрати платіжного інструменту та/або індивідуальної облікової інформації відповідно до статті 38 Закону України «Про платіжні системи» ризик збитків від виконання неналежних платіжних операцій та відповідальність за них покладаються на платника.

Стосовно скасування процентів, відшкодування шкоди у вигляді пального та витрат на юридичну допомогу, то відповідач вважає дані вимоги необґрунтованими, оскільки переведення коштів, що відбулося 15 грудня 2023 року в судовому порядку неналежною не визнавалася, транзакція вчинена з платіжного застосунку «Приват 24» позивача з автентифікацією платіжного засобу та його держателя, і саме ОСОБА_1 вчинив дії, що сприяли втраті облікової інформації, розкрив її, в результаті чого сторонні особи отримали доступ до платіжного інструменту. Таким чином, враховуючи дії позивача, а також безпідставність позовних вимог, АТ КБ «Приват Банк» просив суд відмовити в задоволенні позову у повному обсязі.

Заяви, інші процесуальні дії у справі

Ухвалою судді Броварського міськрайонного суду Київської області від 25 березня 2024 року відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження та призначено судове засідання для розгляду справи по суті.

У судовому засіданні позивач ОСОБА_1 заявлені вимоги підтримав та просив їх задовольнити.

Представник відповідача АТ КБ «Приват Банк» у судове засідання не з`явився, повідомлявся належним чином, причини неявки суду невідомі. 20 травня 2024 року представник відповідача ОСОБА_2 подала відзив, в якому просила відмовити в задоволенні позову у зв`язку з його необґрунтованістю та недоведеністю.

Обставини справи, що встановлені судом

Згідно Заяви про приєднання до Умов та Правил банківських послуг, підписаної ОСОБА_1 24.10.2021, останній є клієнтом АТ КБ «Приват Банк» та має банківський рахунок НОМЕР_1 .

З матеріалів справи вбачається, що 15 грудня 2023 року з карткового рахунку позивача № НОМЕР_6 здійснено транзакцію о 16 год. 12 хв. щодо перерахунку благодійного внеску Громадській організації «Мрія дітей України» у сумі 25 000 грн., призначення платежу: «Свої діти».

Відповідно до Витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань, 16 грудня 2023 року до реєстру внесено відомості щодо відкриття кримінального провадження № 0005291 за фактом вчинення 15 грудня 2023 року невстановленою особою викрадання грошових коштів з банківської картки позивача у сумі 25 000 грн., чим спричинено ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , матеріальну шкоду.

24 січня 2024 року позивач повідомив відповідача про несанкціоноване втручання та просив повернути вказану суму коштів.

01 лютого 2024 року з карткового рахунку ОСОБА_1 списано відсотки за використання кредитного ліміту, за ставкою 3,4 відсотка, у розмірі 1 356,20 грн.

09 лютого 2024 року Громадська організація «Мрія дітей України» повернула позивачу ОСОБА_1 грошові кошти у розмірі 25 000 грн. на його картковий рахунок, про що свідчить копія скріншоту з мобільного додатку «ПриватБанк» позивача.

Відповідно до Заяви-претензії від 20 лютого 2024 року, ОСОБА_1 просив АТ КБ «ПриватБанк» повернути списані банком відсотки за користування кредитним лімітом у розмірі 1 356,20 грн., витрати на юридичні послуги ТОВ «ФПГ «Захист», надані ТОВ «ФПГ «Захист» на підставі Договору про надання правової допомоги № від 06.01.2024 у розмірі 6 030 грн., а також витрати на пальне у розмірі 1 511,35 грн. На підтвердження вказаних вимог позивач надав копію Договору про надання правової допомоги № від 06.01.2024, копію платіжної інструкції від 06.01.2024 на суму 6 030 грн., з у рахуванням комісії банку, а також скріншот щодо оплати пального на суму 1 511,31 грн.

Мотиви, з яких виходить суд, та застосування норм права, що регулюють дані правовідносини

Згідно з ч. 1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Справедливість судового розгляду повинна знаходити свою реалізацію, зокрема у здійсненні судом правосуддя без формального підходу до розгляду кожної конкретної справи. Дотримання цього принципу є гарантією того, що учасник справи, незалежно від рівня фахової підготовки та розуміння певних вимог цивільного судочинства, має можливість забезпечити захист своїх прав та інтересів.

Конституційне право на судовий захист передбачає як невід`ємну частину такого захисту можливість поновлення порушених прав і свобод громадян (держави), правомірність вимог яких встановлена в належній судовій процедурі і формалізована в судовому рішенні, і конкретні гарантії, які дозволяли б реалізовувати його в повному обсязі і забезпечувати ефективне поновлення в правах за допомогою правосуддя, яке відповідає вимогам справедливості, що узгоджується також зі статтею 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Для приватного права апріорі властивою є така засада як розумність. Розумність характерна як для оцінки/врахування поведінки учасників цивільного обороту, тлумачення матеріальних приватно-правових норм, що здійснюється при вирішенні спорів, так і для тлумачення процесуальних норм (постанова Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 16 червня 2021 року у справі № 554/4741/19, постанову Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 18 квітня 2022 року у справі № 520/1185/16-ц, постанову Великої Палати Верховного Суду від 08 лютого 2022 року у справі № 209/3085/20).

Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданими відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно з ч. 1 ст. 15, ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Як вбачається з матеріалів справи, 24 жовтня 2021 року АТ КБ «ПриватБанк» і ОСОБА_1 укладено договір, на підставі підписаної сторонами Заяви про приєднання до Умов та правил надання банківських послуг, згідно із яким позивачу відкрито у банку рахунок НОМЕР_1 , для користування грошовими коштами з якого має платіжну картку № НОМЕР_3 .

16 грудня 2023 року до Єдиного державного реєстру досудових розслідувань внесено відомості про відкриття кримінального провадження № 0005291 за заявою ОСОБА_1 щодо вчинення 15 грудня 2023 року невстановленою особою викрадання з його банківської картки грошових коштів у сумі 25 000 грн.

01 лютого 2024 року за використання кредитних коштів з рахунку ОСОБА_1 банк нарахував плату та здійснив списання відсотків за ставкою 3,4 % у розмірі 1 356,20 грн.

Вказаний розмір відповідає умовам, погодженим у Заяві про приєднання до Умов та правил надання банківських послуг від 24 жовтня 2021 року, так як відповідно до п. 1.3 Заяви проценти встановлено у розмірі 40,8% - для карт Універсал голд.

Таким чином, вимоги позивача щодо стягнення списаних АТ КБ «ПриватБанк» відсотків за користування кредитним лімітом у розмірі 1 356,20 грн., є безпідставними та такими, що задоволенню не підлягають.

Відповідно до ст. 1166 ЦК України за договором банківського рахунку банк зобов`язується приймати і зараховувати на рахунок, відкритий клієнтові (володільцеві рахунка), грошові кошти, що йому надходять, виконувати розпорядження клієнта про перерахування і видачу відповідних сум з рахунка та проведення інших операцій за рахунком.

За змістом ст. 1073 ЦК у разі несвоєчасного зарахування на рахунок грошових коштів, що надійшли клієнтові, їх безпідставного списання банком з рахунку клієнта або порушення банком розпорядження клієнта про перерахування грошових коштів з його рахунка банк повинен негайно після виявлення порушення зарахувати відповідну суму на рахунок клієнта або належного отримувача, сплатити проценти та відшкодувати завдані збитки, якщо інше не встановлено законом.

Згідно з пунктом 2 розділу УІ Положення № 705 «Про порядок емісії електронних платіжних засобів і здійснення операцій з їх використанням», затверджених постановою правління НБУ від 05 листопада 2014 року, емітент зобов`язаний не розкривати іншим особам, крім користувача, ПІН-код або іншу інформацію, яка дає змогу виконувати платіжні операції з використанням електронного платіжного засобу.

За змістом пункту 5 розділу УІ Положення № 705, користувач зобов`язаний контролювати рух коштів за своїм рахунком та повідомляти емітента про операції, які ним виконувалися.

Позивачем не оспорено в судовому порядку операцій, здійсненої по картковому рахунку 15 грудня 2023 року, як цього вимагає п. 10 розділу УІІ Положення про порядок емісії електронних платіжних засобів і здійснення операцій з їх використанням, затвердженого постановою НБУ України від 05 листопада 2014 року. Правомірність проведеної операції до моменту оскарження презюмується.

Крім того, з наданих відповідачем доказів, зокрема, прослуханого у судовому засіданні диску видно, що позивач ОСОБА_1 під час бесіди ІНФОРМАЦІЯ_2 о 16:34 повідомив представнику банку, що побачив у соціальній мережі «Фейсбук» рекламу щодо державної допомоги, а потім у нього відбулася бесіда із невідомою особою. Він підтвердив, що з переходив за фішинговим інтернет-посиланням і проводив авторизацію до власного облікового запису «Приват24».

Якщо відповідно до договору банківського рахунку банк здійснює платежі з рахунка клієнта, незважаючи на відсутність на ньому грошових коштів (кредитування рахунка), банк вважається таким, що надав клієнтові кредит на відповідну суму від дня здійснення цього платежу (ч. 1 ст. 1069 ЦК). Права та обов`язки сторін, пов`язані з кредитуванням рахунка, визначаються положеннями про позику та кредит, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір плати за використання клієнтом коштів банку, яке не встановлено договором, не може перевищувати подвійну облікову ставку НБУ. Такої правової позиції, яка викладена у постанові Верховного Суду у справі № 638/14040/15-ц від 21.03.2018 року дотримуються суди.

У постанові Верховного Суду від 07.12.2020 у справі № 182/5175/16-ц суд дійшов наступного правового висновку: «На позивача за зустрічним позовом покладено обов`язок нерозголошення (не розкриття) інформації за рахунком, паролів, ПІН-кодів, CVV-кодів, як і обов`язок повідомлення банку в разі втрати, викрадення платіжної картки та розголошення. Враховуючи, що операція з переказу спірних коштів була проведена в мережі Інтернет з підтвердженням платежу 3D Secure, списання коштів з карткового рахунку ОСОБА_1 відбулося за електронною ідентифікацією електронного платіжного засобу і його користувача, а позичальник підтвердив факт надходження на його телефон відповідних повідомлень від АТ КБ Приватбанк, то останнє не повинно нести відповідальність за дану операцію».

Зазначені висновки узгоджуються з правовою позицією Верховного Суду, викладеною у постановах від 05 червня 2019 року у справі № 712/4463/16-ц, від 10 липня 2019 року у справі № 522/22780/15-ц, від 17 червня 2020 року у справі № 201/15185/16-ц.

Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим кодексом.

Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (ч. 5 ст. 81 ЦПК).

Крім того, судом з`ясовано, що вхід у додаток «Приват-24» здійснено під авторизацією саме позивача. При даній процедурі клієнт вводить тільки йому відомий ключ доступу і тільки після цього до банку надходить платіжне доручення, відповідно до якого банк здійснює переказ коштів. Зазначені дії можливо здійснити тільки з допомогою використання фінансового телефону та іншої особистої інформації, яка відома тільки позивачу.

ЄСПЛ прописав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (справа «Серявін та інші проти України»), рішення від 10 лютого 2010 року.

Таким чином, дослідивши наявні в матеріалах справи докази в їх сукупності, враховуючи, що списання коштів невстановленими особами стало можливими в результаті необачних дій позивача, який авторизував доступ стороннім особам до свого платіжного застосунку «Приват 24» і не вжив жодних заходів по збереженню своїх облікових даних, а відтак всі подальші витрати, понесені позивачем на отримання юридичних послуг, на пальне - є наслідком його дій, суд дійшов висновку про необґрунтованість заявлених вимог та відмову в їх задоволенні.

На підставі викладеного, керуючись ст. 1073, 1166 ЦК України, ст. 2, 13, 16, 81, 259, 263-265, 279 ЦПК України, суд,-

в и р і ш и в :

У задоволенні позовної заяви ОСОБА_1 до Акціонерного товариства комерційний банк «Приват Банк» про захист прав споживачів та відшкодування коштів - відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного розгляду.

Позивач: ОСОБА_1 , адреса місця проживання: АДРЕСА_1 .

Відповідач: Акціонерне товариство комерційний банк «Приватбанк», , адреса місцезнаходження: 49094, м. Дніпро, вул. Набережна Перемоги, буд. 50.

Суддя Наталія ПЕТРИШИН