Провадження № 2-н/761/582/2024
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 грудня 2024 року Шевченківського районного суду м. Києва Волошин В.О., розглянувши заяву Державного підприємства «Управління житловими будинками» Управління справами Апарату Верховної Ради України» про видачу судового наказу, яким стягнути з ОСОБА_1 заборгованість за спожиті житлово-комунальні послуги, -

в с т а н о в и в:

У вересні 2024р. Державне підприємство «Управління житловими будинками» Управління справами Апарату Верховної Ради України» в особі директора Колєсніка І.А. (далі по тексту - заявник) звернулося до Шевченківського районного суду м. Києва з заявою про видачу судового наказу, яким стягнути з ОСОБА_1 (далі по тексту - боржниця) заборгованість за спожиті житлово-комунальні послуги у розмірі 17591,41 грн.

Згідно з ч. 1 ст. 160 Цивільного процесуального кодексу України (далі по тексту - ЦПК України) судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених статтею 161 цього Кодексу.

Відповідно до п. 3) ч. 1 ст. 161 ЦПК України судовий наказ може бути видано, якщо заявлено вимогу про стягнення заборгованості за оплату житлово-комунальних послуг, електронних комунікаційних послуг, послуг телебачення та радіомовлення.

Водночас, за приписом ст. 162 ЦПК України заява про видачу судового наказу подається до суду першої інстанції за загальними правилами підсудності, встановленими цим Кодексом.

Також в пункті 4 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №14 від 23 грудня 2011р. «Про практику розгляду судами заяв у порядку наказного провадження» закріплено положення, що «заява про видачу судового наказу подається до суду за загальними правилами підсудності».

При цьому, загальні правила підсудності врегульовані ст. 27 ЦПК України, зокрема ч. 1 цієї статті встановлено, що позови до фізичної особи пред`являються в суд за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання або перебування, якщо інше не передбачено законом.

Згідно до ч.ч. 4, 5, 7 ст. 165 ЦПК України суддя з метою визначення підсудності не пізніше наступного дня з дня отримання заяви про видачу судового наказу перевіряє зазначене у заяві місцезнаходження боржника за відомостями, внесеними до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань. У разі якщо боржником у заяві про видачу судового наказу вказана фізична особа, яка не має статусу підприємця, суддя не пізніше двох днів з дня надходження такої заяви звертається до відповідного органу реєстрації місця перебування та місця проживання особи щодо надання інформації про зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання фізичної особи - боржника.

Суддя з метою визначення підсудності може користуватися даними Єдиного державного демографічного реєстру.

На виконання ч. 5 ст. 165 ЦПК України судом зроблено відповідні запити щодо надання інформації про зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання боржниці.

Відповідно до листа Відділу з питань реєстрації місця проживання/перебування фізичних осіб Шевченківської районної в місті Києві державної адміністрації від 01 листопада 2024р., за даними Реєстру територіальної громади м. Києва зареєстровано дві особи з ПІБ ОСОБА_1 .

Як вбачається з поданих заявником до суду матеріалів, заява про видачу судового наказу не містить ідентифікуючих даних про боржницю (дата народження або РНОКПП).

Так, судом було здійснено уточнений запит, з метою підтвердження місця реєстрації боржниці, та у параметрах запиту судом вказано відому адресу місця проживання боржниці, яка зазначена у заяві ( АДРЕСА_1 ).

13 грудня 2024р. на адресу надійшла відповідь Відділу з питань реєстрації місця проживання/перебування фізичних осіб Подільської районної в місті Києві державної, у якій міститься інформація, що особа ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з 02 жовтня 2014р. по теперішній час зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 , що є відміннною адресою від адреси, вказаної у заяві про видачу судового наказу.

З огляду на викладене, з урахуванням того, що попередньо судом із відповідних органів отримано відомості, що за даними Реєстру територіальної громади м. Києва зареєстровано дві особи з ПІБ ОСОБА_1 , а матеріали заяви про видачу судового наказу не містять даних про дату народження чи РНОКПП боржниці, що далу б змогу суду ідентифікувати її особу, суддя вважає, що отриманні судом відомості про особу ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (місце реєстрації: АДРЕСА_2 ) не можуть беззаперечно свідчити про те, що це дані про ОСОБА_1 , яка є у процесуальному статусі боржниці в межах цієї справи, а відтак, суддя дійшов переконливого висновку, що отримана судом інформація не дає можливості встановити зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання боржниці.

Згідно до ч. 9 ст. 165 ЦПК України, у разі якщо отримана судом інформація не дає можливості встановити зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання (перебування) фізичної особи - боржника, суд відмовляє у видачі судового наказу.

Таким чином, отримана судом інформація не дає можливості встановити зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання боржника.

Враховуючи викладене, вважаю, що за таких обставин необхідно відмовити у видачі судового наказу.

За ч. 2 ст. 165 ЦПК України, про відмову у видачі судового наказу суддя постановляє ухвалу не пізніше десяти днів з дня надходження до суду заяви про видачу судового наказу.

При цьому, відповідно до ч. 1 ст. 166 ЦПК України відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктами 1, 2, 8, 9 частини першої статті 165 цього Кодексу, не є перешкодою для повторного звернення з такою самою заявою в порядку, встановленому цим розділом, після усунення її недоліків.

Керуючись стст 165, 166, 353 ЦПК України, суддя, -

у х в а л и в:

Відмовити у видачі судового наказу за заявою Державного підприємства «Управління житловими будинками» Управління справами Апарату Верховної Ради України» про видачу судового наказу, яким стягнути з ОСОБА_1 заборгованість за спожиті житлово-комунальні послуги.

Ухвалу суду може бути оскаржено до Київського апеляційного суду, шляхом подання апеляційної скарги, протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення, якщо інше не передбачено законом.

Ухвали, що постановлені судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, набирають законної сили з моменту їх підписання суддею.

Суддя: