Справа № 372/1381/24
Провадження № 2-з-76/24
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 грудня 2024 року суддя Обухівського районного суду Київської області Сташків Т.Г., розглянувши заяву адвоката Пухальської Ірини Станіславівни, що діє в інтересах ОСОБА_1 , про забезпечення позову,

В С Т А Н О В И В :

У провадженні Обухівського районного суду Київської області перебуває цивільна справа за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , третя особа: приватний виконавець Фесик М.О., про поділ майна подружжя, визнання права власності на майно та зняття арешту з майна.

28.11.2024 року від представника ОСОБА_1 ОСОБА_5 , надійшла заява про забезпечення позову.

Як зазначено в поданій заяві, 28.07.1989 року між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 укладено шлюб, зареєстрований Палацом реєстрації шлюбів і новонароджених м. Києва, про що зроблено актовий запис № 3684. Дана обставина за доводами заявника підтверджується копією свідоцтва про одруження серії НОМЕР_1 .

Заявник стверджує, що за час шлюбу сторонами придбано житловий будинок та земельну ділянку з кадастровим номером :05:003:0068, для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), загальною площею 0,1428 га, що розташовані за адресою: АДРЕСА_1 ; право власності на нерухоме майно зареєстроване за ОСОБА_1 .

Відповідно до постанови приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Фесик М.О. про відкриття виконавчого провадження №71081214 від 17.02.2023 року щодо виконання виконавчого листа Деснянського районного суду м. Києва від 02.02.2023 року у справі №754/7728/19 відкрито виконавче провадження про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 за договором поставки збитки у розмірі 2 459 312,00 грн., неустойку - 27436, 80 грн., судовий збір - 11 879,65 грн. Загальна сума стягнення на користь ОСОБА_3 складає 2 498 628,45 грн.

Крім того, відповідно до постанови приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Фесик М.О. про відкриття виконавчого провадження №71653842 від 24.04.2023 року щодо виконання виконавчого листа Деснянського районного суду м. Києва від 10.02.2021 року у справі №754/6016/19 відкрито виконавче провадження про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_4 заборгованості за договором позики в сумі 2 401 200,00 грн., 3% річних - 153545,23 грн., а всього на загальну суму 2 554 745,23 грн.

20.02.2023 року постановою приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Фесик М.О. описано та накладено арешт на нерухоме майно боржника ОСОБА_1 , а саме земельну ділянку та житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1 .

Також заявник зазначив, що 12.09.2024 року Деснянським районним судом м. Києва прийнято рішення про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_6 заборгованості у розмірі 2 142 527,73 грн. Одночасно, в провадженні Деснянського районного суду м. Києва перебуває справа №754/9735/24 за позовом ОСОБА_7 до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості у розмірі 13 907 128, 24 грн., провадження в якій зупинено та призначено у справі судову технічну експертизу документів.

Звернувшись із даною заяву про забезпечення позову, заявник наголосив, що нерухоме майно - земельна ділянка та житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1 , набуте за час шлюбу за рахунок спільних коштів подружжя, а відтак у позивача є підстави для визнання права власності на 1/2 частину спільно набутого майна подружжя. Оскільки вартість належного ОСОБА_1 майна повністю покриває усі заявлені до нього вимоги кредиторів, то в разі реалізації з електронних торгів нерухомого майна заборгованість може бути погашена в повному обсязі. У той же час, у разі реалізації нерухомого майна з електронних торгів та покриття заборгованості лише в межах вимог ОСОБА_3 , та ОСОБА_4 , інші кредиторські вимоги - ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , залишаться непогашеними, що може призвести до стягнення їхньої заборгованості солідарно з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , оскільки заборгованість виникла за час подружнього життя.

Відтак, за доводами заявника, у разі невжиття заходів забезпечення позову в даній справі, можуть бути порушені права та інтереси інших кредиторів та ОСОБА_2 , як майбутнього співвідповідача у справі за вимогами кредиторів, чиї вимоги залишуться не погашеними після реалізації спірного нерухомого майна.

З огляду на викладене, заявник просив вжити заходи забезпечення позову шляхом накладення заборони відчуження нерухомого майна, а саме земельної ділянки, площею 0,1428 га, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 , кадастровий номер :05:003:0068, цільове призначення якої: 02.01 - для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 231; заборонити органам державної реєстрації прав на нерухоме майно, державним реєстраторам прав на нерухоме майно, державним реєстраторам органів місцевого самоврядування, особам, які виконують функції державного реєстратора прав на нерухоме майно вчиняти будь-які реєстраційні дії (реєстрацію прав власності, скасування реєстрації права власності та інших речових прав, у тому числі реєстрацію правочинів щодо відчуження, передачі у володіння та користування третім особам та інше) щодо об`єкту нерухомого майна: земельної ділянки, площею 0,1428 га, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 , кадастровий номер :05:003:0068, цільове призначення якої: 02.01 - для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 231.

Згідно з частинами 1, 2 статті 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Відповідно до пункт1 частини 1 статті 150 ЦПК України позов забезпечується накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб.

Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Також, вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення у разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду у разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками цього судового процесу.

Метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій із боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

Як слідує з обґрунтування заявника, необхідність вжиття заходів забезпечення позову зумовлена тим, що унаслідок примусової реалізації у порядку виконання судових рішень належного ОСОБА_1 нерухомого майна на користь стягувачів ОСОБА_3 , та ОСОБА_4 , вимоги інших стягувачів не будуть задоволені, що порушить їхні права, а також права ОСОБА_2 , як майбутнього співвідповідача у справі за вимогами таких кредиторів.

Разом із цим, визначені заявником підстави для вжиття заходів забезпечення позову в даній справі стосуються вирішення питання щодо виконання судових рішень в інших справах, де заявник виступає боржником. До того ж, у такий спосіб заявник фактично прагне захистити права та інтереси позивача не в даному судовому провадженні, а в майбутніх спорах, а також права та інтереси осіб, які не є учасниками даного спору.

Відтак, наведене свідчить про невідповідність поданої заяви меті забезпечення позову, а також про неспівмірність із заявленими позовними вимогами.

Заходи до забезпечення позову повинні бути співрозмірними з заявленими позивачем вимогами. Співмірність передбачає співвідношення судом негативних наслідків від вжиття заходів до забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, та майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії.

Обранням належного, відповідно до предмета спору, заходу до забезпечення позову дотримується принцип співвіднесення виду заходу до забезпечення позову із заявленими позивачем вимогами, чим досягаються: збалансованість інтересів сторін та інших учасників судового процесу під час вирішення спору, фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову та як наслідок ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача без порушення або безпідставного обмеження при цьому прав та охоронюваних інтересів інших учасників провадження у справі або осіб, що не є учасниками цього судового процесу.

Суд зауважує, що відповідно до правової позиції Верховного Суду, викладеної у постанові від 03.04.2019 у справі №211/129/18-ц, суд не може заборонити державному виконавцеві вживати необхідних заходів щодо своєчасного й повного виконання рішення. Вжиті заходи не повинні перешкоджати іншим особам здійснювати покладені на них згідно із законодавством повноваження.

У той же час, обрані заявником заходи забезпечення позову фактично направлені на зупинення реалізації арештованого нерухомого майна, що матиме наслідком перешкоджання виконання судових рішень в інших справах та порушення прав стягувачів у виконавчих провадженнях.

Таким чином, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення заяви про вжиття заходів забезпечення позову в даній справі.

Керуючись статтями 149, 152, 153, 258, 260 ЦПК України, суд,

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви адвоката Пухальської Ірини Станіславівни, що діє в інтересах ОСОБА_1 , про забезпечення позову відмовити.

Копію ухвали направити сторонам.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Київського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення шляхом подання апеляційної скарги.

Суддя Т.Г. Сташків