Справа № 683/3139/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 грудня 2024 року м. Старокостянтинів

Старокостянтинівський районний суд Хмельницької області

в складі:

головуючого - судді Лугового О.М.

з участю секретаря Градомської Д.Р.,

позивача ОСОБА_1 ,

представника позивача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції в місті Старокостянтинові цивільну справу №683/3139/24, провадження №2/683/1324/2024 за позовом ОСОБА_1 до Старокостянтинівської міської ради Хмельницької області, Ковельської міської ради Волинської області про встановлення факту родинних відносин, встановлення факту належності правовстановлюючого документу та визнання права на земельну частку (пай) в порядку спадкування,

встановив:

01 жовтня 2024 року ОСОБА_1 звернулася в суд з позовом до Старокостянтинівської міської ради Хмельницької області, Ковельської міської ради Волинської області про встановлення факту родинних відносин, а саме, що ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 є сином ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 , та встановлення факту належності правовстановлюючого документу, а саме, що сертифікат на право на земельну частку (пай) серія ХМ №0280835 від 03 квітня 1997 року зареєстрований в Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) 02.04.1997 року за №832 виданий ОСОБА_5 , який посвідчує право на земельну часту (пай) у землі, яка перебуває у колективній власності Науково-виробничого агропромислового акціонерного товариства «Дружба народів» розміром 3,18 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості) належить одній і тій же особі - ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 , та встановлення факту, що ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 прийняв спадщину після смерті своєї матері ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 та просить визнати за ОСОБА_1 право на земельну частку (пай) у землі, яка перебуває у колективній власності Науково-виробничого агропромислового акціонерного товариства «Дружба народів» с.Сахнівці, Старокостянтинівського р-н., Хмельницької обл., розміром 3,18 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості), яка належала ОСОБА_5 , в порядку спадкування за законом після смерті батька - ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 .

В обґрунтування заявленого позову посилаються на те, що ІНФОРМАЦІЯ_3 померла бабуся позивача - ОСОБА_4 . Після її смерті відкрилась спадщина, до складу якої увійшло право на земельну частку (пай) у землі, яка перебуває у колективній власності Науково-виробничого агропромислового акціонерного товариства «Дружба народів» с.Сахнівці, Старокостянтинівського р-н., Хмельницької обл., розміром 3,18 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості), яку прийняв її син та батько позивача - ОСОБА_3 , шляхом вступу в управління та володіння спадковим майном відповідно до ст.549 ЦК УРСР, але не оформив своїх спадкових прав згідно чинного законодавства, оскільки помер ІНФОРМАЦІЯ_2 . Після смерті ОСОБА_3 спадщину прийняла його дочка - ОСОБА_1 , однак не може оформити її у зв`язку із відмовою нотаріуса №649/01-16 від 30.04.2024 року, тому вимушена звернутися до суду для захисту своїх спадкових прав.

Ухвалою Старокостянтинівського районного суду Хмельницької області від 02 жовтня 2024 року відкрито загальне позовне провадження у справі та вирішено питання про витребування доказів у справі.

Ухвалою Старокостянтинівського районного суду Хмельницької області від 18 листопада 2024 року закрито підготовче провадження та справу призначено до судового розгляду по суті.

Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити в повному обсязі.

Представник позивача - адвокат Хомич А.В. в судовому засіданні позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити в повному обсязі.

Відповідач - Ковельська міська рада Волинської області, яка належним чином повідомлена про час і місце розгляду справи, до суду свого представника не направила, однак через систему «Електронний суд» подала заяву про розгляд справи без участі представника міської ради.

Відповідач Старокостянтинівська міська рада Хмельницької області в судове засідання не з`явився, про день та час слухання справи повідомлений належним чином у порядку, передбаченому ч.7 ст.128 ЦПК України, будь-яких заяв, клопотань на адресу суду не подавав, а тому суд вирішив розгляд справи проводити за його відсутності.

Оскільки сторони в судове засідання не з`явились, у відповідності до ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши надані докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч.1 ст.15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Згідно з п.1 ч.2 ст.16 ЦК України способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути, зокрема, визнання права.

Частиною 1 статті 315 ЦПК України, визначено, що суд розглядає справи про встановлення факту: родинних відносин між фізичними особами; належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті.

Згідно з роз`ясненнями, викладеними у п.п. 2, 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах спадкування» від 30.05.2008 року №7, справи про спадкування розглядаються судами за правилами позовного провадження, якщо особа звертається до суду з вимогою про встановлення фактів, що мають юридичне значення, які можуть вплинути на спадкові права й обов`язки інших осіб та (або) за наявності інших спадкоємців і спору між ними.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що факт родинних відносин між ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 , знайшов своє підтвердження в суді.

Судом встановлено, що доводи позивача в позовній заяві не суперечать іншим, наявним у справі, доказам. Зокрема, суд встановив, що згідно копії запису акту про шлюб №8 від 12.05.1938 року, ОСОБА_5 уклала шлюб із ОСОБА_6 , після реєстрації шлюбу дружина не змінювала своє дівоче прізвище та залишилась як « ОСОБА_5 ».

ІНФОРМАЦІЯ_4 народився ОСОБА_3 , батьком якого записаний « ОСОБА_6 », а матір`ю якого записана « ОСОБА_7 », що є помилковим, оскільки запис про матір дитини було зроблено, без урахуванням того, що « ОСОБА_7 » не змінювала свого прізвища після реєстрації шлюб із « ОСОБА_6 » та залишалась на прізвищі « ОСОБА_6 », що підтверджується наявною копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 повторно виданого 28.07.1956 року .

Із досліджених документів вбачається, що в написанні імені « ОСОБА_7 » та « ОСОБА_7 » у вищезазначених документах є розбіжності, однак дані ім`я є співзвучними та ідентичними, суд вважає, що при проголошенні незалежності України і перекладі документів з російської на українську мову могло виникнути таке різне написання імені. Окрім того, згідно словника-довідника «Власних імен людей» від 2005 року наявного в матеріалах справи судом встановлено, що жіноче ім`я « ОСОБА_7 » є одним ім`ям з « ОСОБА_7 » та має різновиди ОСОБА_7 , ОСОБА_7 (ОСОБА_7, ОСОБА_7, ОСОБА_7 ). Російською це ім`я перекладається як «ОСОБА_7», стар.ОСОБА_7, разг.ОСОБА_7.

Крім того, в судовому засіданні свідок, ОСОБА_14 та ОСОБА_15 , зазначили, що вони знали покійну ОСОБА_4 довгий час. Її чоловіком був ОСОБА_16 , який загинув під час Другої світової війни. В них був один син - ОСОБА_3 . Після реєстрації шлюбу з ОСОБА_16 , ОСОБА_4 свого прізвища не змінювала та завжди була ОСОБА_6 . В селі її називали, як ОСОБА_7 чи ОСОБА_7 . ОСОБА_4 працювала в колгоспі, так як всі робітники мала права на земельну часку (пай).

Факт належності правовстановлюючого документу, а саме, що сертифікат на право на земельну частку (пай) серія ХМ №0280835 від 03 квітня 1997 року зареєстрований в Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) 02.04.1997 року за №832 виданий ОСОБА_5 , який посвідчує право на земельну часту (пай) у землі, яка перебуває у колективній власності Науково-виробничого агропромислового акціонерного товариства «Дружба народів» розміром 3,18 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості) належить одній і тій же особі - ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 , підтверджується наступним.

Згідно зі статтею 2 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)» основним документом, що посвідчує право на земельну частку (пай), є сертифікат на право на земельну частку (пай), виданий районною (міською) державною адміністрацією. Документами, що посвідчують право на земельну частку (пай) також є: свідоцтво про право на спадщину; посвідчені у встановленому законом порядку договори купівлі-продажу, дарування, міни, до яких додається сертифікат на право на земельну частку (пай); рішення суду про визнання права на земельну частку (пай).

Згідно наявного в матеріалах справи копії сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ХМ №280835 виданого Старокостянтинівською районною державною адміністрацією 03 квітня 1997 року на підставі рішення Старокостянтинівської райдержадміністрації від 18 березня 1997 року №74-р, судом встановлено, що ОСОБА_5 належить право на земельну частку (пай) у землі, яка перебуває у колективній власності Науково-виробничого агропромислового акціонерного товариства «Дружба народів» розміром 3,18 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості).

Відповідно до листа Головного управління держгеокадастру у Хмельницькій області №31-22-0.61-1331/2-24 від 05.04.2024 року, вбачається, що згідно наявної інформації Сектору №1 Відділу №1 Управління надання адміністративних послуг Головного управління Держгеокажастру у Хмельницькій області, з`ясовано, що відповідно до книги реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) по Науково-виробничому агропромисловому акціонерному товариству «Дружба народів» с.Сахнівці, бувшого Старокостянтинівського району, Хмельницької області на ім`я померлої ОСОБА_5 , зареєстровано право на земельну частку (пай), згідно сертифіката на право на земельну частку (пай) серії ХМ №028835 від 02.04.1997 року, реєстраційний номер 832 відповідно до розпорядження Старокостянтинівської райдержадміністрації №74-р від 18.03.1997 року, однак отримання даного сертифікату не засвідчено підписом власника у вищевказаній книзі реєстрації. Крім того, станом на даний час не отриманий сертифікат на право на земельну частку (пай) серії ХМ №028835 від 02.04.1997 року, реєстраційний номер 832, на ім`я померлої ОСОБА_5 до місцевого фонду документації землеустрою відділу №1 сектору №1 не передано. Тому видача вищевказаного правовстановлюючого документу унеможливлюється. Вартість земельної частки (паю) становить 11 243,00 грн. Середній розмір земельної частки (паю) в умовних з кадастрових гектарах складається - 3,18 га. Даний факт, також підтверджується копією листа №2588/281-24 ГУ Держгеокадастру у Хмельницькій області від 28 червня 2024 року, та копією книги реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай).

Таким чином, на ім`я « ОСОБА_5 » дійсно зареєстровано право на земельну частку (пай), згідно сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ХМ №028835 від 02.04.1997 року, державний акт на право власності на земельну ділянку на її ім`я не виготовлявся.

Згідно ч.2 ст.315 ЦПК України, у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Щодо позовних вимог про встановлення факту прийняття спадщини та визнання права на земельну частку (пай), слід зазначити наступне.

Відносини спадкування регулюються правилами Цивільного кодексу України, якщо спадщина відкрилася не раніше 1 січня 2004 року. У разі відкриття спадщини до зазначеної дати застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні правила Цивільного кодексу Української РСР, у тому числі щодо прийняття спадщини.

Часом відкриття спадщини визнається день смерті спадкодавця, а при оголошенні його померлим - день, зазначений в статті 21 цього Кодексу (ст.525 ЦК Української РСР).

Відповідно до ч.1 ст.524 ЦК Української РСР, спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом.

Спадкоємцями можуть бути особи, що були живими на момент смерті спадкодавця, а також діти померлого, зачаті при його житті і народженні після його смерті (ст. 527 ЦК Української РСР).

При спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. До числа спадкоємців першої черги належить також дитина померлого, яка народилася після його смерті (ч.1 ст.529 ЦК Української РСР).

Визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини (ч.1 ст. 549 ЦК Української РСР).

Згідно з пунктом 113 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України від 14 червня 1994 року № 18/5, яка була зареєстрована в Міністерстві юстиції України 07 липня 1994 року за № 152/361, та була чинна до 03 березня 2004 року, свідоцтво про право на спадщину видається спадкоємцям, що прийняли спадщину, тобто таким, які фактично вступили в управління або володіння спадковим майном чи подали заяву в державну нотаріальну контору про прийняття спадщини (стаття 549 ЦК УРСР). Доказом вступу в управління чи володіння спадковим майном можуть бути: довідка житлово-експлуатаційної організації, виконавчого комітету місцевої Ради народних депутатів чи відповідної місцевої державної адміністрації про те, що спадкоємець безпосередньо перед смертю спадкодавця проживав разом з ним, або про те, що спадкоємцем було взято майно спадкодавця; довідка державної податкової служби, страховика чи іншого органу або квитанції про те, що спадкоємцем після відкриття спадщини сплачувались податки або страхові платежі по обов`язковому страхуванню; копія рішення суду, що набрало законної сили, про встановлення факту своєчасного прийняття спадщини; запис у паспорті спадкоємця або в будинковій книзі, який свідчить про те, що спадкоємець був постійно прописаний в спадковому будинку (квартирі) в період шести місяців після смерті спадкодавця, та інші документи, що підтверджують факт вступу спадкоємця в управління чи володіння спадковим майном.

Доказом вступу в управління чи володіння спадковим майном може бути наявність у спадкоємців ощадної книжки, іменних цінних паперів, квитанцій про здані в ломбард речі, свідоцтва про реєстрацію (технічного паспорта, реєстраційного талону) на автотранспортний засіб чи іншу самохідну машину або механізм, державного акта на право приватної власності на землю та інших документів, виданих відповідними органами на ім`я спадкодавця на майно, користування яким можливе лише після належного оформлення прав на нього. Ці документи приймаються державним нотаріусом з урахуванням у кожному випадку всіх конкретних обставин і при відсутності заперечень з боку інших спадкоємців.

З матеріалів справи, судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_3 померла ОСОБА_4 , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_2 .

Згідно довідки №69 від 13.05.2024 року виданою Самчиківським будинком-інтернатом для громадян похилого віку та осіб з інвалідністю, судом встановлено, що підопічна ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , перебувала на догляді в будинку-інтернаті з 23.12.1995 року по 22.12.2000 року. Померла ІНФОРМАЦІЯ_6 , на день смерті була зареєстрована за адресою АДРЕСА_1 .

Після смерті ОСОБА_4 відкрилась спадщина, до складу якої увійшло в тому ж числі право на земельну частку (пай) серії ХМ №280835, яку прийняв її син - ОСОБА_3 , шляхом фактичного вступу в управління та володіння спадковим майном, яке залишилось після смерті матері - ОСОБА_4 , згідно вимог чинного законодавства, яке діяло на момент відкриття спадщини. Даний факт підтверджується тим, що у ОСОБА_3 знаходився оригінал ощадної книжки його матері, а на даний момент оригінал ощадної книжки ОСОБА_4 знаходиться у ОСОБА_1 , яка є дочкою покійного ОСОБА_3 та онукою покійної ОСОБА_4 .. Однак, ОСОБА_3 не оформив своїх спадкових прав за життя, оскільки помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується наявною в матеріалах справи копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_3 .

Згідно довідки №584 від 10.05.2024 року, судом встановлено, що ОСОБА_3 був зареєстрований за адресою АДРЕСА_2 , з 18.03.2005 року по 08.07.2012 року і був виписаний у зв`язку зі смертю. На день смерті за вказаною адресою був зареєстрований один.

ОСОБА_1 прийняла спадщину після смерті свого батька - ОСОБА_3 , шляхом подачі до нотаріуса відповідної заяви від 29.11.2012 року.

Судом встановлено, що крім ОСОБА_1 є ще спадкоємці: ОСОБА_17 та ОСОБА_18 , які своїми заявами від 29.11.2012 року відмовились від прийняття спадщини після смерті їх батька ОСОБА_3 , що підтверджується матеріалами спадкової справи № 729/2012 до майна покійного 08.07.2012 року ОСОБА_3 .

Однак, згідно листа №649/01-16 від 30.04.2024 року, державним нотаріусом Ковельської державної нотаріальної контори Голомис С.В., було відмовлено ОСОБА_1 в оформленні її спадкових прав.

Відповідно до вимог ст. 1216 Цивільного кодексу України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців).

У відповідності до вимог ст.1217 Цивільного кодексу України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Згідно із вимогами ст. 1268 Цивільного кодексу України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Згідно з роз`ясненнями Пленуму Верховного Суду України, викладеними у п. 11 постанови «Про судову практику справах про спадкування» від 30 травня 2008 року, при вирішенні спору про спадкування права на земельну частку (пай) основним документом, що посвідчує таке право, є сертифікат про право на земельну частку (пай).

Відповідно до п. 17 Перехідних положень Земельного кодексу України від 25 жовтня 2001 року сертифікати на право на земельну частку (пай), отримані громадянами, вважаються правовстановлюючими документами при реалізації ними права вимоги на відведення земельної частки (паю) в натурі (на місцевості) відповідно до законодавства. Сертифікати на право на земельну частку (пай) є дійсними до виділення власникам таких часток (паїв) у натурі (на місцевості) земельних ділянок та видачі їм державних актів на право власності на землю.

Тобто, сертифікат на право на земельну частку (пай) спадкодавця є правовстановлюючим документом, що засвідчує наявність у її власника лише однієї правомочності - права розпорядження земельною часткою (паєм), а не права власності, яке виражається у володінні, користуванні і розпорядженні. Тому, коли спадкодавець був наділений лише правом на земельну частку (пай), а не правом власності, то і до спадкоємця переходить лише право на земельну частку (пай), а не право власності.

Таким чином, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також, достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, зважаючи на те, що позивач не має можливості реалізувати свої спадкові права в нотаріальному порядку, суд приходить до висновку про необхідність задоволення позовних вимог, так як в даному випадку мають місце порушення прав позивача, які підлягають захисту.

Відповідно до положень ст. 141 ЦПК України, у зв`язку із тим, що позивач не заявляє вимоги про стягнення з відповідача на її користь судових витрат, суд керуючись принципом диспозитивності цивільного судочинства закріпленого ст. 13 ЦПК України не вирішує питання про розподіл судових витрат.

Керуючись ст.ст.12, 13,141 263-265 ЦПК України, суд,-

ухвалив:

Позов ОСОБА_1 до Старокостянтинівської міської ради Хмельницької області, Ковельської міської ради Волинської області про встановлення факту родинних відносин, встановлення факту належності правовстановлюючого документу та визнання права на земельну частку (пай) в порядку спадкування, - задовольнити.

Встановити факт родинних відносин, а саме, що ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 є сином ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Встановити факт належності правовстановлюючого документу, а саме, що сертифікат на право на земельну частку (пай) серія ХМ №0280835 від 03 квітня 1997 року зареєстрований в Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) 02.04.1997 року за №832 виданий ОСОБА_5 , який посвідчує право на земельну часту (пай) у землі, яка перебуває у колективній власності Науково-виробничого агропромислового акціонерного товариства «Дружба народів» розміром 3,18 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості) належить - ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Встановити факт прийняття спадщини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 після смерті своєї матері ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Визнати за ОСОБА_1 право на земельну частку (пай), яка перебуває у колективній власності Науково-виробничого агропромислового акціонерного товариства «Дружба народів» с.Сахнівці, Старокостянтинівського р-н., Хмельницької обл., розміром 3,18 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості), яка належала ОСОБА_5 , в порядку спадкування за законом після смерті батька - ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Судові витрати залишити за позивачем.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Позивач: ОСОБА_1 , місце проживання: АДРЕСА_3 , паспорт серії НОМЕР_4 виданого Ковельським МРВ УМВС України у Волинській області від 23 березня 1999 року, РНОКПП НОМЕР_5 .

Відповідач: Старокостянтинівська міська рада Хмельницької області, місце знаходження: 31100, вул.К.Острозького, 41, м.Старокостянтинів, Хмельницького р-н., Хмельницької обл., .

Відповідач: Ковельська міська рада Волинської області, місце проживання: 45000, вул.Незалежності, 73, м.Ковель, Волинської обл., .

Повний текст рішення суду складено 19 грудня 2024 року.

Суддя