Справа № 489/7392/24
Провадження № 2/489/2591/24
РІШЕННЯ

Іменем України

18 грудня 2024 року м. Миколаїв

Ленінський районний суд міста Миколаєва у складі

головуючого судді Микульшиної Г.С.,

із секретарем судових засідань Тищенко Д.О.,

без участі учасників справи,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Миколаєві в порядку спрощеного провадження з повідомленням учасників справи цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів,

встановив:

У вересні 2024 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом, в якому просила стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання неповнолітніх дітей ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в розмірі 1/2 частини з усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дати подачі позовної заяви до суду і до досягнення дітьми повноліття.

Позовні вимоги обґрунтовує тим, що вона та відповідач є батьками неповнолітніх дітей ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , які проживають разом із позивачем та знаходиться на її утриманні. Відповідач в добровільному порядку матеріальної допомоги на утримання дитини не надає не зважаючи на те, що він фізично здоровий, має можливість працювати та надавати кошти для їх утримання. Посилаючись на положення статті 180 СК України, позивач вважає, що відповідач зобов`язаний утримувати дітей та сплачувати аліменти в розмірі 1/2 частки з усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50 % розміру прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи з дати подачі позовної заяви до суду і до досягнення дітьми повноліття.

Ухвалою Ленінського районного суду міста Миколаєва від 27.09.2024 відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням учасників справи.

01.11.2024 на адресу суду від представника відповідача ОСОБА_2 адвоката Блажієвської Л.В. надійшов відзив на позовну заяву, згідно якого вона позовні вимоги визнає частково. Вказує на те, що відповідач завжди піклувався та приймав участь в утриманні дітей, проте позивач ОСОБА_1 створює йому перешкоди у спілкуванні з дітьми, змінила їх місце проживання та не повідомила йому нову адресу. Зазначає про те, що через повномасштабне вторгнення на територію України відповідач змушений був змінити місце свого проживання та є внутрішньо переміщеною особою, на теперішній час несе значні витрати на оренду житла. ОСОБА_2 офіційно працює та його посадовий оклад становить 15 000,00 грн., однак в нього на утриманні перебуває вагітна дружина. Посилаючись на викладене, відповідач не заперечує сплачувати аліменти на утримання своїх двох неповнолітніх дітей ОСОБА_5 та ОСОБА_6 в розмірі 1/3 частини від його заробітку (доходу) щомісячно, до досягнення старшою дитиною повноліття.

Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явилась, про розгляд справи повідомлена належним чином, про що свідчить її розписка від 18.11.2024 (а.с.47).

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явився, повідомлений судом про розгляд справи належним чином, причини неявки суду не повідомив. Зокрема повідомлявся про розгляд справи смс-повідомленням від суду, яке отримав18.11.2024 о 13:34 год.

За таких обставин, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності відповідача.

Суд, дослідивши матеріали справи, встановив наступні факти і відповідні їм правовідносини.

ОСОБА_7 та ОСОБА_2 є батьками ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с. 8, 9).

19.07.2023 ОСОБА_7 уклала шлюб зі ОСОБА_8 , після чого змінила прізвище на « ОСОБА_9 » (а.с. 15).

Фактичним місцем проживання ОСОБА_1 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є АДРЕСА_1 , що підтверджується довідками від 18.09.2024 про взяття на облік внутрішньо переміщених осіб (а.с. 11, 12, 14).

Згідно договору оренди від 04.09.2024, ОСОБА_8 орендує буд. АДРЕСА_2 на період з 04.09.2024 по 04.09.2025; щомісячна оплата за користування житлом 7 000,00 грн. (а.с. 7).

ОСОБА_2 є внутрішньо переміщеною особою та фактично проживає за адресою: АДРЕСА_3 (а.с. 33).

У відповідності до договору найму від 15.09.2024, ОСОБА_2 орендує буд. АДРЕСА_3 ; щомісячна плата за користування будинком 6 000,00 грн. (а.с. 32).

Відповідно до довідки від 18.10.2024 за вих. № 30 ОСОБА_2 працює в ТОВ «Павлик-М» за основним місцем роботи з 17.09.2024 (а.с. 34). ОСОБА_2 працює на посаді шліфувальника по дереву 1 розряду, оклад (тарифна ставка) 15 000,00 грн. (а.с. 35).

15.10.2024 ОСОБА_2 уклав шлюб з ОСОБА_10 (а.с. 30). Згідно довідки КНП «Тячівська районна лікарня» від 07.10.2024 ОСОБА_10 встановлено діагноз: вагітність, 26 тижнів (а.с. 31).

Враховуючи вищевикладене, з матеріалів справи та пояснень позивача вбачається, що неповнолітні ОСОБА_3 та ОСОБА_4 проживають разом з матір`ю ОСОБА_1 та перебувають на її утриманні.

Стаття 13 ЦПК України передбачає, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Статтями 8, 11 Закону України «Про охорону дитинства» визначено, що батько та мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини. Кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку.

У відповідності до статті 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Статтею 181 СК України передбачено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Позивач просить суд стягнути з відповідача на її користь аліменти у розмірі 1/2 частки від всіх видів його заробітку (доходу) щомісяця на утримання дітей, але не менше ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

Згідно з частино першою статті 181 СК України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом.

Згідно з частиною третьою статті 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, може змінюватись за рішенням суду за позовом одержувача аліментів.

При визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення (частина перша статті 182 СК України).

Відповідно до статей 12, 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (частини друга статті 77 ЦПК України).

Згідно частин першої, другої статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Частиною першою статті 191 СК України передбачено, що суд стягує аліменти від дня пред`явлення позову.

Враховуючи викладені обставини суд вважає, що позовні вимоги ОСОБА_1 обґрунтовані, однак підлягають частковому задоволенню. А саме з відповідача на її користь необхідно стягнути аліменти в розмірі 1/3 частки від усіх видів його заробітку (доходу) на утримання сина ОСОБА_5 та доньки ОСОБА_6 , але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на кожного з дітей, починаючи з дня подання позовної заяви та до досягнення ОСОБА_5 повноліття, потім в розмірі 1/4 частки від усіх видів його заробітку (доходу) на утримання доньки ОСОБА_6 та доньки ОСОБА_6 , але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення нею повноліття. При цьому суд враховує, що батьки мають рівні обов`язки щодо утримання своєї дитини, відповідач ОСОБА_2 офіційно працює, є внутрішньо переміщеною особою, на його утриманні перебуває вагітна дружина.

Оскільки позивач, у відповідності до пункту 3 частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір», звільнена від сплати судового збору за подання позовної заяви про стягнення аліментів, на підставі статті 141 ЦПК України з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір в розмірі 1 211,20 грн.

Керуючись статтями 12, 13, 141, 259, 263- 265, 268 ЦПК України, суд -

вирішив:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та неповнолітньої доньки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в розмірі 1/3 частини з усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідно віку на кожного з дітей, починаючи з 25.09.2024 і до досягнення ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , повноліття, потім в розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідно віку на утримання ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , до досягнення нею повноліття.

В задоволенні іншої частини позовних вимог відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір у розмірі 1 211,20 грн. (одна тисяча двісті одинадцять гривень 20 коп.).

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Миколаївського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення або з дня складання повного тексту рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або про прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

З інформацією щодо тексту судового рішення учасники справи можуть ознайомитися за веб-адресою Єдиного державного реєстру судових рішень: http://www.reyestr.court.gov.ua.

Відомості про учасників справи:

позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_1 ;

відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_2 , адреса: АДРЕСА_3 .

Повний текст рішення складено 18.12.2024.

Суддя Г.А. Микульшина