Справа № 523/9734/24
Провадження №2/523/4467/24
У Х В А Л А

"18" грудня 2024 р. м. Одеса

Суворовський районний суд м. Одеси, у складі:

головуючого судді Малиновського О.М.

за участю секретаря Славинського А.Ю.

розглянувши у відкритому судовому засіданні, під час проведення підготовчого судового засідання, клопотання про передачу справи за підсудністю у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Обслуговуючого кооперативу «Житлово-будівельний кооператив «Південна будівельна компанія» про стягнення суми пайових внесків,

ВСТАНОВИВ

В провадження Суворовського районного суду м. Одеси на розгляді перебуває цивільна справа за позовними вимогами ОСОБА_1 до Обслуговуючого кооперативу «Житлово-будівельни кооператив «Південна будівельна компанія» в яких позивач просить стягнути на свою користь суму пайових внесків у розмірі 222 377,51дол. США.

Ухвалою судді 17.06.2024р. було відкрито провадження у справі за місцем зареєстрованого місця проживання позивачки, за правилами загального позовного провадження та призначене підготовче судове засідання.

Під час проведення підготовчого судового засідання представник відповідача адвокат Попроцький Д.М. заявив клопотання в якому просить передати цивільну справу для розгляду за належною підсудністю до Комінтернівського районного суду в Одеської області.

Клопотання мотивовано тим, що на виниклі між позивачкою та відповідачем правовідносини не розповсюджуються дії Закону України «Про захист прав споживачів», а відтак, розгляд справи повинен розглядатися судом за місцезнаходженням відповідача. Такі твердження підтверджуються постановою Верховного Суду від 03.04.2024р. у справі №357/6883/22.

Представник позивачки адвокат Єгоров Д.С. заперечував проти задоволення клопотання вважаючи його безпідставним з огляду на те, що справа №357/6883/22 та справа за позовом ОСОБА_1 не є подібні, так як містять різні предмети позовних вимог, між сторонами у вказаних справах були укладені різні за своєю природою договори. Крім того, просить прийняти до уваги висновки, висловлені у постанові Верховного Суду у справі № 504/2353/15-ц, якою підтверджується, що до аналогічного спору застосовується Закон України «Про захист прав споживачів».

Суд, заслухавши представників сторін, дослідивши матеріали справи дійшов наступного висновку.

Звертаючись до суду з позовними вимогами про стягнення пайових внесків ОСОБА_1 вважає, що вона є споживачем послуг, які неналежним чином надавалися їй Обслуговуючим кооперативом «Житлово-будівельний кооператив «Південна будівельна компанія», а до спірних правовідносин слід застосовувати Закон України «Про захист прав споживачів».

У позовній заяву ОСОБА_1 просить стягнути з Обслуговуючого кооперативу «Житлово-будівельний кооператив «Південна будівельна компанія» суму пайових внесків за Пайовим договором №10/7 про пайову участь у будівництві від 10.07.2007р. посилаюсь на його невиконання відповідачем.

Так, згідно п.1.1 предметом Пайового договору №10/7 про пайову участь у будівництві від 10.07.2007р., укладеного між Обслуговуючим кооперативом «Житлово-будівельний кооператив «Південна будівельна компанія» та ОСОБА_1 , є прийняття останньої Членом кооперативу до складу кооперативу на правах асоційованого члена на умовах, визначених Статутом і дійсним договором для забезпечення Члена кооперативу і членів її сім`ї шляхом будівництва на підставі затвердженого Сторонами індивідуального проєкту і вводу в експлуатацію житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 , на земельній ділянці під будівельним АДРЕСА_2 , загальною площею 220 кв.м., а Член кооперативу зобов`язана у встановлені договором строки внести вступний, пайовий, членські взноси.

Відповідно до статуту Обслуговуючим кооперативом «Житлово-будівельний кооператив «Південна будівельна компанія» кооператив створений для задоволення своїх економічних, соціальних та інших потреб на засадах самоврядування, тобто з метою забезпечення житлом членів кооперативу і членів їх сімей, а також асоційованих членів кооперативу та інших осіб, і членів їх сімей шляхом будівництва жилого будинку (будинків), багатоквартирного блокованого будинку (будинків) з надвірними будівлями за власні кошти кооперативу з допомогою банківського кредиту, а також для наступної експлуатації та управління цим будинком (будинками).

Згідно частини першої статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Аналогічне право на звернення до суду регламентоване частиною першою статті 15 та частиною першою статті 16 ЦК України, яким передбачено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право в порядку, встановленому законом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до статті 2 Закону України «Про кооперацію» пай - майновий поворотний внесок члена (асоційованого члена) кооперативу у створення та розвиток кооперативу, який здійснюється шляхом передачі кооперативу майна, в тому числі грошей, майнових прав, а також земельної ділянки.

У статті 10 Закону України «Про кооперацію» встановлено, що членами кооперативу можуть бути громадяни України, іноземці та особи без громадянства, юридичні особи України та іноземних держав, що діють через своїх представників, які внесли вступний внесок та пай у розмірах, визначених статутом кооперативу, додержуються вимог статуту і користуються правом ухвального голосу.

Відповідно до статті 1 Закону України «Про захист прав споживачів» договір - усний чи письмовий правочин між споживачем і продавцем (виконавцем) про якість, терміни, ціну та інші умови, за яких реалізується продукція. Споживач - це фізична особа, яка придбаває, замовляє, використовує або має намір придбати чи замовити продукцію для особистих потреб, безпосередньо не пов`язаних з підприємницькою діяльністю або виконанням обов`язків найманого працівника.

У частині першій статті 10 Закону України «Про захист прав споживачів» передбачено, що споживач має право відмовитися від договору про виконання робіт (надання послуг) і вимагати відшкодування збитків, якщо виконавець своєчасно не приступив до виконання зобов`язань за договором або виконує роботу так повільно, що закінчити її у визначений строк стає неможливим.

Відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

У постанові Великої Палати Верховного Суду у справі № 357/6883/22, постанова від 03.04.2024, зроблено висновок, що не є споживачем особа, яка оплачує пай на виконання договору про сплату пайових внесків та статуту кооперативу. Договір про сплату пайових внесків не є договором про надання послуг чи підряду.

Аналогічні висновки були викладені у постановах Верховного Суду від 14 листопада 2018 року у справі № 466/7136/15-ц, від 19 травня 2021 року у справі № 569/15105/19, а також у постанові Верховного Суду від 03 квітня 2024р. у справі № 357/6883/22, на яку посилався представник відповідача.

Отже, встановлені у судовому засіданні обставини вказують на помилковість посилання позивачки та її представника на те, що спірні правовідносини між нею та відповідачем регулюються Законом України «Про захист прав споживачів».

З урахуванням зазначеної вище практики Верховного Суду, суд не приймає до уваги посилання представника позивачки на постанову Верховного Суду у справі № 504/2353/15.

Крім того, є хибними та такими, що не заслуговують на увагу посилання представника позивачки на те, що дана цивільна справа та справа №357/6883/22 не є тотожними з урахуванням різності предметів, а відтак не підлягає врахуванню. Так, у справі №357/6883/22, незважаючи на пред`явлення позовних вимог про стягнення пені, суд дійшов висновку не тільки з приводу неможливості застосування частини п`ятої статті 10 Закону України «Про захист прав споживачів» до спірних правовідносин, а і з приводу того, що договір про сплату пайових внесків не є договором про надання послуг чи підряду, а особа, яка оплачує пай на виконання договору про сплату пайових внесків та статуту кооперативу не є споживачем.

Інші заперечення, зазначені представником позивачки, не змінюють суті заявленого клопотання про зміну підсудності.

Частина другої статті 27 ЦПК України визначає загальні принципи підсудності справ за місцем знаходження відповідача, зокрема, позови до юридичних осіб пред`являються в суд за їхнім місцезнаходженням згідно з Єдиним державним реєстром юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань.

Як убачається з матеріалів справи місцезнаходженням відповідача є: АДРЕСА_3 , що за територіально-адміністративним поділом відноситься до підсудності Комінтернівського районного суду Одеської області.

Зважаючи на викладене, відсутні правові підстави для розгляду справи Суворовським районним судом м. Одеси за зареєстрованим місцем проживання позивачки.

Згідно п.1 ч.1 ст.31 ЦПК України, суд передає справу на розгляд іншому суду, якщо справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду.

Таким чином, суд вважає, що цивільну справу слід передати до Комінтернівського районного суду Одеської області.

На підставі викладеного, керуючись ч.1 ст.27, п.1ч.1ст.31 ЦПК України,

УХВАЛИВ

Клопотання представника відповідача адвоката Попроцького Д.М. задовольнити.

Цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Обслуговуючого кооперативу «Житлово-будівельний кооператив «Південна будівельна компанія» про стягнення суми пайових внесків передати за підсудністю до Комінтернівського районного суду Одеської області.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 15-денний строк з дня складення повної ухвали суду.

Цивільну справу передати до Комінтернівський районний суд Одеської області не пізніше п`яти днів після закінчення строку на оскарження ухвали суду, а в разі подання скарги не пізніше п`яти днів після залишення її без змін.

Повну ухвалу суду складено та підписано 19 грудня 2024р.

Суддя