Народицький районний суд Житомирської області
Справа № 284/208/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 травня 2024 року смт. Народичі

Народицький районний суд Житомирської області в складі:

головуючого судді Дубовика П.В.,

з секретарем Галенчик О.В.,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження в смт.Народичі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до філії «Народицьке спеціалізоване лісове господарство» Державного спеціалізованого господарського підприємства «Ліси України» про поновлення на роботі, стягнення заробітної плати за час вимушеного прогулу, стягнення моральної шкоди,

В С Т А Н О В И В:

До Народицького районного суду Житомирської області звернувся ОСОБА_1 з цивільним позовом до філії «Народицьке спеціалізоване лісове господарство» Державного спеціалізованого господарського підприємства «Ліси України» про поновлення на роботі, стягнення заробітної плати за час вимушеного прогулу, стягнення моральної шкоди.

Позовні вимоги мотивує тим, що 19.09.2007 року він був призначений на посаду майстра лісу Закусилівського лісниитва в ЛП «Народицький спецлісгосп». 13.11.2020 року його було переведено на посаду лісничого Народицького лісництва ДП «Народицький спецлісгосп». 16.01.2023 року ДП «Народицький спецлісгосп» реорганізовано в філію Народицьке спеціалізоване лісове господарство державного спеціалізованого господарського підприємства «Ліси України» про, що в трудовій книжці зроблені відповідні записи. 08.02.2024 року наказом № 32-К його звільнено з посади Лісничого Народицького лісництва на підставі пункту 1 статті 40 КЗпП України у зв`язку зі скороченням чисельності штату працівників. Вважає звільнення незаконним, таким що не відповідає вимогам чинного законодавства з наступних підстав: безперервно працював на даному підприємстві з вересня 2007 року, навчається на 4 курсі у вищому навчальному закладі «Поліський національний університет» факультет «лісового господарства та екології», має на утримані трьох малолітніх дітей. Враховуючи дані обставини, відповідно до положень п. п. 1,3,4 ст. 42 КЗпП України, він має переважне право на залишення на роботі при вивільненні працівників (скорочення чисельності чи штату працівників) у зв`язку із змінами в організації виробництва і праці. Крім того зазначає, що роботодавець не виконав вимоги ч. 2 ст. 40, ч. 3 ст. 49-2 КЗпП України щодо його працевлаштування, оскільки з дня попередження про вивільнення до дня розірвання трудового договору йому не було запропоновано наявну на підприємстві роботу, тобто вакантну посаду чи роботу за відповідною професією чи спеціальністю, чи іншу вакантну роботу, яку працівник може виконувати з урахуванням його освіти, кваліфікації, досвіду тощо. Позивач вважає своє звільнення незаконним та безпідставним, та таким, що відбулося без дотриманням вимог чинного законодавства України про працю, при цьому відповідачем не було отримано згоду профспілкового комітету на його звільнення. З врахуванням наведеного просить поновити його на роботі в філії «Народицьке спеціалізоване лісове господарство» Державного спеціалізованого господарського підприємства «Ліси України» на посаді лісничого Народицького лісництва, стягнути заробітну плату за час вимушеного прогулу, а також моральну шкоду, оскільки незаконне його звільнення з роботи призвело до моральних та фізичних страждань, які виразились у неможливості повноцінно утримувати та забезпечувати свою багатодітну сім`ю, погіршенні стану здоров`я, втраті нормального сну тобто було порушено нормальний спосіб життя.

Ухвалою судді Народицького районного суду Житомирської області від 09 квітня 2024 року відкрито провадження у даній цивільній справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

Ухвала суду позивачу вручена 11.04.2024 року (а.с.51).

Ухвала суду та копія позовної заяви з додатками відповідачу вручені 11.04.2024 року (а.с.52).

25 квітня 2024 року відповідачем подано відзив на позовну заяву у якому зазначає, що позивачем не доведено жодних порушень при винесені наказу №32-к від 08.02.2024, а обґрунтування незаконного його звільнення з посади лісничого зводиться до суб`єктивних суджень не підтверджених матеріалами справи. Так, позивач з 16.01.2023 працював на посаді лісничого Державного спеціалізованого господарського підприємства «Ліси України», філія «Народицьке спеціалізоване лісове господарство». Згідно Наказу №35 від «20» листопада 2023 року «Про проведення підготовчих заходів щодо затвердження, введення в дію та внесення змін в структуру та штатну чисельність філії», на виконання Указу Президента України «Про створення природного заповідника «Древлянський» від 11.12.2009 №1038/2009, Розпорядження Кабінету Міністрів України від 09 жовтня 2013 р. №796-р «Про погодження питання щодо вилучення та передачі у постійне користування зі зміною цільового призначення земельних ділянок установам природно-заповідного фонду» та Розпорядження Житомирської обласної військової адміністрації №162 від 04.05.2023 «Про розпорядження землями державної власності несільського господарського призначення» в постійне користування Природному заповіднику «Древлянський» передаються земельні ділянки загальною площею 16856,2 га із земель державного лісового фонду, що перебувають в постійному користуванні ДП «Ліси України» в особі філії «Народицьке спеціалізоване лісове господарство». У зв`язку із передачею Природному заповіднику «Древлянський» 8295,3 га площі Народицького лісництва, що становить 96% площі лісництва (при загальній площі 8642,2 га), з метою підвищення ефективності та оптимізації управління підприємством та виробничою необхідністю, змінами в організації виробництва та праці, які виникають внаслідок проведення даних заходів, було прийняте рішення з 01.02.2024 року скоротити (вилучити) перелік посад по філії «Народицьке спеціалізоване лісове господарство»: Народицьке лісництво всіх 13 штатних одиниць, зокрема і посаду лісничого. Отже, відбулося скорочення штатних одиниць у новій структурі філії, тобто мало місце скорочення штату. Філія «Народицьке спеціалізоване лісове господарство» направила голові первинної профспілкової організації філії повідомлення про заходи, пов`язані зі звільненням, оскільки позивач був членом первинної профспілкової організації. Про майбутнє скорочення штатної одиниці «Лісничий Народицького лісництва» позивача було письмово персонально попереджено у встановлені законом строки та водночас запропоновано всі наявні вакантні посади за відповідною спеціальністю, роботу, яку він може виконувати з урахуванням його освіти, кваліфікації, досвіду. З персональним попередженням та запропонованими вакансіями останній ознайомився під особистий підпис та не погодившись із ними, надіслав філії письмову відповідь про відмову від переведення на запропоновані посади. Рівнозначна посада «Інженер лісового господарства», на яку вказує позивач, була зазначена у Наказі №35 від 20.11.2023 «Про проведення підготовчих заходів щодо затвердження, введення в дію та внесення змін в структуру та штатну чисельність філії» разом з посадою «Лісничий Народицького лісництва» як така, що підлягає скороченню. Відповідно до частини третьої статті 49-2 КЗпП України роботодавець є таким, що виконав цей обов`язок, якщо працівникові були запропоновані всі інші вакантні посади (інша робота), які з`явилися на підприємстві протягом цього періоду і які існували на день звільнення. 08.02.2024 з позивачем припинено трудовий договір, у зв`язку із скороченням штату працівників згідно з п. 1 ч. 1 ст. 40 КЗпП України, видано трудову книжку, нараховані та виплачені суми, належні працівникові при звільненні, проведено повний розрахунок. Крім того, філія звернулася з листом-проханням до Природного заповідника «Древлянський» щодо працевлаштування осіб, чиї посади підлягали скороченню. У відповідь від Природного заповідника «Древлянський» філія отримала лист про надання згоди у працевлаштуванні зазначених осіб, з яким всі працівники, що підлягали скороченню, були ознайомлені особисто під підпис. ОСОБА_1 наразі працевлаштований та обіймає посаду начальника Мотійківського природоохоронного науково-дослідного відділення Природного заповідника «Древлянський». Отже, філія виконала обов`язок щодо працевлаштування Позивача та вжила усіх заходів для того, щоб мінімізувати ризики позивача залишитися без роботи. Враховуючи, що процес скорочення чисельності та штату працівників відбувався відповідно до вимог чинного законодавства з дотриманням встановлених строків, з повідомленням первинної профспілкової організації, на момент звільнення Михеєву були запропоновані всі наявні на підприємстві вакантні посади за відповідною спеціальністю, роботу, яку він може виконувати з урахуванням його освіти, кваліфікації, досвіду, філія вважає що є всі підстави для відмови в задоволенні позовних вимог.

У період з 08.05.2024 по 12.05.2024 (включно) головуючий у справі суддя перебував у відпустці.

У період з 13.05.2024 по 17.05.2024 (включно) головуючий у справі суддя перебував на навчанні.

Враховуючи те, що при відкритті провадження судом було ухвалено проводити судовий розгляд цієї справи у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, а сторони в установленому законом порядку не подали клопотань про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін, тому в силу положень ч.13 ст.7 ЦПК України розгляд справи здійснено в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Дослідивши наявні матеріали справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність доказів кожного окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, дослідивши та перевіривши усі обставини справи, суд дійшов такого висновку.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 перебував у трудових відносинах з філією «Народицьке спеціалізоване лісове господарство» Державного спеціалізованого господарського підприємства «Ліси України».

Згідно трудової книжки серії НОМЕР_1 від 19.09.2007 позивач по справі відповідно наказу №101-к від 19.09.2007 з 19.09.2007 був прийнятий на посаду майстра лісу Закусилівського лісництва ДП «Народицький спецлісгосп»; 13.11.2020 згідно наказу №129-к від 13.11.2020 ОСОБА_1 переведено на посаду лісничого Народицького лісництва в ДП «Народицький спецлісгосп»; 08.02.2024 наказом №32-К позивача звільнено з посади лісничого Народицького лісництва у зв`язку із скороченням чисельності штату працівників відповідно до п. 1 ст. 40 КЗпП України (а.с.33-36).

Згідно Указу Президента України «Про створення природного заповідника "Древлянський" №1038/2009 від 11.12.2009 року створено на території Народицького району Житомирської області природний заповідник "Древлянський" з включенням 30872,84 гектара земель державної і комунальної власності, які надаються (в тому числі із вилученням у землекористувачів) природному заповіднику в постійне користування згідно з додатком (а.с.69).

Відповідно до додатку до Указу Президента України від 11 грудня 2009 року №1038/2009 до переліку земель, надання яких (в тому числі з вилученням у землекористувачів) у постійне користування природному заповіднику "Древлянський" погоджено віднесено землі ДП «Народицький спецлісгосп» площею 16823 га (а.с.70)

Згідно Розпорядження Кабінету Міністрів України від 9 жовтня 2013 р. № 796-р «Про погодження питання щодо вилучення та передачі у постійне користування із зміною цільового призначення земельних ділянок установам природно-заповідного фонду», Міністерству екології та природних ресурсів, Міністерству аграрної політики та продовольства, Державному агентству земельних ресурсів і Державному агентству лісових ресурсів дозволити приймати відповідно до законодавства рішення про погодження питання надання згоди на вилучення земельних ділянок орієнтовною загальною площею 53010,1 гектара (землі державної власності лісогосподарського призначення), що перебувають у постійному користуванні державних лісогосподарських підприємств, розташованих на території відповідних районів, згідно з додатком 1, з подальшою передачею їх у постійне користування із зміною цільового призначення установам природно-заповідного фонду згідно з додатком 2 (а.с.72).

Відповідно додатку 1 до розпорядження Кабінету Міністрів України від 9 жовтня 2013 р. № 796-р до переліку державних лісогосподарських підприємств, з постійного користування яких планується вилучити земельні ділянки включено серед інших землі ДП «Народицький спецлісгосп» площею 16823 га (а.с.73-75).

Згідно додатку 2 до розпорядження Кабінету Міністрів України від 9 жовтня 2013 р. № 796-р до установ природно-заповідного фонду, яким планується передати в постійне користування земельні ділянки включено серед інших природний заповідник "Древлянський" площею 16880,7 га (а.с.76-77).

Відповідно до розпорядження Житомирської обласної державної адміністрації «Про розпорядження землями державної власності несільськогосподарського призначення» №162 від 04.05.2023 зобов`язано припинити Державному спеціалізованому господарському підприємству «Ліси України» право постійного користування земельними ділянками загальною площею 16856,1770 га, які розташовані на території Народицької селищної ради Коростенського району, шляхом вилучення згідно з переліком та передати в постійне користування Природному заповіднику «Древлянський» земельні ділянки загальною площею 16856,1770 га для збереження та використання природних заповідників на території Народицької селищної ради Коростенського району, згідно з переліком (а.с.79-80).

Відповідно до наказу директора філії «Народицьке спеціалізоване лісове господарство» Державного спеціалізованого господарського підприємства «Ліси України» №35 від 20.11.2023, на виконання розпорядження Кабінету Міністрів України від 09 жовтня 2013 р. №796-р «Про погодження питання щодо вилучення та передачі у постійне користування зі зміною цільового призначення земельних ділянок установам природно-заповідного фонду» та Розпорядження Житомирської обласної військової адміністрації №162 від 04.05.2023 «Про розпорядження землями державної власності несільського господарського призначення», якими передається в постійне користування Природному заповіднику «Древлянський» земельні ділянки загальною площею 16856,2 га із земель державного лісового фонду, що перебувають в постійному користуванні ДП «Ліси України» в особі філії «Народицьке спеціалізоване лісове господарство», у зв`язку із передачею Природному заповіднику «Древлянський» 8295,3 га площі Народицького лісництва, що становить 96% площі лісництва (при загальній площі 8642,2 га) та 3522,0 га Заліського лісництва, що становить 34% площі лісництва (при загальній площі 10113,1 га), з метою підвищення ефективності та оптимізації управління підприємством та виробничою необхідністю, змінами в організації виробництва та праці, які виникають внаслідок проведення даних заходів, керуючись Положенням про філію «Народицьке спеціалізоване лісове господарство» ДП «Ліси України» затвердженого наказом Державного спеціалізованого господарського підприємства «Ліси України» від 16.12.2022 № 48, ст. 64 Господарського кодексу України, ст. 492 Кодексу законів про працю України, з 01.02.2024 скорочено (вилучено) 13 штатних одиниць Народицького лісництва філії «Народицьке спеціалізоване лісове господарство», зокрема посаду лісничого (а.с.66-68).

Листом №032343/2023 від 24.11.2023 філією «Народицьке спеціалізоване лісове господарство» Державного спеціалізованого господарського підприємства «Ліси України» повідомлено голову первинної профспілкової організації філії «Народицьке спеціалізоване лісове господарство» Державного спеціалізованого господарського підприємства «Ліси України» про те, що відповідно до ч. 2 ст. 5 Закону України «Про організацію трудових відносин в умовах воєнного стану» Філія «Народицьке спеціалізоване лісове господарство» згідно наказу № 31 від 27.10.2023 «Про скорочення штату та чисельності працівників» та наказу № 35 від 20.11.2023 «Про проведення підготовчих заходів щодо затвердження, введення в дію та внесення змін в структуру та штатну чисельність філії», у зв`язку зі змінами в організації виробництва і праці, спрямованими на підвищення ефективності роботи працівників та ефективного використання фінансових ресурсів буде проведено оптимізацію чисельності працівників згідно п.1 ст. 40 КЗпП України, зокрема підлягає скороченню працівники - члени профспілки (а.с.83).

20.11.2023 позивача було попереджено про скорочення посади лісничого Народицького лісництва філії «Народицьке спеціалізоване лісове господарство» Державного спеціалізованого господарського підприємства «Ліси України» та запропонованно наявні на підприємстві вакантні посади (а.с.86).

Позивач 20.11.2023 ознайомився з персональним попередженням (а.с.86).

У відповіді на персональне попередження про скорочення посади, позивач не дав згоду на запропоновані відповідачем посади майстра лісу Баварського, Давидківського та Радчанського лісництв, оскільки вони є не рівнозначними до його займаної посади лісничого Народицького лісництва (а.с.87-89).

22.01.2024 внесено зміни до штатного розпису філії «Народицьке спеціалізоване лісове господарство» Державного спеціалізованого господарського підприємства «Ліси України», якими з 01.02.2024 посада лісничий Народицького лісництва виводиться із штатного розпису по філії «Народицьке спеціалізоване лісове господарство» Державного спеціалізованого господарського підприємства «Ліси України» (а.с.64).

Наказом від 08.02.2024 №32-к лісничого Народицького лісництва ОСОБА_1 з 08.002.2024 звільнено у зв`язку зі скороченням чисельності та штату працівників (а.с.20).

Не погодившись із своїм звільнення, яке на думку позивача є незаконним та безпідставним, та таким, що відбулося без дотриманням вимог чинного законодавства України про працю, останній звернувся до суду з позовом у цій справі.

Згідно з ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ст.5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Під способами захисту цивільних прав розуміють передбачені законом заходи примусового характеру, за допомогою яких відновлюються порушені, невизнані або оспорювані права.

Згідно із ч. 1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ч.3 ст.12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до п. 6 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 18.12.2009 № 14 «Про судове рішення у цивільній справі», враховуючи принцип безпосередності судового розгляду, рішення може бути обґрунтоване лише доказами, одержаними у визначеному законом порядку та дослідженими в судовому засіданні.

В рішенні Європейського суду з прав людини в справі «Ващенко проти України» (заява №26864/03) від 26 червня 2008 року зазначено, що принцип змагальності полягає в тому, що суд уважно досліджує зауваження заявника, виходячи з сукупності наявних матеріалів в тій мірі, в якій він є повноважним вивчати заявлені скарги. Отже, у суду відсутні повноваження на вихід за межі принципу диспозитивності і змагальності та збирання доказів на користь однієї із зацікавлених сторін.

Предметом судового розгляду справи є звільнення працівника на підставі скорочення штату, тобто правові відносини в даному випадку регулюються ст.40 КЗпП України «Розірвання трудового договору з ініціативи власника або уповноваженого ним органу».

Відповідно до статті 232 КЗпП України безпосередньо в районних, районних у місті, міських чи міськрайонних судах розглядаються трудові спори за заявами: працівників про поновлення на роботі незалежно від підстав припинення трудового договору, зміну дати і формулювання причини звільнення, оплату за час вимушеного прогулу або виконання нижчеоплачуваної роботи.

Однією із гарантій забезпечення права громадян на працю є передбачений у статті 5-1 КЗпП України правовий захист від необґрунтованої відмови у прийнятті на роботу і незаконному звільненні, а також сприяння у збереженні роботи.

Відповідно до п. 1 ст. 40 КЗпП України трудовий договір, укладений на невизначений строк, а також строковий трудовий договір до закінчення строку його чинності можуть бути розірвані власником або уповноваженим ним органом лише у випадку змін в організації виробництва і праці, в тому числі ліквідації, реорганізації, банкрутства або перепрофілювання підприємства, установи, організації, скорочення чисельності або штату працівників, що передбачає кілька самостійних підстав для розірвання з ініціативи власника трудового договору з працівником, а саме: ліквідацію; реорганізацію; банкрутство; перепрофілювання підприємства, установи, організації; скорочення чисельності працівників; скорочення штату працівників.

Штат працівників - це сукупність посад, встановлених штатним розписом підприємства. Тобто, скорочення штату представляє собою зміну штатного розпису за рахунок ліквідації певних посад або зменшення кількості штатних одиниць за певними посадами.

Відповідно до ч.1 ст.42 КЗпП України при скороченні чисельності чи штату працівників у зв`язку із змінами в організації виробництва і праці переважне право на залишення на роботі надається працівникам з більш високою кваліфікацією і продуктивністю праці.

При проведенні звільнення працівників в зв`язку зі скороченням штату на підставі п.1 ч.1 ст.40 КЗпП України керівниками підприємства повинні бути дотримані вимоги ст. 42 та ст.49-2 КЗпП України.

У постанові Верховного Суду України від 23.03.2016 по справі №6-2748цс15 викладено правовий висновок про те, що під час звільнення працівника на підставі п.1 ч.1 ст.40 КЗпП України у зв`язку зі змінами в організації праці, у тому числі скорочення штату працівників, необхідно дотримуватись гарантій, передбачених ст.49-2 КЗпП України.

Відповідно до ч.1 та ч.3 ст. 49-2 КЗпП України про наступне вивільнення працівників персонально попереджають не пізніше ніж за два місяці. При вивільненні працівників у випадках змін в організації виробництва і праці враховується переважне право на залишення на роботі, передбачене законодавством. Одночасно з попередженням про звільнення у зв`язку із змінами в організації виробництва і праці власник або уповноважений ним орган пропонує працівникові іншу роботу на тому ж підприємстві, в установі, організації. При відсутності роботи за відповідною професією чи спеціальністю, а також у разі відмови працівника від переведення на іншу роботу на тому самому підприємстві, в установі, організації працівник, на власний розсуд, звертається за допомогою до державної служби зайнятості або працевлаштовується самостійно.

Відповідно до абз.1 п.19 Постанови Пленуму Верховного Суду України №9 від 06.11.1992 «Про практику розгляду судами трудових спорів», розглядаючи трудові спори, пов`язані зі звільненням за п.1 ст.40 КЗпП, суди зобов`язані з`ясувати, чи дійсно у відповідача мали місце зміни в організації виробництва і праці, зокрема, ліквідація, реорганізація або перепрофілювання підприємства, установи, організації, скорочення чисельності або штату працівників, чи додержано власником або уповноваженим ним органом норм законодавства, що регулюють вивільнення працівника, які є докази щодо змін в організації виробництва і праці, про те, що працівник відмовився від переведення на іншу роботу або що власник або уповноважений ним орган не мав можливості перевести працівника з його згоди на іншу роботу на тому ж підприємстві, в установі, організації, чи не користувався вивільнюваний працівник переважним правом на залишення на роботі та чи попереджувався він за 2 місяці про наступне вивільнення.

Виходячи з наведеного, у вказаній категорії справ суд зобов`язаний перевірити підстави для звільнення (чи дійсно у відповідача мали місце зміни в організації виробництва і праці, скорочення чисельності або штату працівників), а також чи було роботодавцем дотримано процедуру вивільнення працівника (чи працівник відмовився від переведення на іншу роботу або що власник або уповноважений ним орган не мав можливості перевести працівника з його згоди на іншу роботу на тому ж підприємстві, в установі, організації, чи не користувався вивільнюваний працівник переважним правом на залишення на роботі та чи попереджувався він за 2 місяці про наступне вивільнення).

Власник є таким, що належно виконав наведені вище вимоги КЗпП України щодо працевлаштування працівника, якщо запропонував йому наявну на підприємстві роботу, тобто вакантну посаду чи роботу за відповідною професією чи спеціальністю, чи іншу вакантну роботу, яку працівник може виконувати з урахуванням його освіти, кваліфікації, досвіду тощо.

У разі відсутності роботи за відповідною професією чи спеціальністю, а також у разі відмови працівника від переведення на іншу роботу на тому ж підприємстві, в установі, організації працівник підлягає звільненню відповідно до п.1 ст. 40 КЗпП України.

Ч. 2 ст. 40 КЗпП України передбачено, що звільнення з підстав, зазначених у п. 1 цієї статті, допускається, якщо неможливо перевести працівника за його згодою, на іншу роботу.

Суд переконався, що відповідачем на виконання розпорядження Кабінету Міністрів України від 09 жовтня 2013 р. №796-р «Про погодження питання щодо вилучення та передачі у постійне користування зі зміною цільового призначення земельних ділянок установам природно-заповідного фонду» та Розпорядження Житомирської обласної військової адміністрації №162 від 04.05.2023 «Про розпорядження землями державної власності несільського господарського призначення», у зв`язку із передачею Природному заповіднику «Древлянський» 8295,3 га площі Народицького лісництва, що становить 96% площі лісництва (при загальній площі 8642,2 га), з метою підвищення ефективності та оптимізації управління підприємством та виробничою необхідністю, було проведено оптимізацію чисельності працівників, тобто мали місце зміни в організації виробництва та праці, скорочення штату працівників, зокрема всіх працівників Народицького лісництва.

Згідно змін до штатного розпису філії «Народицьке спеціалізоване лісове господарство» Державного спеціалізованого господарського підприємства «Ліси України» від 22.01.2024, з 01.02.2024 посада лісничий Народицького лісництва та «Інженер лісового господарства» виводяться із штатного розпису (а.с.64).

Позивач попереджувався відповідачем більш як за 2 місяці про наступне вивільнення, що останнім не заперечується.

Відповідачем було запропоновано позивачу наявні на підприємстві вакантні посади.

Позивач не дав згоду на запропоновані відповідачем посади, оскільки на його думку вони є не рівнозначними до його займаної посади.

При цьому, доказів на підтвердження того, що при скороченні штату у Філії були рівнозначні вакансії (за винятком тих, які були запропоновані позивачу), які б відповідали вимогам посади чи роботи за професією чи спеціальністю, яку ОСОБА_1 міг би виконувати з урахуванням освіти, кваліфікації, досвіду, суду надано не було.

Твердження позивача про те, що йому не була запропонована рівнозначна посада «Інженер лісового господарства», спростовується наказом №35 від 20.11.2023 «Про проведення підготовчих заходів щодо затвердження, введення в дію та внесення змін в структуру та штатну чисельність філії» та змін до штатного розпису філії «Народицьке спеціалізоване лісове господарство» Державного спеціалізованого господарського підприємства «Ліси України» від 22.01.2024, згідно яких зазначена посада разом з посадою «лісничий Народицького лісництва» скорочується.

Відповідно до ч.2 ст.5 ЗУ «Про організацію трудових відносин в умовах воєнного стану» у період воєнного стану норми статі 43 КЗпП України щодо розірвання трудового договору з ініціативи роботодавця за попередньою згодою виборного органу первинної профспілкової організації не застосовується, крім випадків звільнення працівників підприємств, установ або організацій, обраних до профспілкових органів, при цьому суду не надано доказів про те, що позивач саме обирався до складу профспілкового органу (комітету) філії «Народицьке спеціалізоване лісове господарство» Державного спеціалізованого господарського підприємства «Ліси України».

До того ж, рішення профспілкового органу про відмову в наданні згоди на розірвання трудового договору повинно бути обгрунтованим, роботодавець має бути повідомленим про прийняте рішення у письмовій формі в триденний строк після його прийняття, подання роботодавця має розглядатися у присутності працівника, на якого воно внесено, його розгляд у разі відсутності працівника допускається лише за його письмовою заявою. Будь яких доказів щодо дотримання даних вимог Закону суду надано не було.

Крім того, згідно ч.1 ст.42 КЗпП України, при скороченні чисельності чи штату працівників у зв`язку із змінами в організації виробництва і праці переважне право на залишення на роботі надається працівникам із більш високою кваліфікацією і продуктивністю праці. При рівних умовах продуктивності праці і кваліфікації перевага в залишенні на роботі надається: сімейним - при наявності двох і більше утриманців; особам, в сім`ї яких немає інших працівників з самостійним заробітком; працівникам з тривалим безперервним стажем роботи на даному підприємстві, в установі, організації тощо.

У постанові Верховного Суду від 09 червня 2021 року в справі № 333/4222/19 (провадження №61-2971св21) зазначено, що "за змістом статті 42 КЗпП України коло працівників, серед яких визначаються особи, які мають переважне право на залишення на роботі, та які не мають такого права, стосується всіх працівників, які займають таку ж посаду".

Суд звертає увагу на те, що у філії «Народицьке спеціалізоване лісове господарство» Державного спеціалізованого господарського підприємства «Ліси України» відбулось скорочення штатних одиниць з метою підвищення ефективності та оптимізації управління підприємством та виробничою необхідністю, тобто мало місце скорочення штату та одночасно були відсутні інші вакантні посади, які могли бути запропоновані позивачу, крім тих, що були запропоновані йому та від яких він відмовився.

Переважне право на залишення на роботі, передбачене законодавством і на яке посилається у позовній заяві позивач, у випадку його вивільнення, не могло бути враховане відповідачем, оскільки посада лісничого Народицького лісництва, яка згідно змін до штатного розпису вилучалась із штату філії «Народицьке спеціалізоване лісове господарство» і яку обіймав позивач - була єдиною, тобто було відсутнє коло працівників, серед яких мали б визначатись особи, які мають переважне право на залишення на роботі, та які не мають такого права.

Суд зазначає про відсутність у відповідача на час звільнення позивача, рівнозначної посади, яку останній обіймав.

Більше того, суд відмічає, що не зважаючи на відмову позивача від переведення на іншу роботу на тому самому підприємстві, але сприяючи працевлаштуванню останнього на іншому підприємстві, відповідач 05.12.2023 звернувся з листом до Природного заповідника «Древлянський» щодо працевлаштування осіб, чиї посади підлягали скороченню. Згідно листа Природного заповідника «Древлянський» від 06.12.2023, останній надав згоду у працевлаштуванні зазначених осіб. З листом Природного заповідника «Древлянський» позивач був ознайомлений особисто під підпис (а.с.90-92).

Також суд звертає увагу, що в долученій відповідачем до відзиву декларації кандидата на посаду від 12.03.2024, за даними Єдиного державного реєстру декларацій, ОСОБА_1 зазначений як особа, яка обіймає посаду начальника Мотійківського природоохоронного науково-дослідного відділення Природного заповідника «Древлянський» (а.с.93-102).

Таким чином, відповідач на переконання суду, виконав обов`язок щодо працевлаштування позивача та вжив усіх заходів для того, щоб мінімізувати ризики залишитися без роботи.

Аналізуючи встановлені обставини у справі та правові норми, суд дійшов до висновку, що процедури попередження про наступне вивільнення та звільнення позивача з роботи відповідачем були дотримані, останній є таким, що не порушив вимоги ч.2 ст. 40 КЗпП України, ч.3 ст.49-2 КЗпП України, а тому підстав для задоволення позову в частині поновлення на роботі, суд не вбачає.

Вимоги позивача про стягнення заробітної плати за час вимушеного прогулу, стягнення моральної шкоди є похідними від основної вимоги, а відтак, до задоволення також не підлягають.

Враховуючи те, що суд відмовляє позивачу у задоволенні його позовних вимог повністю, відсутні підстави для стягнення з відповідача понесених позивачем судових витрат.

Керуючись ст.ст.264-265,268,354 ЦПК України, суд,

У Х В А Л И В:

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до філії «Народицьке спеціалізоване лісове господарство» Державного спеціалізованого господарського підприємства «Ліси України» про поновлення на роботі, стягнення заробітної плати за час вимушеного прогулу, стягнення моральної шкоди, відмовити.

Рішення суду може бути оскаржене до Житомирського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому рішення суду не було вручено у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: ОСОБА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_2 , адреса місця проживання: АДРЕСА_1 .

Відповідач: філія «Народицьке спеціалізоване лісове господарство» Державного спеціалізованого господарського підприємства «Ліси України», код за , адреса місцезнаходження: 11400, вулиця Свято-Миколаївська, 129, смт.Народичі, Коростенського району, Житомирської області.

Суддя: