Провадження № 2-з/638/135/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 грудня 2024 року м.Харків

Суддя Дзержинського районного суду м. Харкова Цвіра Д.М., розглянувши заяву керівника Шевченківської окружної прокуратури міста Харкова Аміла Омарова в інтересах держави в особі Харківської міської ради про забезпечення позову у цивільній справі за позовною заявою керівника Шевченківської окружної прокуратури міста Харкова Аміла Омарова в інтересах держави в особі Харківської міської ради до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про усунення перешкод у користуванні та розпорядженні земельною ділянкою, визнання недійсним договору, -

встановив:

13 грудня 2024 року заявник звернувся до Дзержинського районного суду м. Харкова із заявою про забезпечення позову, в якій просить забезпечити позов шляхом накладення арешту на об`єкт нерухомого майна- нежитлову будівлю гараж боксового типу літ. «В-1» загальною площею 22,4 кв.м., розташований за адресою: АДРЕСА_1 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 120, запис про право власності 44521824, індексний номер: 60999691 від 19.10.2021), із забороною вчиняти будь-які реєстраційні дії з цим майном.

В обґрунтування забезпечення позову зазначає, що за матеріалами справи № 638/18058/24, на підставі рішення державного реєстратора Дергачівської міської ради Харківської області Зоткіна С.В. (рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, з відкриттям розділу, індексний номер 60882699 від 11.10.2021 15:12:34) за ОСОБА_1 зареєстровано право власності на гараж боксового типу літ. «В-1» загальною площею 22,4 кв.м. по АДРЕСА_1 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 120, запис про право власності 44417160) на підставі довідки №507 від 30.07.2021 та технічного паспорту від 30.07.2021, виданих ТОВ «МАШБУДТОРГ», тобто за відсутності правовстановлюючих документів як на нерухоме майно, так і на земельну ділянку під цим майном. Документи, надані власником державному реєстратору не відповідали вимогам законодавства, а отже, не підлягало реєстрації право власності на нерухоме майно. Так, відповідно до зазначеної довідки №507 від 30/07/2021, виданої ТОВ «МАШБУДТОРГ» гараж боксового типу літ. «В-1» загальною площею 22,4 кв.м., розташований за адресою: АДРЕСА_1 побудований до 1990 року. У подальшому ОСОБА_1 відчужив спірне майно гараж боксового типу літ. «В-1» загальною площею 22,4 кв.м. по АДРЕСА_1 за договором купівлі-продажу від 19.10.2021 ОСОБА_2 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ) посвідчений приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Малаховою Г.І. та зареєстрованим за №3083.

Також вказує, що земельна ділянка по АДРЕСА_1 , яка зайнята спірною будівлею, використовується самовільно поза волею власника, що порушує інтереси Харківської міської територіальної громади.

Подальше ймовірне відчуження майна на користь інших осіб, передача нерухомого майна в оренду, зміна його призначення (з нежитлового на житлове тощо), поділ, виділ чи об`єднання ускладнить виконання можливого рішення суду про задоволення позову.

Вчинення будь-яких дій з нерухомим майном до закінчення судового розгляду, у разі задоволення позову, призведе до необхідності зміни позовних вимог або вирішення спорів з іншими позовними вимогами та з іншими особами, яким це майно може бути передане в оренду або іншим чином відчужено.

Таким чином, наявність у ОСОБА_2 правомочностей власника майна вказує на можливість у будь-який момент, в тому числі під час розгляду справи судом, але до прийняття ним остаточного рішення у справі, розпорядитись спірним майном на користь третіх осіб.

До того ж, ОСОБА_2 знаючи про наявність судового спору, з метою утруднення у майбутньому виконання судового рішення, свідомо може здійснювати дії щодо розпорядження спірним майном. Враховуючи викладене, з метою запобігання зміни права власності на спірне нерухоме майно у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, його можливого відчуження, передачі в оренду тощо, що може істотно ускладнити або зробити неможливим виконання рішення суду, вбачаються підстави для вжиття заходів забезпечення позову.

16 грудня 2024 року матеріали заяви про забезпечення позову передано канцелярією та отримано суддею Цвірою Д.М.

Відповідно до ч. 1 ст. 153 ЦПК України заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи (учасників третейського (арбітражного) розгляду).

Розглянувши заяву про забезпечення позову та доводи в її обґрунтування, суд дійшов висновку про наступне.

У відповідності до ч. 1, 2 ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Відповідно до ч. 1 ст. 150 ЦПК України заява про забезпечення позову подається в письмовій формі, підписується заявником і повинна містити: 1)найменування суду, до якого подається заява; 2) повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові - для фізичних осіб) заявника, його місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), поштові індекси, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України, реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта для фізичних осіб - громадян України, номери засобів зв`язку та адресу електронної пошти, за наявності; 3)предмет позову та обґрунтування необхідності забезпечення позову; 4) захід забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності; 5) ціну позову, про забезпечення якого просить заявник; 6) пропозиції заявника щодо зустрічного забезпечення; 7) інші відомості, потрібні для забезпечення позову.

При цьому, виходячи з правової природи забезпечення позову, під останнім слід розуміти вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача та спрямованих проти несумлінних дій відповідача, який може сховати майно, розтратити його, продати, знецінити або вчинити інші дії, що можуть призвести в майбутньому до певних складнощів при виконанні рішення суду.

Згідно п.п. 1, 2 ч. 1 ст. 150 ЦПК України, позов забезпечується шляхом, зокрема, накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб, забороною вчиняти певні дії.

Як зазначено у постанові Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 2006 року № 9 "Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову", забезпечення позову - це сукупність процесуальних дій, які гарантують виконання рішення суду в разі задоволення позовних вимог. Точне і неухильне додержання судами України норм чинного законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову є необхідною умовою здійснення завдань цивільного судочинства, які полягають у справедливому, неупередженому та своєчасному розгляді й вирішенні цивільних справ із метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Пунктом 6 зазначеної постанови передбачено, що, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Тобто, забезпечення позову за правовою природою є засобом запобігання можливим порушенням майнових прав чи охоронюваних законом інтересів юридичної або фізичної особи, метою якого є запобігання порушенню в майбутньому прав та охоронюваних законом інтересів позивача, а також можливість реального виконання рішення суду та уникнення будь-яких труднощів при виконанні у випадку задоволення позову.

Забезпечення позову це, обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача з метою реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача.

Заява про забезпечення позову не містить посилання на беззаперечні мотиви, за якими позивач вважає, що захист його прав, свобод та інтересів буде неможливим без вжиття відповідних заходів і для їх відновлення необхідно буде докласти значних зусиль та витрат.

Вирішуючи питання про вжиття заходів забезпечення позову, суд має оцінити обґрунтованість доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням таких умов: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову.

Відповідно до ч.1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ч.6 ст. 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

З поданої заяви про забезпечення позову не вбачається належних та допустимих доказів на підтвердження обставин, викладених у вищевказаній заяві, зокрема не доведено існування загроз того, що відповідач, виступаючи зареєстрованим власником спірної майна, може розпорядитись останнім шляхом вчинення дій (правочинів) щодо нього на користь будь-яких третіх осіб та/або вчинити дії щодо зміни об`єкта нерухомого майна. Також недоведено, що незастосування заходів забезпечення позову призведе до ускладнення чи унеможливлення виконання рішення суду.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що заява керівника Шевченківської окружної прокуратури міста Харкова Аміла Омарова в інтересах держави в особі Харківської міської ради про забезпечення позову у цивільній справі за позовною заявою керівника Шевченківської окружної прокуратури міста Харкова Аміла Омарова в інтересах держави в особі Харківської міської ради до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про усунення перешкод у користуванні та розпорядженні земельною ділянкою, визнання недійсним договору є такою, що не підлягає задоволенню.

Керуючись ст. ст. 149 - 153 ЦПК України, суд,-

постановив:

У задоволенні заяви керівника Шевченківської окружної прокуратури міста Харкова Аміла Омарова в інтересах держави в особі Харківської міської ради про забезпечення позову у цивільній справі за позовною заявою керівника Шевченківської окружної прокуратури міста Харкова Аміла Омарова в інтересах держави в особі Харківської міської ради до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про усунення перешкод у користуванні та розпорядженні земельною ділянкою, визнання недійсним договору- відмовити.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги до Харківського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження.

Учасники справи можуть отримати інформацію щодо справи за веб-адресою: http://dg.hr.court.gov.ua/sud2011/ на Офіційному веб-порталі судової влади України.

Суддя Д.М. Цвіра