Справа № 446/998/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21.05.2024 м.Кам`янка-Бузька

Кам`янка-Бузький районний суд Львівської області в складі:

головуючого - судді Котормус Т. І.

секретар судового засідання Карпа Г.М.,

за участі

представника скаржника ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кам`янка-Бузька скаргу ОСОБА_2 на дії державного виконавця Радехівського районного відділу державної виконавчої служби Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Львів) Ситар Вікторії Зіновіївни,

встановив:

26.04.2024 від представника скаржника ОСОБА_2 - адвоката Максимів В.І. до Кам`янка-Бузького районного суду Львівської області надійшла скарга на дії державного виконавця Радехівського РВ ДВС Західного МУМЮ (м.Львів) Ситар В.З., в якій просить визнати дії державного виконавця щодо незарахування сплачених ОСОБА_2 аліментів протиправними, та врахувати такі, як сплачені у період з травня 2020 року по березень 2024 року, у сумі 137 539,31 грн.

В обгрунтування скарги посилається на те, що рішенням Кам`янка-Бузького районного суду Львівської області з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 стягуються аліменти на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_4 , та з цього приводу видано виконавчий документ та відкрито виконавче провадження. Виплата аліментів, з ініціативи стягувача відбувалась шляхом їх перерахування на її особистий банківський рахунок, що підтверджується заявою ОСОБА_3 до виконавчої служби. Після цього виконавцем ДВС винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувачу та скасовано заходи примусового виконання рішення. Вказує, що скаржник ОСОБА_2 щомісячно, без жодного прострочення платежу, приблизно в однакові дні місяця у визначеному рішенням суду розмірі сплачував на особистий банківський рахунок стягувача аліменти на утримання своєї дитини, а інколи й у більшому розмірі. Однак, ОСОБА_3 14.03.2024 без будь-якого відома ОСОБА_2 повторно пред`явила виконавчий лист суду до виконання, у зв`язку з чим державний виконавець Радехівського РВ ДВС Західного МУМЮ (м.Львів) Ситар В.З. було відкрито виконавче провадження №74442566. Після того, як ОСОБА_2 довідався про вказані обставини, він як його представник звернувся до виконавця із заявою про врахування квитанцій про оплату аліментів у період з травня 2020 року по березень 2024 року. Про те, у відповідь на таку заяву, 18.04.2024 державним виконавцем було надано розрахунок заборгованості по аліментах, де було враховано лише квитанції, де в призначенні платежу вказано "аліменти", інші квитанції було безпідставно та незаконно не звято до уваги виконавцем. А тому, вважає дії державного виконавця протиправними, через що подав відповідну скаргу.

У судовому засіданні представник скаржника ОСОБА_2 - адвокат Максимів В.І. скаргу підтримав з наведених у ній підстав, просив таку задовольнити та зобов`язати виконавця врахувати сплачені ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 аліменти у період з травня 2020 року по березень 2024 року.

Державний виконавець Радехівського РВ ДВС Західного МУМЮ (м.Львів) Ситар В.З. в судове засідання не з`явилась, про те, 20.05.2024 від начальника відділу надійшло клопотання про розгляд справи без участі представника відділу ДВС.

Стягувач ОСОБА_3 в судове засідання також не з`явилась, хоча належним чином повідомлялась про день, час та місце рознляду справи, причин неявки суду не повідомила.

Відповідно до ч. 2 ст. 450 ЦПК України неявка стягувача та державного виконавця, які належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду скарги, не перешкоджають розгляду скарги.

Заслухавши пояснення представника скаржника, дослідивши матеріали скарги, суд встановив наступні обставини справи та відповідні до них правовідносини.

Так, судом встановлено, що відповідно до рішення Кам`янка-Бузького районного суду Львівської області від 26.03.2018 у справі №466/727/16-ц вирішено з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 стягувати аліменти на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/3 частини (заробітку) доходу, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до її повноліття.

На підставі зазначеного рішення суду, 03.05.2018 у справі №466/727/16-ц видано виконавчий лист (а.с.69), який було пред`явлено до виконання у Кам`янка-Бузький відділ ДВС Західного МУМЮ (м.Львів), у зв`язку з чим було відкрито виконавче провадження №56347834.

Як зазначає представник скаржника у поданій скарзі, аліменти на дитину з ОСОБА_2 стягувались через рахунки виконавчої служби, проте, з травня 2020 року з ініціативи стягувача ОСОБА_3 , таке стягнення проводилось за рахунок переказу коштів на особовий банківський рахунок стягувача.

Разом з тим, відповідно до постанови державного виконавця Кам`янка-Бузького відділу ДВС Західного МУМЮ (м.Львів) від 21.05.2020, виконавчий документ від 03.05.2018 на підставі заяви стягувачки від 20.05.2020 повернуто стягувачу та скасовано усі заходи примусового виконання рішення. Також, як вказано у постанові, що згідно заяви стягувачки, станом на 20.05.2020 аліменти сплачені у повному обсязі (а.с.67).

Представник скаржника ОСОБА_2 - адвокат Максимів В.І. у поданій скарзі вказує, що ОСОБА_2 щомісячно, без жодного прострочення платежу, приблизно в однакові дні місяця у визначеному рішенням суду розмірі сплачував на особистий банківський рахунок стягувача аліменти на утримання своєї дитини, такі платежі стали систематичними до 15.03.2024, про те, ОСОБА_3 без будь-якого відома ОСОБА_2 повторно пред`явила виконавчий лист суду до виконання.

Обставини справи щодо сплати ОСОБА_2 аліментів в період з 01.08.2020 по 15.03.2024 на особистий банківський рахунок стягувача підтверджуються доданими до матеріалів скарги платіжними інструкціями (а.с.12-66).

Як видно з матеріалів скарги, 14.03.2024 державним виконавцем Радехівського РВ ДВС Західного МУМЮ (м.Львів) Ситар В.З. розглянуто заяву стягувача про примусове виконання виконавчого документу від 03.05.2018 та відкрито виконавче провадження №74442566 з виконання виконавчого листа №466/727/16-ц від 03.05.2018 (а.с.68).

Згідно з заяви адвоката Максиміва В.І. до державного виконавця Радехівського РВ ДВС Західного МУМЮ (м.Львів) Ситар В.З. від 11.04.2024, адвокатом надано виконавцю копії квитанцій про сплату ОСОБА_2 заборгованості по сплаті аліментів за період з червня 2020 і по березень 2024, які просив врахувати та провести відповідний розрахунок заборгованості зі сплати аліментів (а.с. 70).

Відповідно до розрахунку заборгованості по аліментах від 18.04.2024 у виконавчому провадженні №74442566, у боржника ОСОБА_2 станом на 18.04.2024 є борг по сплаті аліментів у розмірі 103408,07 грн. (а.с.71-75).

Однак, як вказує представник скаржника ОСОБА_2 - адвокат Максимів В.І., що державним виконавцем при розрахунку заборгованості по аліментах було враховано лише ті квитанції, де було вказано у призначенні платежу "аліменти", інші квитанції було безпідставно та незаконно відхилені.

Звертаючись до суду із скаргою на дії державного виконавця скаржник посилається на те, що державним виконавцем не враховано квитанції щодо сплати боржником коштів в рахунок аліментів на утримання дитини, що суттєво порушує права боржника.

Згідно зі статтею 1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом (частина перша статті 74 Закону України «Про виконавче провадження»).

На підставі ст. 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Відповідно до частини першої, пункту 1 частини другої статті 18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії. Виконавець зобов`язаний здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом.

Згідно зі ст. 71 Закону «Про виконавче провадження» порядок стягнення аліментів визначається законом. Виконавець стягує з боржника аліменти у розмірі, визначеному виконавчим документом, але не менше мінімального гарантованого розміру, передбаченого СК України. Визначення суми заборгованості із сплати аліментів, присуджених як частка від заробітку (доходу), визначається виконавцем у порядку, встановленому СК України. Виконавець зобов`язаний повідомити про розрахунок заборгованості стягувачу і боржнику у разі, зокрема, надходження виконавчого документа на виконання від стягувача. Спори щодо розміру заборгованості із сплати аліментів вирішуються судом за заявою заінтересованої особи у порядку, встановленому законом.

Пунктом 4 розділу XVI Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 02 квітня 2012 року № 512/5, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 02 квітня 2012 року за № 489/20802, визначено, що виконавець зобов`язаний обчислювати розмір заборгованості зі сплати аліментів щомісяця та у випадках, передбачених частиною четвертою статті 71 Закону України «Про виконавче провадження», повідомляти про розрахунок заборгованості стягувача і боржника. Розрахунок заборгованості обчислюється в автоматизованій системі виконавчого провадження на підставі відомостей, отриманих із звіту про здійснені відрахування та виплати; квитанцій (або їх копій) про перерахування аліментів, наданих стягувачем чи боржником; заяв та (або) розписок стягувача; інформації про середню заробітну плату працівника для цієї місцевості; інших документів, що відображають отримання боржником доходу або сплату ним аліментів. Спори щодо розміру заборгованості зі сплати аліментів вирішуються судом за заявою заінтересованої особи у порядку, встановленому законом.

У частині третій статті 195 СК України зазначено, що розмір заборгованості за аліментами обчислюється державним виконавцем, приватним виконавцем, а в разі виникнення спору судом.

18 квітня 2024 року державним виконавцем Радехівського РВ ДВС Західного МУМЮ (м.Львів) Ситар В.З. здійснено розрахунок заборгованості по аліментах у виконавчому проваджені № 74442566, з якого вбачається, що боржнику ОСОБА_2 нарахована заборгованість зі сплати аліментів в розмірі 103408,07 грн.

З вказаного розрахунку вбачається, що державним виконавцем здійснено розрахунок заборгованості по сплаті аліментів на підставі даних, які містяться у наявних матеріалах виконавчого провадження, проте, враховано лише ті платежі, в яких у графі призначення платежу зазначено «аліменти».

Інші платежі, які надходили на рахунок стягувача протягом з травня 2020 року по березень 2024 року, зокрема, в яких у графі призначення платежу не зазначено «аліменти», державним виконавцем при перерахунку заборгованості по аліментах не були враховані.

Боржник ОСОБА_2 на обґрунтування доводів скарги на дії державного виконавця посилається на безпідставне неврахування головним державним виконавцем квитанцій про перерахунок коштів на утримання дитини, сплачених на банківський рахунок стягувача ОСОБА_3 .

У постанові Верховного Суду від 01 серпня 2019 року у справі № 642/6906/16-ц (провадження № 61-26229св18) зазначено, що боржник стверджував, що грошові кошти сплачував як добровільну виплату аліментів. Будь-яких доказів на підтвердження наявності інших зобов`язань боржника перед стягувачем до суду не надано, як і не надано доказів на підтвердження відмови стягувача від отримання банківських переказів від боржника. Суд врахував, що при грошових переказах через термінал самообслуговування банку у платника не було технічної можливості самостійно зазначати призначення платежу, всі платежі позначалися як «поповнення банківської картки в терміналі самообслуговування».

У постановах від 18 листопада 2020 року у справі № 648/1102/19 (провадження № 61-7500св20) та від 26 травня 2021 року у справі № 569/11466/20 (провадження № 61-1534св21) Верховний Суд зробив висновки, що виконавець повинен враховувати кошти, сплачені боржником на користь стягувача, оскільки чинне законодавство не передбачає права та обов`язку у виконавця вимагати від боржника надання квитанцій із зазначенням призначення грошових переказів на ім`я стягувача й не враховувати безпосередньо копії наданих квитанцій.

У постанові Верховного Суду від 17 травня 2023 року у справі № 199/2951/21 (провадження № 61-1769св23) вказано, що між стягувачем та боржником немає інших грошових зобов`язань, окрім аліментних. Стягувач не заперечувала отримання від боржника тих грошових переказів, де вона була зазначена отримувачем, а матеріали справи не містять відомостей щодо відмови стягувача від отримання грошових переказів, здійснених боржником. Наведене свідчить про часткове добровільне виконання боржником свого обов`язку зі сплати аліментів. Враховуючи, що боржник надав копії квитанцій про здійснення платежів на користь стягувача, у державного виконавця не було підстав не враховувати надані боржником квитанції під час визначення заборгованості зі сплати аліментів.

З огляду на наведене, суд дійшов висновку, що квитанції без зазначення призначення платежу «аліменти», проте із зазначеним в графі платника прізвища боржника, в графі отримувача прізвища стягувача, у яких зазначені суми регулярних платежів, визначених при обчисленні розміру аліментів, дати їх здійснення, а саме приблизно в одні й ті самі дні місяця, та які надані на підтвердження сплати боржником на користь стягувача аліментів, мали бути враховані державним виконавцем при обрахунку заборгованості ОСОБА_2 за аліментами. Доказів на підтвердження наявності будь-яких договірних зобов`язань боржника перед стягувачем у матеріалах справи немає, як і не надано доказів відмови останньої від отримання грошових переказів від боржника.

Враховуючи наведене, суд дійшов висновку про необхідність визнання неправомірними дії державного виконавця, що пов`язані з невірним розрахунком заборгованості зі сплати аліментів по виконавчому листу №466/727/16-ц від 03.05.2018.

Відповідно до статті 453 ЦПК України про виконання ухвали, постановленої за результатами розгляду скарги, відповідний орган державної виконавчої служби, приватний виконавець повідомляють суд і заявника не пізніше ніж у десятиденний строк з дня її одержання.

Керуючись ст. 449, 451, 453 ЦПК України, суд

ухвалив:

Скаргу ОСОБА_2 на дії державного виконавця Радехівського районного відділу державної виконавчої служби Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Львів) Ситар Вікторії Зіновіївни задовольнити повністю.

Визнати неправомірними дії державного виконавця Радехівського районного відділу державної виконавчої служби Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Львів) Ситар Вікторії Зіновіївни, що пов`язані з невірним розрахунком заборгованості зі сплати аліментів по виконавчому листу №466/727/16-ц від 03.05.2018.

Зобов`язати державного виконавця Радехівського районного відділу державної виконавчої служби Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Львів) Ситар Вікторію Зіновіївну провести перерахунок заборгованості за аліментами в межах виконавчого провадження № 74442566 з урахуванням квитанцій, поданих боржником ОСОБА_2 , щодо перерахування коштів ОСОБА_2 сплачених на рахунок ОСОБА_3 на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 137 539,31 грн. у період з травня 2020 по березень 2024.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається безпосередньо до Львівського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її підписання.

Ухвалу складано та підписано 21 травня 2024 року.

Суддя Т.І.Котормус