Справа № 521/4545/24
Провадження № 2/521/3443/24
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
26 листопада 2024 року Малиновський районний суд міста Одеси в складі:
головуючого судді Мазун І.А.,
за участю секретаря судового засідання Гриневич І.Г.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Одеської міської ради про визначення додаткового строку для подачі заяви про прийняття спадщини,
До Малиновського районного суду м. Одеси звернувся ОСОБА_1 з позовом до Одеської міської ради про визначення додаткового строку для прийняття спадщинита просить суд визначити йому додатковий строк на прийняття спадщини тривалістю три місяці з дня набрання рішенням суду законної сили, для подання заяви до нотаріальних органів про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_2 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 .
В обґрунтування своїх позовних вимог позивач посилалася на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_2 (мати Позивача), згідно свідоцтва про смерть від 25 січня 2022 року. Після смерті матері залишилася спадщина у вигляді: квартири за адресою: АДРЕСА_1 ; квартири за адресою: АДРЕСА_2 . Після смерті матері, позивач не звертався до нотаріуса із метою прийняття спадщини, оскільки знаходився за кордоном у службовому відрядженні. Також, він не знав, що на його ім`я було складено заповіт, а коли дізнався, що було складено заповіт від 11.04.2013 року на його ім`я, яким мати і заповіла дві квартири на його ім`я, то шестимісячний строк Позивачем уже був пропущений.
Таким чином, Позивач вимушений вирішувати дане правове питання у судовому порядку. Згідно довідки від 15.03.2024 року, виданої ТОВ «УКРФЕРРІ - ШИПМЕНЕДЖМЕНТ», вказано, що Позивач, був у рейсі на посаді боцмана з 15.12.2021 року по 22.06.2022 року та по посаді матроса з 21.11.2023 року по теперішній час. Однак, Позивач заявляє, що фактично, він працював та був за кордоном увесь час із 15.12.2021 року та по теперішній час. Тому, Позивач як до смерті матері, після та навіть зараз перебуває за кордоном та постійно працює, що є поважною причиною його незвернення до нотаріуса.
Представник позивача позовні вимоги підтримує в повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення не заперечує, просить розглянути справу у відсутності представника позивача, про що надала письмове клопотання.
Представник відповідача в призначене судове засідання не з`явився, повідомлявся заздалегідь належним чином, причини неявки суду не повідомляв.
Згідно ст. 280 ч.1 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Оскільки сторони в судове засідання не з`явились, то відповідно до вимог ч.2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.
Вивчивши та дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступних висновків.
Судом встановлено, що ОСОБА_1 є сином ОСОБА_2 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 . (а.с.8)
Встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_2 померла ОСОБА_2 , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_2 , актовий запис №975. (а.с. 9)
З наданих матеріалів справи вбачається, що померлій ОСОБА_2 квартира за адресою: АДРЕСА_1 , належала на підставі договору купівлі-продажу від 11.04.2013р., що вбачається з витягу від 11.04.2013 року. (а.с.10-11)
Квартира за адресою: АДРЕСА_2 належала померлій ОСОБА_2 згідно свідоцтва про право на спадщину за законом від 15.05.2008 року та витягу від 13.06.2008 року. (а.с.13,14)
Відповідно до копії заповіту від 11.04.2013 року ОСОБА_2 заповіла належну їй квартиру під АДРЕСА_3 , та належну їй квартиру під АДРЕСА_4 , своєму сину ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , реєстраційний номер облікової картки платника податків за даними Державного реєстру фізичних осіб - платників податків НОМЕР_3 . (а.с.12)
Згідно довідки від 15.03.2024 року, виданої ТОВ «УКРФЕРРІ - ШИПМЕНЕДЖМЕНТ», вказано, що Позивач, був у рейсі на посаді боцмана з 15.12.2021 року по 22.06.2022 року та по посаді матроса з 21.11.2023 року по теперішній час. (а.с. 15)
Відповідно до листа Приморської державної нотаріальної контори у місті Одесі № 1021с/01-16 від 24.04.2024р., у відповідь на ухвалу суду від 29.03.2024 року було повідомлено, що після смерті ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , Приморською державною нотаріальною конторою у місті Одеса, спадкова справа не заводилась. (а.с.42)
Вирішуючи питання визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.
Відповідно до частини першої статті 1269, частини першої статті 1270 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини
Відповідно до статті 1217, 1218 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.
Згідно статті 1222, 1223 ЦК України, спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. Спадкоємцями за заповітом можуть бути юридичні особи та інші учасники цивільних відносин (стаття 2 цього Кодексу). Право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261 - 1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини.
Відповідно до статей 1233, 1234, 1235, 1236 ЦК України, заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. Право на заповіт має фізична особа з повною цивільною дієздатністю. Право на заповіт здійснюється особисто. Вчинення заповіту через представника не допускається.
Заповіт має бути посвідчений нотаріусом або іншими посадовими, службовими особами, визначеними у статтях 1251 - 1252 цього Кодексу.
Зі змісту заповіту вбачається, що спадкодавець ОСОБА_2 зробила розпорядження щодо належного їй майна, яке заповідала своєму сину ОСОБА_1 .. Заповіт підписаний власноруч заповідачем.
Проте, ОСОБА_1 не встиг вчасно звернутися до нотаріуса, оскільки йому не було відомо про наявність заповіту, і позивач як до смерті матері, після та навіть зараз перебуває за кордоном та працює, що є поважною причиною його не звернення до нотаріуса.
Строк для прийняття спадщини закінчився.
Відповідно до п. 24 постанови Пленуму Верховного Суду України N 7 від 30 травня 2008 р. "Про судову практику у справах про спадкування" особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК України. У разі відсутності письмової згоди спадкоємців, які прийняли спадщину (частина друга статті 1272 ЦК), а також за відсутності інших спадкоємців, які могли б дати письмову згоду на подання заяви до нотаріальної контори про прийняття спадщини спадкоємці звертаються до суду. Відповідачами у такій справі є спадкоємці, які прийняли спадщину. При відсутності інших спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття відповідачами є територіальні громади в особі відповідних органів місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини.
З урахуванням наведеного, якщо спадкоємець пропустив шестимісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини із поважних причин, закон гарантує йому право на звернення до суду з позовом про визначення додаткового строку на подання такої заяви.
Пленум Верховного Суду України в п. 24 своєї постанови від 30 травня 2008 року №7 Про судову практику у справах про спадкування роз`яснив, що особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до ч. 3 ст. 1272 ЦК України.
При розгляді цих справ слід перевіряти наявність або відсутність спадкової справи стосовно спадкодавця у державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини, наявність у матеріалах справи обґрунтованої постанови про відмову нотаріуса у вчиненні нотаріальної дії, зокрема відмови у видачі свідоцтва про право на спадщину. За наявності у спадковій справі заяви спадкоємця про відмову від права на спадщину його вимоги про визначення додаткового строку для прийняття спадщини задоволенню не підлягають.
За наведених обставин суд вважає, що позивачем строк для прийняття спадщини був пропущений з поважних причин, а тому відповідно до ст. 1272 ЦК України йому необхідно визначити додатковий строк в три місяці, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 1268, 1272 ЦК України, ст. ст. , 10, 11, 57-60, 130, 174, 212-215, 218 ЦПК України, суд-
Позовну заяву ОСОБА_1 до Одеської міської ради про визначення додаткового строку для подачі заяви про прийняття спадщини задовольнити.
Визначити ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_3 , додатковий строк тривалістю три місяці з дня набрання рішенням суду законної сили, для подання заяви до нотаріальних органів про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_2 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, встановленому ст. 354 ЦПК України.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, яку може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому ст. 354 ЦПК України. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Повний текст рішення виготовлено 06 грудня 2024 року.
ГОЛОВУЮЧИЙ І.А.МАЗУН