137/1796/24

У Х В А Л А

про відмову у забезпеченні позову

20.12.2024 с-ще Літин

Суддя Літинського районного суду Вінницької області Гопкін П.В., розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про встановлення факту проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу, визнання спільною сумісною власністю майна подружжя та поділ спільного майна подружжя,

ВСТАНОВИВ:

19.12.2024 до Літинського районного суду Вінницької області звернувся представник позивача - адвокат Гаврилюк О.В., уповноважений представляти інтереси позивачки на підставі ордеру серії АВ № 1170594 від 19.12.2024 (а.с. 48). Разом із позовом до суду було подано заяву про забезпечення позову (а.с. 51-53).

Заява мотивована тим, що до суду подано позов до ОСОБА_2 про:

1. Встановлення факту проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу.

2. Визнання спільною сумісною власністю майна подружжя.

3. Поділ спільного майна подружжя (стягнення грошової компенсації).

У свою чергу за період спільного проживання сторін було придбано рухоме майно, а саме: автомобіль Toyota Corolla; автомобіль Renault Mascott; автомобіль ВАЗ 21114; причеп ГКБ 819; причеп ПР КНОТТ 31; трактор колісний Т-25А; трактор колісний МТЗ 82.1.57. Вважає, що забезпечення позову пов`язане з тим, що відповідач не погоджується добровільно відшкодувати половину середньої вартості транспортних засобів через відсутність грошових коштів. А у разі задоволення позову, стягнення може бути звернено на майно відповідача - транспортні засоби. Зазначає, що відповідач заперечує наявність спільно нажитого майна, що є спільною сумісною власністю, та вживає (на думку представника позивача) заходів для його відчуження, що може ускладнити виконання рішення суду.

Враховуючи вищезазначене просить накласти арешт на вищевказані транспортні засоби (рухоме майно).

У відповідності до ч. 1 ст. 153 ЦПК України в судове засідання сторони не викликались.

На підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснювалось.

Дослідивши матеріали цивільної справи, вивчивши заяву про забезпечення позову приходжу до висновку, що заява представника позивача про забезпечення позову не підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Так, згідно із ч.ч. 1 та 2 статті 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Відповідно до вимог ч. 3 ст. 150 ЦПК України заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Вирішуючи питання про забезпечення позову та приймаючи за ним рішення, суд зобов`язаний враховувати обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, та зазначені ним докази, що підтверджують кожну обставину.

Відповідно до п.п. 4,5,6 Постанови Пленуму Верховного Суду України за № 9 від 22.12.2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

Ознайомившись із заявою про забезпечення позову, вважаю, що представник позивача не надав достатніх доказів та не довів, що невжиття заходів забезпечення може ускладнити чи зробити неможливим виконання рішення суду або порушити права позивача. Не конкретизовано, в чому саме полягатиме неможливість виконання рішення в майбутньому.

У заяві зазначено, що відповідач вживає заходів для відчуження майна, але не вказано, яким чином (стверджується, що відповідач не відшкодовує половину вартості, оскільки не має для цього коштів (а.с. 51). Також представник позивача не обгрунтував терміновість вжиття заходів забезпечення.

Окрім того, загальні твердження не є достатніми для обгрунтування забезпечення, оскільки наявність або відсутність грошових коштів у відповідача не гарантує, що він відчужуватиме своє майно. Загальні підозри чи сумніви не можуть слугувати підставою для забезпечення позову.

Більш того, забезпечення позову не відповідає принципу пропорційності, оскільки може суттєво обмежити права відповідача без достатнього обгрунтування ризику представником позивача.

Оскільки представник позивача адвокат Гаврилюк О.В. у заяві про забезпечення позову не довів намірів відповідача відчужити спірне майно або чинити перешкоди у виконанні рішення суду, враховуючи обставини зазначені вище, суд приходить до висновку про необхідність відмови у задоволенні заяви про забезпечення позову. Вказана позиція суду погоджується із практикою Верховного Суду, який зробив аналогічний висновок в постанові № 761/39201/18 від 21.08.2019.

Відповідно до позиції Вінницького апеляційного суду у справі №137/1409/19 (постанова від 10.12.2019), саме лише посилання в заяві на потенційну можливість відчуження майна на користь третіх осіб без наведеного відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для її задоволення.

Керуючись ст.ст. 149,152, 153, 247, 353 ЦПК України,

У Х В А Л И В :

В задоволенні заяви представника позивача - адвоката Гаврилюка О.В. про забезпечення позову, відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня отримання її копії.

Суддя:П. В. Гопкін