Справа № 555/999/23
Номер провадження 2/555/56/24
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 вересня 2024 року

Березнівський районний суд Рівненської області в складі :

головуючий суддя - Старовецька Ю.В.

при секретарі Оксенюк Ю.Ю.

за участю позивача ОСОБА_1

представника органу опіки та піклування - Колесник О.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Березне цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача орган опіки та піклування Березнівської міської ради Рівненського району Рівненської області до ОСОБА_2 про усунення перешкод у спілкуванні з внучкою,-

В С Т А Н О В И В:

І.Стислий виклад позиції позивача

Позивач в обґрунтування заявлених вимог покликається на те, що між його сином ОСОБА_3 та невісткою ОСОБА_2 04.12.2012 року було укладено шлюб. ОСОБА_4 та ОСОБА_2 є батьками неповнолітньої дитини ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . 13.07.2022 року невістка ОСОБА_2 разом з внучкою виїхали в Королівство Норвегія, м.Раккестад. З 27.01.2023 року між позивачем та внучкою припинився зв`язок, причиною чого, як вважає ОСОБА_1 , є вчинення невісткою йому перешкод у спілкуванні з внучкою шляхом відібрання телефону.

З метою усунення зазначених перешкод та відновлення зв`язку зі своєю внучкою, він був вимушений звернутися до Міністерства закордонних справ України, Президента України, Рівненського районного управління поліції відділення поліції № 4 ГУ Національної поліції в Рівненській області та до виконавчого комітету Березнівської міської ради.

Однак, на час звернення до суду спілкування між ним та внучкою не відновлено.

На підставі наведеного, з урахуванням положень ст.257 Сімейного кодексу України, просить усунути перешкоди у здійсненні його прав щодо виховання внучки ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та зобов`язати ОСОБА_2 не чинити перешкоди ОСОБА_1 у спілкуванні з внучкою ОСОБА_5 , визначивши такі способи участі дідуся у вихованні та спілкуванні з дитиною, а саме: мати необмежене право спілкування особисто з дитиною (внучкою) ОСОБА_5 шляхом поштового, телефонного, електронного зв`язку, Інтернет - зв`язку та іншого засобу зв`язку, у зручний для дитини час.

Позивач ОСОБА_1 заявлені вимоги підтримав, вказавши, що після того, як невістка з внучкою виїхали за кордон, він приїздив до них, щоб відвідати внучку, однак невістка дозволила йому поспілкуватись з Діаною лише тричі близько 20 хвилин. Він неодноразово телефонував внучці, щоб поспілкуватись, проте вона не відповідає на телефонні дзвінки. Відповідач забороняє внучці з ним спілкуватись, дитина знаходиться під впливом матері. Вважає, що такими діями відповідач не виконує рішення органу опіки та піклування від 27.04.2023 року №144 про визначення способу участі його у вихованні внучки, а тому він змушений звернутись до суду.

ІІ. Стислий виклад позиції відповідача

Відповідач ОСОБА_2 позовні вимоги не визнала, про що було подано відзив, у якому зазначає, що у зв`язку із військовою агресією російської федерації разом із дочкою виїхала до Королівство Норвегія, м.Раккестад, де зараз і перебувають. Відповідач вказує, що повністю визнає право діда на спілкування з внучкою і не має проти цього заперечень, вона не чинить до того жодних перешкод. Крім того просить прийняти до уваги, що рішенням виконавчого комітету Березнівської міської ради Рівненського району Рівненської області №144 від 27.04.2023 року ОСОБА_1 вже надано можливість спілкуватись з внучкою засобами поштового, телефонного та електронного зв`язку. Відповідач вважає, що позовні вимоги ОСОБА_1 є надуманими, спровоковані певною образою, а тому просить у їх задоволенні відмовити.

Представник відповідача адвокат Турович О.М. підтримала заперечення проти позовних вимог, що викладені у відзиві, вказавши, що між відповідачкою та позивачем існують напружені відносини, чим і зумовлений даний позов. Стороною позивача не надано суду доказів, що ОСОБА_2 дійсно чинить перешкоду у спілкуванні внучки та діда, а тому просить у задоволенні позову відмовити.

Судом була визнана участь відповідачки в судовому засіданні обов`язковою, було запропоновано можливість скористатись відеоконференцзв`язком в системі «Електронний суд», однак ОСОБА_2 не виявила бажання приймати участь у судовому засіданні, так як будь-яких клопотань щодо проведення судового засідання в режимі відеоконференції від неї не надійшло.

ІІІ. Стислий виклад позиції представника третьої особияка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача орган опіки та піклування Березнівської міської ради Рівненського району Рівненської області

Представник третьої особи підтримав заявлені позовні вимоги та просить їх задовольнити, вказуючи, що відповідно до положень ст.257 Сімейного кодексу України баба та дід мають право спілкуватись з своїми внуками та брати участь у їх вихованні.

ІV. Заяви, клопотання, процесуальні дії у справі.

26.05.2023 року було відкрито провадження у справі, справа призначена до розгляду за правилами загального позовного провадження.

09.07.2023 року стороною відповідача було подано відзив.

26.07.2023 року підготовче провадження було закрито, справа була призначена до судового розгляду по суті.

V. Встановлені судом фактичні обставини та відповідні їм правовідносини

Відповідно до свідоцтва про народження серія НОМЕР_1 ОСОБА_3 народився ІНФОРМАЦІЯ_2 , його батьками є ОСОБА_1 та ОСОБА_6 .

Згідно свідоцтва про шлюб серія НОМЕР_2 ОСОБА_3 та ОСОБА_7 зареєстрували шлюб 04.12.2012 року.

Із свідоцтва про народження серія НОМЕР_3 встановлено, що ОСОБА_5 народилась ІНФОРМАЦІЯ_3 , її батьками є ОСОБА_3 та ОСОБА_2 .

Як вбачається із звернень ОСОБА_1 звертався до Президента України, міністра закордонних справ України щодо повернення внучки в Україну.

Згідно талону-повідомлення Єдиного обліку №312 про прийняття і реєстрацію заяви (повідомлення) про кримінальне правопорушення ОСОБА_1 звернувся до ВП №4 Рівненського РУП з приводу вжиття заходів щодо розшуку внучки ОСОБА_5 .

Відповідно до рішення виконавчого комітету Березнівської міської ради Рівненського району Рівненської області від 27.04.2023 року №144 діду ОСОБА_1 визначено спосіб участі діда у вихованні внучки ОСОБА_5 шляхом спілкування з нею засобами телефонного, поштового електронного та іншого зв`язку.

Свідок ОСОБА_6 дала показання про те, що її невістка ОСОБА_2 із дочкою ОСОБА_5 після початку військової агресії російської федерації разом із дочкою виїхала до Королівство Норвегія, де стали проживати у будинку старшої дочки свідка та позивача. Спочатку вони з чоловіком мали змогу спілкуватись з невісткою та внучкою. Однак з січня 2023 року між невісткою та їх старшою донькою стали виникати конфліктні ситуації, а тому невістка переїхала з внучкою до іншого будинку, що надавався біженцям. Коли свідок та чоловік приїхали відвідати внучку до Норвегії, то невістка не дозволила їм зайти до будинку, вони мали змогу побачити внучку лише кілька хвилин в кафе та на вулиці. Після цього також ОСОБА_8 стала уникати телефонних дзвінків свідка та позивача, лише зрідка відповідала на її текстові повідомлення. Були випадки, коли ОСОБА_8 спілкувалась з батьком і свідок намагалась з нею поговорити по відозв`язку, однак дитина, наче, лякалась і не спілкувалась з нею. Згодом ОСОБА_8 взагалі перестала відповідати на телефонні дзвінки дідуся. Свідок також вказала, що виникнення напружених відносин із невісткою, ОСОБА_8 завжди була прихильною до бабусі та дідуся, казала, що любить їх.

Згідно скриншоту з планшету, що був наданий суду позивачем, ОСОБА_1 неодноразово телефонував на мобільний телефон внучки, однак дзвінки не були прийняті.

VІ. Норми права, які застосовував суд, мотиви суду.

Згідно норми ч.2 Сімейного кодексу України Сімейний кодекс України регулює сімейні особисті немайнові та майнові відносини між бабою, дідом, прабабою, прадідом та внуками, правнуками, рідними братами та сестрами, мачухою, вітчимом та падчеркою, пасинком.

Відповідно до ст.18 Сімейного кодексу України кожен учасник сімейних відносин, який досяг чотирнадцяти років, має право на безпосереднє звернення до суду за захистом свого права або інтересу.

Кожен учасник сімейних відносин має право на судовий захист (ч.10 ст.7 Сімейного кодексу України).

Згідно ст.1 Закону України «Про охорону дитинства», контакт з дитиною - це реалізація матір`ю, батьком, іншими членами сім`ї та родичами, у тому числі тими, з якими дитина не проживає, права на спілкування з дитиною, побачення зазначених осіб з дитиною, а також надання їм інформації про дитину або дитині про таких осіб, якщо це не суперечить інтересам дитини.

Положення ст.257 Сімейного кодексу України визначає, що баба, дід, прабаба, прадід мають право спілкуватися зі своїми внуками, правнуками, брати участь у їх вихованні. Батьки чи інші особи, з якими проживає дитина, не мають права перешкоджати у здійсненні бабою, дідом, прабабою, прадідом своїх прав щодо виховання внуків, правнуків. Якщо такі перешкоди чиняться, баба, дід, прабаба, прадід мають право на звернення до суду з позовом про їх усунення.

Відповідно до ч. 1 ст. 263 СК України спір щодо участі баби, діда у вихованні дитини вирішується судом відповідно до статті 159 цього Кодексу.

За змістом ч.1 ст.159 Сімейного кодексу України якщо той із батьків, з ким проживає дитина, чинить перешкоди тому з батьків, хто проживає окремо, у спілкуванні з дитиною та у її вихованні, зокрема якщо він ухиляється від виконання рішення органу опіки та піклування, другий із батьків має право звернутися до суду з позовом про усунення цих перешкод.

За правилами частини другої статті 159 Сімейного кодексу України суд визначає способи участі одного з батьків у вихованні дитини (періодичні чи систематичні побачення, можливість спільного відпочинку, відвідування дитиною місця його проживання тощо), місце та час їхнього спілкування.

Пунктами 1, 2 статті 3 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 року, ратифікованої Верховною Радою України 27.02.1991 року, передбачено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Одним із найважливіших прав дитини є право на сімейне виховання. Це право полягає, перш за все, у наданні дитині можливості жити і виховуватися в сім`ї. Право дитини на сімейне виховання включає також право на спілкування з іншими членами сім`ї: дідом, бабою, братами, сестрами, іншими родичами.

Положення статті 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод поширюються, у тому числі, і на відносини між бабою, дідом та онуками, якщо між ними існують достатньо тісні зв`язки (рішення ЄСПЛ у справі «Kruskic v. Croatia» від 25.11.2014, §108). ЄСПЛ зазначає, що держава повинна за загальним правилом забезпечити збереження сімейного зв`язку там, де він існує. Відносини між бабою, дідом і онуками за своїм характером відрізняються від відносин між батьками і дітьми і, зокрема вимагають меншого ступеня захисту. Право на повагу до сімейного життя баби, діда у відносинах з їхніми онуками передбачає, у першу чергу, право підтримувати звичайні стосунки з онуками, навіть якщо такий контакт зазвичай відбувається за згодою особи, яка має батьківську відповідальність» (рішення ЄСПЛ у справі «Bogonosovy v. Russia» від 05.03.2019, § 82).

Подібні правові висновки щодо врахування найкращих інтересів дитини висловлені у рішенні ЄСПЛ від 23.07.2019 у справі «Швець проти України» (заява № 22208/17), а також у постанові Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду у постанові від 12 квітня 2021 року у справі № 638/12278/15 (провадження № 61-14491сво20).

Законодавцем визначено механізм здійснення права баби та діда, прабаби, прадіда на виховання внуків і правнуків, який проявляється в: (а) покладенні обов`язку на батьків чи інших осіб, з якими проживає дитина не перешкоджати у здійсненні бабою, дідом, прабабою, прадідом своїх прав щодо виховання внуків, правнуків; (б) закріпленні права баби діда, прабаби, прадіда у разі наявності перешкод у вихованні та спілкуванні із внуками, правнуками на звернення до суду з позовом про їх усунення (частини друга, третя статті 257 Сімейного кодексу України).

Досліджені в судовому засіданні докази вказують на те, що між позивачем як дідом та відповідачкою ОСОБА_2 як матір`ю неповнолітньої дитини не досягнуто згоди з приводу участі позивача у вихованні внучки та спілкуванні з нею, між внучкою та дідом відсутня комунікація, що свідчить про те, що рішення органу опіки та піклування, на яке покликалась ОСОБА_2 , відповідачем не виконується, що перешкоджає реалізації прав позивача як діда на спілкування з внучкою та участь у її вихованні.

Дитина має право підтримувати на регулярній основі особисті і прямі контакти зі своїми родичами, за винятком випадків, коли це суперечить її інтересам. Судом не було здобуто жодних доказів, які б вказували на те, що спілкуванні із дідом суперечило б інтересам дитини.

VІІ. Висновок суду

Таким чином, з урахування вищевикладених обставин, суд доходить до висновку, що позов підлягає до задоволення.

Керуючись ст.257 Сімейного кодексу України, ст.ст. 263-265 ЦПК України,-

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача орган опіки та піклування Березнівської міської ради Рівненського району Рівненської області до ОСОБА_2 про усунення перешкод у спілкуванні з внучкою задовольнити.

Зобов`язати ОСОБА_2 не чинити перешкод ОСОБА_1 у спілкуванні з внучкою ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визначивши такі способи участі діда ОСОБА_1 у вихованні та спілкуванні з внучкою, а саме право необмеженого спілкування особисто з внучкою шляхом поштового, телефонного, електронного, інтернет-зв`язку у зручний для дитини час.

Сторони справи:

Позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , проживає за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідач ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , останнє відоме зареєстроване місцепроживання: АДРЕСА_1 , місце фактичного проживання: м.Раккестад КоролівствоНорвегія.

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача: орган опіки та піклування Березнівської міської ради Рівненського району Рівненської області, м.Березне вул.Київська,5 Рівненського району Рівненської області

Апеляційну скаргу може бути подано протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення суду до Рівненського апеляційного суду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя: Старовецька Ю. В.