465/7351/23
2/465/325/24
Ухвала

про самовідвід

13.12.2024 року м. Львів

Суддя Франківського районного суду м. Львова Кузь В.Я., за участю секретаря судового засідання Савченко А.К., в ході судового розгляду у черговому судовому засіданні в залі суду в м. Львові цивільної справи за позовом ОСОБА_1 до Комунального некомерційного підприємства Львівської обласної ради «Львівська обласна клінічна психіатрична лікарня» про стягнення грошових коштів - середньомісячної заробітної плати за весь час вимушеного прогулу не з вини працівника за період з 18 травня 2021 по 05 грудня 2022 роки в сумі 205619 (двісті п`ять тисяч шістсот дев`ятнадцять) грн.. 72 коп., 25000 (двадцять п`ять тисяч) 00 коп. моральної шкоди та зобов`язання відповідача нарахувати та виплатити позивачу компенсацію за втрату частини доходів у зв`язку з порушенням строків виплати заробітної плати за період з 18 травня 2021 по 05 грудня 2022 роки, -

встановив:

Позивач ОСОБА_1 звернувся у суд з позовом до Комунального некомерційного підприємства Львівської обласної ради «Львівська обласна клінічна психіатрична лікарня» про стягнення грошових коштів.

Ухвалою суду від 20.09.2023р. позовна заява прийнята до розгляду та відкрито провадження у справі з призначенням підготовчого судового засідання, яке неодноразово переносилося з підстав зазначених в журналах судового засідання та довідках секретаря.

Ухвалою Франківського районного суду м. Львова від 26.02.2024р. закрито підготовче провадження та призначено до судового розгляду по суті цивільну справу та визнано явку позивача та відповідача обов`язковою.

Ухвалою Франківського районного суду м. Львова від 30.07.2024р. відмовлено представнику відповідача - адвокату Сокальському Д.А. в задоволенні клопотань від 30 квітня та 17 червня 2024 року про закриття провадження у цивільній справі № 465/7351/23, в частині позовних вимог, а саме, щодо зобов`язання нарахувати та виплатити позивачу компенсацію за втрату частини доходів у зв`язку з порушенням строків виплати заробітної плати за період з 18 травня 2021 по 05 грудня 2022 роки, за безпідставністю такого.

Крім того, ухвалою Франківського районного суду м. Львова від 30.07.2024р. відкладено слухання справи на 17 жовтня 2024 року на 11 год. 00 хв., визнано обов`язковою явку генерального директора Комунального некомерційного підприємства Львівської обласної ради «Львівська обласна клінічна психіатрична лікарня» Чечотки Богдана Романовича, для дачі пояснень з приводу обставин справи, та попереджено про наслідки невиконання судового рішення щодо явки в судове засідання.

Підстави такого рішення викладені в ухвалі.

В перерві між судовими засіданнями представником відповідача адвокатом Сокальським Д.А. подано заяву про відвід судді Кузя В.Я. Заяву мотивує тим, що наявні безспірні обставини, що викликають сумнів у неупередженості та об`єктивності судді. Зокрема, суддею нібито не залишено позов без руху за наявності на це підстав, не вирішено ряд клопотань сторони відповідача у підготовчому засіданні. Зазначає, що дії та рішення судді свідчать про те, що він надав незаконну перевагу позивачу та його представнику.

Дослідивши матеріали цивільної справи та заяву про відвід судді, суд приходить до наступного.

Дане клопотання подано 11.12.2024р., тобто за два дні до чергового судового засідання.

13.12.2024р. судове засідання, призначене до розгляду об 11 год. 40 хв. вчасно не розпочалося із - за відсутності в суді електропостачання, що підтверджується відповідною довідкою.

Представник позивача подала клопотання про перенесення розгляду справи, таке ж клопотання подано керівником відповідача.

Продовження судового засідання відбулося з 13 год. 05 хв. по 13 год. 25 хв., зважаючи на наявність заяви про відвід, яка потребувала вирішення.

Учасники судового процесу в суудове засідання не прибули, а тому суд розглянув заяву про відвід судді без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, з урахуванням вимог ч.2 ст.247 ЦПК України.

Відповідно до ч.5 ст.12 ЦПК України, суд, зберігаючи об`єктивність і неупередженість керує ходом судового процесу, роз`яснює у випадку необхідності учасникам судового процесу їхні процесуальні права та обов`язки, наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій, запобігає зловживанню учасниками судового процесу їхніми правами та вживає заходів для виконання ними їхніх обов`язків.

П.1 та п.2 ч.2 ст.43 ЦПК України, передбачено, що учасники справи зобов`язані виявляти повагу до суду та до інших учасників судового процесу; сприяти своєчасному, всебічному, повному та об`єктивному встановленню всіх обставин справи; виконувати інші процесуальні обов`язки, визначені законом або судом.

Ч.1 ст.44 ЦПК України визначено, що учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

П.1 ч.2 цієї статті визначено, що залежно від конкретних обставин суд може визнати зловживанням процесуальними правами дії, що суперечать завданню цивільного судочинства, зокрема заявлення завідомо безпідставного відводу або вчинення інших аналогічних дій, що спрямовані на безпідставне затягування чи перешкоджання розгляду справи чи виконання судового рішення.

У ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» на суд покладено обов`язок під час розгляду справ застосовувати Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і Протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України (далі - Конвенція), та практику Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ) як джерело права.

Статтею 6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини гарантовано право на справедливий і публічний розгляд справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом.

Між тим, згідно позиції Європейського суду з прав людини, яка викладена в рішенні від 08.11.2005 у справі «Смірнова проти України», нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням ч.1 ст. 6 даної Конвенції.

Учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

Право на доступ до суду, закріплене у статті 6 Конвенції, не є абсолютним: воно може бути піддане допустимим обмеженням, оскільки вимагає за своєю природою державного регулювання.

Правила застосування головуючим процесуальних норм, що забезпечують порядок в ході судового процесу і послідовність здійснення своїх прав сторонами, хоч і не подобається стороні, проте, безумовно мають на меті забезпечити належне відправлення правосуддя і дотримання принципу юридичної визначеності. Зацікавлені особи, повинні розраховувати на те, що ці правила будуть застосовані та розуміти, що їх право закінчується там, де починається право іншої сторони, а тим більше там, де починається обов`язок та право головуючого у процесі.

Згідно п.5 ч.2 ст.223 ЦПК України, суд вправі визнати обов"язкову явку сторони, незалежно від наявності представника.

Ухвалою суду від 30.07.2024р. визнано обов`язковою явку керівника відповідача - ОСОБА_2 , для дачі пояснень з приводу обставин справи.

Відповідно до п.5 ч.1 ст.36 ЦПК України, суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді.

Відповідно до практики ЄСПЛ, потрібні докази фактичної наявності упередженості судді для відсторонення його від справи. Причому суддя вважається безстороннім, якщо тільки не з`являються докази протилежного. Таким чином, існує презумпція неупередженості судді, а якщо з`являються сумніви щодо цього, то для його відводу в ході об`єктивної перевірки має бути встановлена наявність певної особистої заінтересованості судді, певних його прихильностей, уподобань стосовно однієї зі сторін у справі. При цьому враховується думка сторін, однак вирішальними є результати об`єктивної перевірки.

Суд приходить до висновку, що в процесі розгляду судової справи не встановлені сумніви в неупередженості судді, відсутні будь які докази, які свідчили б про особисту зацікавленість судді в розгляді справи або прихильність до сторони позивача, як це зазначено у заяві про відвід.

Суд вважає, що обставини, викладені представником відповідача у заяві про відвід судді, є надуманими, носять суб`єктивний характер та свідчать про незгоду сторони відповідача з процесуальними рішеннями в процесі судового розгляду справи.

Подання заяви про відвід судді суд визнає як зловживанням своїми процесуальними правами представником відповідача адвокатом Сокальським Д.А., що спрямоване на безпідставне затягування розгляду справи.

Відтак, приходжу до висновку про відсутність підстав для задоволення заяви про відвід судді.

Разом з тим, вважаю за доцільне заявити самовідвід від розгляду даної цивільної справи, зважаючи на те, що подання представником відповідача заяви про відвід судді Кузя В.Я. свідчить про заздалегідь сформовану позицію відповідача щодо законних дій головуючого, які відповідають вимогам ЦПК України. Крім того, така поведінка представника відповідача свідчить про недобросовісне користування та зловживання своїми процесуальними правами.

Таке сприйняття і оцінка судом дій сторони відповідача на майбутнє має можливі ознаки упередженості.

Згідно з правовими позиціями, висловленими у рішеннях Європейського суду з прав людини (надаліЄСПЛ), який констатує порушення п. 1ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свободвід 04 листопада 1950 року, ратифікованоїЗаконом України від 17 липня 1997 року N 475/97-ВР(далі - Конвенція), зазначено, що кожна людина при визначенні її громадянських прав і обов`язків або при висуненні проти неї будь-якого кримінального обвинувачення має право на справедливий і відкритий розгляд впродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, створеним відповідно до закону.

Крім того, в рішенні ЄСПЛ «Мироненко і Мартиненко проти України», зокрема у п. 66, зазначено, що згідно з усталеною практикою ЄСПЛ наявність безсторонності має визначатися, для цілей п. 1 ст. 6 Конвенції, за допомогою суб`єктивного та об`єктивного критеріїв. За суб`єктивним критерієм оцінюється особисте переконання та поведінка конкретного судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у даній справі. Відповідно до об`єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд як такий та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності (див., зокрема, рішення у справах «Фей проти Австрії» та «Ветштайн проти Швейцарії»). У кожній окремій справі слід визначити, чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу та ступінь, що свідчать про те, що суд не є безстороннім (див. рішення у справі «Пуллар проти Сполученого Королівства»).

Приймаючи дане рішення щодо задоволення заяви про самовідвід, зважаю також на положення п. 2.5 Бангалорських принципів поведінки суддів, де зазначається, що суддя підлягає відводу від участі в розгляді справи у тому випадку коли, у стороннього спостерігача могли б виникнути сумніви в неупередженості судді.

Аналогічні висновки містяться в Рішеннях Європейського Суду з прав людини від 09 листопада 2006 року у справі «Білуга проти України» та Рішенні від 28 жовтня 1998 року у справі «Ветштайн проти Швейцарії» де зазначається, що важливим питанням є довіра, яку суди повинні вселяти у громадськість у демократичному суспільстві. Судді зобов`язані викликати довіру в учасників судового розгляду, а тому будь який суддя, стосовно якого є підстави для підозри у недостатній неупередженості, повинен брати самовідвід.

Натомість, прецедентна практика Європейського суду з прав людини щодо застосування статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод визнає, що доступ до суду не є абсолютним і національним законодавством може обмежуватись, зокрема для дотримання правил судової процедури і це не є порушенням права на справедливий суд (рішення у справі «Станков проти Болгарії» від 12 липня 2007 року).

Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 36 ЦПК України, суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді.

Відповідно до ч.1 ст.40 ЦПК України, питання про відвід (самовідвід) судді може бути вирішено як до, так і після відкриття провадження у справі.

Отже, з метою виключення підстав та мотивів учасників судового провадження для сумніву у безсторонності, неупередженості чи об`єктивності з боку головуючого під час розгляду справи, заявляю самовідвід та вважаю, що заява про самовідвід судді Кузя В.Я. підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 36, 39, 40 ЦПК України, суд

постановив:

В задоволенні заяви представника відповідача адвоката Сокальського Д.А. про відвід судді Франківського районного суду м. Львова Кузя В.Я. від розгляду цивільної справи №465/7351/23 відмовити.

Самовідвід судді Кузя В.Я. у розгляді цивільної справи №465/7351/23 - задоволити.

Матеріали судової справи №465/7351/23 передати до загальної канцелярії суду на повторну реєстрацію та визначення судді в порядку, передбаченому ст. 33 ЦПК України.

Ухвала остаточна оскарженню не підлягає.

Суддя В. Кузь