Провадження № 4-с/204/27/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 грудня 2024 року м. Дніпро

Красногвардійський районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючого судді Черкез Д.Л.,

за участю секретаря судового засідання Карнаух В.В.,

скаржника ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Дніпрі скаргу ОСОБА_1 на дії органу примусового виконання Головного державного виконавця Шевченківського відділу державної виконавчої служби у м. Києві ЦМУ МЮ (м. Київ) Мороз Лесі, по цивільній справі № 204/6150/18 за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «БАНК ФОРУМ» про стягнення середньої заробітної плати за час вимушеного прогулу та моральної шкоди, боржник Фонд гарантування вкладів фізичних осіб, -

В С Т А Н О В И В:

10 грудня 2024 року до суду надійшла скарга ОСОБА_1 на дії органу примусового виконання Головного державного виконавця Шевченківського відділу державної виконавчої служби у м. Києві ЦМУ МЮ (м. Київ) Мороз Лесі, по цивільній справі № 204/6150/18 за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «БАНК ФОРУМ» про стягнення середньої заробітної плати за час вимушеного прогулу та моральної шкоди, боржник Фонд гарантування вкладів фізичних осіб, в якій він просив: скасувати постанову державного виконавця Шевченківського відділу державної виконавчої служби у м. Києві ЦМУ МЮ (м. Київ) Мороз Лесі від 08 жовтня 2024 року про зупинення виконавчого провадження ВП №71963304 по виконавчому листу № 204/6150/18 від 29 травня 2023 року, як таку що ухвалена передчасно; встановити судовий контроль за виконанням ухвали Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 14 листопада 2022 року по справі № 204/6150/18-ц. (ст. 129-1 Конституції України); зобов`язати в 15-тиденний термін начальника Шевченківського відділу державної виконавчої служби у м. Києві ЦМУ МЮ (м. Київ), керівника/відповідальну уповноважену особу Фонду гарантування вкладів, надати письмовий звіт до суду, Фонд державному виконавцю Шевченківського відділу державної виконавчої служби у м. Києві ЦМУ МЮ (м. Київ) Мороз Лесі про фактичне виконання ухвали Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 14 листопада 2022 року по справі № 204/6150/18-ц. В обґрунтування скарги зазначено, що 07 червня 2023 року головним державним виконавцем Шевченківський відділ державної виконавчої служби у м. Києві ЦМУ МЮ (м. Київ) Мороз Лесею було винесено постанову, якою відкрито виконавче провадження № 71963304 за виконавчим листом № 204/6150/18-ц, виданим 29 травня 2023 року стягнення з фонду гарантування вкладів за судовим рішенням від 14 листопада 2022 року в справі №204/6150/18. 12 жовтня 2024 року скаржник дізнався з листа ДВС та Єдиного державного реєстру виконавчих проваджень, що старшим державним виконавцем Мороз Лесею у зв`язку з невиконанням рішення суду було винесено постанову про зупинення виконавчого провадження. Вважає, що вказані дії державного виконавця та постанова є передчасними, оскільки невичерпані всі засоби примусового стягнення. Повідомляє також, що 11 вересня 2024 року Дніпропетровським окружним адміністративним судом зареєстровано позовну заяву ОСОБА_1 до Національного Банку України, треті особи: Шевченківський відділ державної виконавчої служби у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції, Уповноважений Верховної Ради України з прав людини, Верховна Рада України. Провадження у справі відкрито та призначено розгляд справи № 160/24582/24. Виконання судових рішень є поточною діяльністю Фонду гарантування вкладів і порушення норм ст. 129-1 Конституції України є неприпустимим і підриває правовий устрій Держави Україна. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд. Норми Конституції України є нормами прямої дії. Звернення до суду для захисту Конституційних прав і свобод людини і громадянина безпосередньо на підставі Конституції України гарантується. У зв`язку з викладеним ОСОБА_1 звернувся до суду з даною скаргою.

17 грудня 2024 року від Головного державного виконавця Шевченківського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Мороз Лесі Євгенівни до суду надійшов відзив на скаргу, в якому зазначено, що з вимогами скарги вона не погоджується з огляду на наступне. На виконанні у Відділі перебуває виконавче провадження ВП № 71963304 з примусового виконання виконавчого листа № 204/6150/18 від 29 травня 2023 року Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська про стягнення з Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на користь ОСОБА_1 присуджені за рішенням суду в справі № 204/6150/18-ц суму 44 765,82 грн. та моральну шкоду в сумі 1 000,00 грн. 07 червня 2023 року державним виконавцем винесено постанову про відкриття виконавчого провадження. Копію постанови направлено боржнику для виконання та стягувачу до відома. Так як боржником рішення суду не виконано, 30 квітня 2024 року державним виконавцем на адресу Фонду направлено вимогу державного виконавця, якою зобов`язано боржника надати пояснення за фактом невиконання рішення суду та інформацію щодо майна та грошових коштів, що належать боржнику, на яке можливе звернення стягнення в межах суми боргу. Згідно даних з сайту Укрпошти вимогу боржником отримано 21 травня 2024 року. Згідно відповіді з ДПС боржник має відкриті рахунки в Національному банку України. Враховуючи вищевикладене, державним виконавцем 02 травня 2024 року шляхом електронного документообігу до Національного банку України направлено платіжні інструкції з метою примусового списання грошових коштів з рахунку боржника. Згідно відповіді з Національного банку України, яка надійшла до Відділу в електронному вигляді в Автоматизовану систему виконавчих проваджень, платіжні вимоги повернулись без виконання відповідно до статті 20 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб». Так як станом на 11 червня 2024 року відповідь від Фонду не надійшла, державним виконавцем 11 червня 2024 року повторно на адресу боржника направлено вимогу державного виконавця, якою зобов`язано боржника надати інформацію щодо виконання рішення суду, у випадку не виконання рішення суду, надати пояснення щодо причин його невиконання. 26 червня 2024 року на адресу Відділу надійшла відповідь на вимогу державного виконавця згідно якої боржник має виконати рішення суду виключно як ліквідатор неплатоспроможного банку в порядку та умовах, що регламентовані Законом України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб». 25 вересня 2024 року на адресу Відділу надійшла відповідь на виклик державного виконавця від 28 серпня 2024 року та 09 жовтня 2024 року на адресу відділу надійшла відповідь на виклик державного виконавця від 29 вересня 2024 представника Фонду гарантування вкладів фізичних осіб Кібець Р.Р., згідно яких боржник має виконувати рішення суду виключно як ліквідатор неплатоспроможного банку в порядку та умовах, що регламентовані Законом України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб». Проте, 04 липня 2019 року до Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців та громадських формувань внесено запис про державну реєстрацію припинення ПАТ «Банк Форум» як юридичної особи, то ліквідація банку вважається завершеною, а сам банк ліквідованим. Згідно виконавчого документа боржником є саме Фонд гарантування вкладів фізичних осіб. Враховуючи викладене та керуючись Законом України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень» та Порядком виконання рішень про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 03.08.2011 № 845, державним виконавцем 08 жовтня 2024 року до Державної казначейської служби України направлено виконавчий документ для подальшого виконання. Керуючись пунктом 9 статті 34 Закону державним виконавцем 08 жовтня 2024 року винесено постанову про зупинення вчинення виконавчих дій до надходження від центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, повідомлення про перерахування коштів на відповідний рахунок органу державної виконавчої служби або стягувачу. 06 листопада 2024 року на адресу Відділу надійшов лист Державної казначейської служби України № 5-06-06/24777 від 31 жовтня 2024 року, яким повернуто оригінал виконавчого документа без виконання, оскільки відповідно до пункту 9-2 Порядку виконання рішень про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників, рішення про стягнення коштів не підлягає виконанню Казначейством. Враховуючи вищевикладене та керуючись частиною 5 статті 35 Закону 11 листопада 2024 року винесено постанову про поновлення вчинення виконавчих дій. Таким чином, станом на 17 грудня 2024 року виконавче провадження поновлено та обставини, що стали підставою для зупинення вчинення виконавчих дій відсутні. У зв`язку з викладеним просила закрити провадження у справі в частині скасування постанови державного виконавця від 08 жовтня 2024 року про зупинення виконавчого провадження № 71963304 у зв`язку з відсутністю предмету спору.

Скаржник ОСОБА_1 в судовому засіданні підтримав скаргу в частині вимог про встановлення судового контролю за виконанням ухвали Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 14 листопада 2022 року по справі № 204/6150/18-ц та зобов`язання надати письмовий звіт про фактичне виконання вказаної ухвали суду, та просив суд скаргу в цій частині задовольнити з підстав, наведених у скарзі. На задоволенні вимог про скасування постанови про зупинення виконавчого провадження не наполягав, оскільки державним виконавцем виконавче провадження вже поновлено.

Головний державний виконавець Шевченківського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Мороз Л.Є. в судове засідання не з`явилась, у відзиві на скаргу просила проводити розгляд скарги за відсутності представника Шевченківського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ).

Представник боржника - Фонду гарантування вкладів фізичних осіб в судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, причин неявки суду не повідомив.

Відповідно до ч. 2 ст. 450 ЦПК України неявка стягувача, боржника, державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця, які належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду скарги, не перешкоджають її розгляду.

Вислухавши скаржника, дослідивши матеріали справи та оцінивши наявні докази у їх сукупності, суд приходить до наступних висновків.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Відповідно до вимог ст. 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Згідно з вимогами ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше, як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Статтею 18 ЦПК України визначено, що судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами. Невиконання судового рішення є підставою для відповідальності, встановленої законом. Обов`язковість судового рішення не позбавляє осіб, які не брали участі у справі, можливості звернутися до суду, якщо ухваленим судовим рішенням вирішено питання про їхні права, свободи чи інтереси.

Відповідно до ч. 1 ст. 129-1 Конституції України судове рішення є обов`язковим до виконання.

Обов`язковість рішень суду полягає у тому, що вони не можуть бути скасовані або змінені будь-якими адміністративними або державними органами, громадськими організаціями тощо та їх посадовими чи службовими особами; ці органи та особи не можуть винести іншого рішення у цій судовій справі; ці органи та особи не можуть приймати актів, що суперечать рішенню суду, виходячи із припущення про його неправильність; жоден орган, крім суду вищої інстанції, не може скасувати рішення суду.

Отже, виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Судом встановлено, що постановою Головного державного виконавця Шевченківського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Мороз Лесі Євгенівни від 07 червня 2023 року (а.с. 8) було відкрито виконавче провадження № 71963304 з виконання виконавчого листа № 204/6150/18, виданого 29 травня 2023 року Красногвардійським районним судом м. Дніпропетровська, щодо стягнення з Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на користь ОСОБА_1 присудженої за рішенням суду в справі № 204/6150/18 суми у розмірі 44 765,82 грн. та моральної шкоди в сумі 1 000,00 грн. (а.с. 56 (зворотній бік)).

Постановою Головного державного виконавця Шевченківського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Мороз Лесі Євгенівни від 08 жовтня 2024 року у виконавчому провадженні № 71963304 було зупинено вчинення виконавчих дій з примусового виконання виконавчого листа № 204/6150/18, виданого 29 травня 2023 року Красногвардійським районним судом м. Дніпропетровська (а.с. 9).

Згідно зі статтею 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Умови та порядок виконання рішень судів, що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню, у разі невиконання їх у добровільному порядку, чітко визначені Законом України «Про виконавче провадження».

Відповідно до вимог ст. 1 Закону України «Про виконавче провадження», виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Приписами ст. 2 вказаного Закону встановлено, що виконавче провадження здійснюється з дотриманням таких засад: верховенства права; обов`язковості виконання рішень; законності; диспозитивності; справедливості, неупередженості та об`єктивності; гласності та відкритості виконавчого провадження; розумності строків виконавчого провадження; співмірності заходів примусового виконання рішень та обсягу вимог за рішеннями; забезпечення права на оскарження рішень, дій чи бездіяльності державних виконавців, приватних виконавців.

Одним із засобів юридичного захисту сторін виконавчого провадження при проведенні виконавчих дій є судовий контроль за виконанням судових рішень у цивільних справах, який передбачає, зокрема, можливість здійснення певних процесуальних дій у виконавчому провадженні лише з дозволу суду, а також обов`язок суду розглянути скарги на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця та інших посадових осіб державної виконавчої служби й позови, що виникають з відносин щодо примусового виконання судових рішень.

Під час виконання судових рішень сторони виконавчого провадження, відповідно до вимог ст. 447 ЦПК України, ст. 74 Закону України «Про виконавче провадження» мають право оскаржити рішення, дії або бездіяльність органів державної виконавчої служби, їх посадових осіб, виконавців чи приватних виконавців у порядку судового контролю, оскільки виконання судового рішення є завершальною стадією судового розгляду.

Звертаючись до суду з даною скаргою ОСОБА_1 , серед іншого, просив скасувати вищезазначену постанову головного державного виконавця Шевченківського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Мороз Л.Є. від 08 жовтня 2024 року у виконавчому провадженні № 71963304, якою зупинено вчинення виконавчих дій з примусового виконання виконавчого листа № 204/6150/18, виданого Красногвардійським районним судом м. Дніпропетровська 29 травня 2023 року, наполягаючи на тому, що вона є передчасною.

Однак, проаналізувавши наявні в матеріалах справи докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що державний виконавець при винесенні оскаржуваної постанови про зупинення вчинення виконавчих дій діяв правомірно та в межах наданих йому законом повноважень.

Так, в оскаржуваній постанові про зупинення вчинення виконавчих дій від 08 жовтня 2024 року зазначено, що вчинення виконавчий дій зупинено на підставі п. 9 ч. 1 ст. 34, ст. 35 Закону України «Про виконавче провадження», у зв`язку з тим, що 08 жовтня 2024 року державним виконавцем до Державної казначейської служби України направлено для подальшого виконання виконавчий лист № 204/6150/18, виданий 29 травня 2023 року Красногвардійським районним судом м. Дніпропетровська.

У пункті 9 частини 1 статті 34 Закону України «Про виконавче провадження» визначено, що виконавець зупиняє вчинення виконавчих дій у разі надіслання виконавчого документа до центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, у випадку, передбаченому частиною третьою статті 4 Закону України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень».

Тобто, з аналізу вищевказаної норми вбачається, що зупинення вчинення виконавчих дій є обов`язком виконавця у випадку надіслання виконавчого документа до центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, у випадку, передбаченому частиною третьою статті 4 Закону України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень».

За таких обставин, оскільки вчинення виконавчих дій зупинено головним державним виконавцем Мороз Л.Є. саме у зв`язку з направленням виконавчого документу для подальшого виконання до Державної казначейської служби України, то дії виконавця є правомірними та узгоджуються з положеннями п. 9 ч. 1 ст. 34 Закону України «Про виконавче провадження», виконавець діяв правомірно та в межах наданих йому законом повноважень.

Згідно з ч. 3 ст. 35 Закону України «Про виконавче провадження» у випадку, передбаченому пунктом 9 частини першої статті 34 цього Закону, виконавець зупиняє вчинення виконавчих дій до надходження від центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, повідомлення про перерахування коштів на відповідний рахунок органу державної виконавчої служби або стягувачу.

Після усунення обставин, що стали підставою для зупинення вчинення виконавчих дій, виконавець не пізніше наступного робочого дня з моменту, коли йому стало про це відомо, зобов`язаний продовжити примусове виконання рішення у порядку, встановленому цим Законом, про що виносить відповідну постанову (частина 5 статті 35 Закону України «Про виконавче провадження»).

Судом встановлено, що 11 листопада 2024 року Головним державним виконавцем Шевченківського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Мороз Л.Є. було винесено постанову про поновлення вчинення виконавчих дій, якою поновлено виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа № 204/6150/18, виданого Красногвардійським районним судом м. Дніпропетровська 29 травня 2023 року (а.с. 77 (зворотній бік) - 78).

У вказаній постанові зазначено, що листом Державної казначейської служби України № 5-06-06/24777 повернуто оригінал виконавчого документа без виконання, оскільки відповідно до пункту 9-2 Порядку виконання рішень про стягнення коштів з державного та місцевого бюджетів або боржників рішення суду не підлягає виконанню Казначейством. Таким чином обставин, що стали підставою для зупинення вчинення виконавчих дій, відсутні.

Відповідно до ст. 451 ЦПК України за результатами розгляду скарги суд постановляє ухвалу. У разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника).

Якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця і право заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги.

Проаналізувавши все вищенаведене та оцінивши наявні у справі докази в їх сукупності, оскільки оскаржувані дії головного державного виконавця щодо зупинення вчинення виконавчих дій та постанова про зупинення вчинення виконавчих дій від 08 жовтня 2024 року у виконавчому провадженні № 71963304 відповідали вимогам Закону України «Про виконавче провадження», були вчинені виконавцем відповідно до закону та в межах повноважень державного виконавця, а також з урахуванням того, що виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа № 204/6150/18, виданого 29 травня 2023 року, на теперішній час поновлено, суд приходить до висновку, що прав заявника при винесені оскаржуваної постанови порушено не було, що є підставою для відмови у задоволенні скарги в цій частині.

Щодо вимог скарги ОСОБА_1 в частині вимог про встановлення судового контролю за виконанням ухвали Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 14 листопада 2022 року по справі № 204/6150/18-ц та зобов`язання надати письмовий звіт про фактичне виконання вказаної ухвали суду, суд зазначає, що передбачені процесуальним законом підстави (розділ VII «Судовий контроль за виконанням судових рішень» ЦПК України) для їх задоволення в процесі розгляду скарги на дії або бездіяльність державного виконавця під час виконання судового рішення відсутні, а тому у задоволенні вимог скарги в цій частині слід відмовити.

Оцінюючи у сукупності усі інші аргументи сторін, наведені ними в обґрунтування своїх вимог або заперечень, суд до уваги їх не бере, оскільки вони не відносяться до предмета спору та є явно необґрунтованими.

Таким чином, дослідивши всебічно, повно, безпосередньо та об`єктивно наявні у справі докази, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, з`ясувавши усі обставини справи, на які сторони посилалися як на підставу своїх вимог і заперечень, з урахуванням того, що відповідно до ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичної особи, суд приходить до переконливого висновку, що у задоволенні скарги ОСОБА_1 слід відмовити у повному обсязі.

На підставі ст.ст. 1, 18, 34, 35, 74 Закону України «Про виконавче провадження», керуючись ст.ст. 2, 4, 18, 76-82, 259, 260, 268, 447, 448, 450, 451 ЦПК України, -

У Х В А Л И В:

У задоволенні скарги ОСОБА_1 на дії органу примусового виконання Головного державного виконавця Шевченківського відділу державної виконавчої служби у м. Києві ЦМУ МЮ (м. Київ) Мороз Лесі, по цивільній справі № 204/6150/18 за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «БАНК ФОРУМ» про стягнення середньої заробітної плати за час вимушеного прогулу та моральної шкоди, боржник Фонд гарантування вкладів фізичних осіб - відмовити.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення, якщо інше не передбачено ЦПК України. Ухвали, що постановлені судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, набирають законної сили з моменту їх підписання суддею (суддями).

Ухвала може бути оскаржена протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду. Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому ухвали суду.

Суддя Д. Л. Черкез