Провадження №2/523/5643/24
УХВАЛА

про забезпечення позову у справі

02.12.2024 року м. Одеса

Суворовський районний суд міста Одеси

у складі: головуючої судді Кремер І.О.,

з участю секретаря судового засідання Орлова В.Я

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань № 24 в м. Одеса заяву представника позивачки ОСОБА_1 ОСОБА_2 про забезпечення позову в рамках розгляду цивільної справи № 523/14372/24 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про поділ майна подружжя, -

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Суворовського районного суду м. Одеси перебуває цивільна справа № 523/14372/24 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про поділ майна подружжя.

Суд констатує, що від представника позивачки ОСОБА_2 надійшла заява про забезпечення позову. Обґрунтовуючи вимоги вказаної заяви позивачка вказує на те, що у вказаному позові ОСОБА_1 просить суд ухвалити рішення, яким в порядку поділу майна подружжя просить визнати за нею право власності на 1/2 частину житлової квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 . Оскільки, станом на сьогоднішній день між сторонами існує спір з приводу вказаної вище житлової квартири, яка була придбана подружжям у період шлюбу та є спільним сумісним майном подружжя, представник позивача вказує на те, що наявні ризики того, що відповідач ОСОБА_3 , за яким зареєстроване право власності на вказану квартиру, відчужить вказане майно.

У зв`язку з цим, просить суд вжити заходи забезпечення позову у виді накладення арешту на нерухоме майно, а саме житлову квартиру, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 .

Позивачка ОСОБА_1 та представник позивачки ОСОБА_2 у судове засідання не з`явилися.

Відповідач ОСОБА_3 та представник відповідача ОСОБА_4 у судове засідання не з`явилися.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали заяви та справи, суд доходить на ступного висновку.

Згідно приписів п. 1 ч. 2 ст. 150 ЦПК України позов забезпечується накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб.

Відповідно до ч. 2 ст. 149 ЦПК України забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Відповідно до ст. 151 ЦПК України заява про забезпечення позову подається в письмовій формі, підписується заявником і повинна містити: предмет позову та обґрунтування необхідності забезпечення позову; ціну позову, про забезпечення якого просить заявник.

Відповідно до роз`яснень Постанови № 9 Пленуму Верховного суду України "Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову" від 22 грудня 2006 року, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитись зокрема в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову, з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідного виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовними вимогами.

По справі встановлено, що 19.01.2019 року між ОСОБА_3 та ОСОБА_1 було зареєстровано шлюб, який рішення Суворовського районного суду м. Одеси від 25.01.2024 року за результатами розгляду справи № 523/14643/23 було розірвано.

03.12.2021 року на підставі Договору купівлі продажу відповідачем ОСОБА_3 було придбано житлову за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 46.9 кв.м., житловою площею 31,8 кв.м.

Даний факт підтверджується наявною у матеріалах справи копіями Договору купівлі продажу від 03.12.2021 року, посвідченого приватним нотаріусом Одеського МНО Заботкіною Т.Ю. та Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 288394298 від 03.12.2021 року.

Таким чином, житлова квартира за адресою: АДРЕСА_1 була придбана за час перебування ОСОБА_1 та ОСОБА_3 у зареєстрованому шлюбі.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 12 лютого 2020 року у справі № 381/4019/18 (провадження № 14-729цс19) вказано, що: «співмірність передбачає співвідношення судом негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати внаслідок невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, вартості майна, на яке він заявляє клопотання накласти арешт, чи майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії. Заходи забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду і повинні застосовуватися лише в разі необхідності, оскільки безпідставне звернення до таких дій може спричинити порушення прав та законних інтересів інших осіб чи учасників процесу. Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. [...] Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд повинен співвідносити негативні наслідки від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати внаслідок невжиття цих заходів. [...] Необхідність застосування заходів забезпечення випливає з фактичних обставин справи, які свідчать про наявність підстав вважати, що незастосування цього заходу призведе до утруднення чи унеможливлення виконання рішення суду в разі задоволення позову».

Суд вважає за необхідне зазначити, що під час вирішення питання щодо забезпечення позову, обґрунтованість позову судом не досліджується, адже питання обґрунтованості заявлених позовних вимог є предметом дослідження судом під час розгляду спору по суті і не вирішується ним під час розгляду заяви про забезпечення позову. Зокрема, це стосується і питання порушеного права позивача. Суд повинен лише пересвідчиться, що між сторонами виник спір.

Таке правозастосування узгоджується із висновками Верховного Суду, викладеними у постановах від 17 грудня 2018 року у справі № 914/970/18, від 25 вересня 2019 року у справі № 320/3560/18, провадження № 61-5051св19, від 10 листопада 2020 року у справі № 910/1200/20, які враховуються судом до спірних правовідносин, згідно ч.4 ст. 263 ЦПК України.

Особа, яка подала заяву про забезпечення позову, повинна обґрунтувати причини звернення із такою заявою до суду. З цією метою обов`язковим є подання доказів наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу забезпечення позову ст. 151 ЦПК України.

Суд констатує, що в рамках розгляду даної справи представником відповідача ОСОБА_4 було подано до суду відзив на позовну заяву, в якому представник відповідача просить суд відмовити у задоволенні даного позову. Так, обґрунтовуючи свої заперечення проти позову, представник відповідача вказує на те, що житлова квартира за адресою: АДРЕСА_1 , яка є предметом розгляду даної справи, хоч і була придбана за час перебування сторін у зареєстрованому шлюбі, однак не за спільні кошти подружжя, а за кошти батьків відповідача ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , які здійснили відчуження належного їм майна, а грошові кошти передали ОСОБА_1 та ОСОБА_3 для придбання спірної квартири, щоб молода родина не брала кошти у кредит.

З урахуванням викладених стороною позивача обставин у позовній заяві та заперечень сторони відповідача у відзиві на позовну заяву, суд приходить до висновку, що між сторонами дійсно існує спір щодо права власності на об`єкт нерухомості, а саме житлової квартира за адресою: АДРЕСА_1 .

В даному випадку, суд вважає, що забезпечення позову є ефективним захистом прав сторони по справі.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

Забезпечення позову це вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача проти несумлінних дій відповідача (який може сховати майно, продати знищити або знецінити його), що гарантує реальне виконання позитивно прийнятого рішення. Забезпечення позову спрямоване, перш за все, проти несумлінних дій відповідача, який за час розгляду справи може приховати майно, продати, знищити чи знецінити його тощо.

Підставою забезпечення позову є обґрунтоване припущення заявника, що невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Тобто, забезпечення позову по суті це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних з ним інших осіб з метою забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника). Зазначені обмеження встановлюються ухвалою суду, вони діють до заміни судом виду забезпечення позову або скасування заходів забезпечення позову.

Заходи забезпечення позову повинні бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. Співмірність передбачає співвіднесення судом негативних наслідків від вжиття заходів до забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, та майнових наслідків накладення арешту.

Метою вжиття заходів щодо забезпечення позову є уникнення можливого порушення в майбутньому прав та охоронюваних законом інтересів позивача, а також можливість реального виконання рішення суду та уникнення будь-яких труднощів при виконанні у випадку задоволення позову.

Під час вирішення питання щодо забезпечення позову, обґрунтованість позову не досліджується, адже питання обґрунтованості заявлених позовних вимог є предметом дослідження судом під час розгляду спору по суті і не вирішується ним під час розгляду заяви про забезпечення позову.

Арешт майна це накладення заборони на право розпоряджатися майном з метою його збереження до визначення подальшої долі цього майна.

Судом враховано, що спосіб забезпечення позову, про застосування якого просить позивач, є співмірним із заявленими позовними вимогами, оскільки забезпечення позову шляхом накладення арешту на житлову квартиру за адресою: АДРЕСА_1 , право власності на яке зареєстроване за ОСОБА_3 , жодним чином не позбавляє власника права володіння ним.

Крім того, згідно п. 10 постанови Пленуму ВСУ N 9 від 22.12.2006 року "Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову" заходи забезпечення позову мають тимчасовий характер і діють до виконання рішення суду, яким закінчується розгляд справи по суті. Або згідно положень ч. 7 ст. 158 ЦПК України, у разі ухвалення судом рішення про задоволення позову заходи забезпечення позову продовжують діяти протягом дев`яноста днів з дня набрання вказаним рішенням законної сили або можуть бути скасовані за вмотивованим клопотанням учасника справи.

Вжиття заходів забезпечення позову буде мати наслідком лише збереження існуючого становища до розгляду даної справи по суті та ніяким чином не зумовить фактичного вирішення спору по суті. А у випадку залишення позову без розгляду, закриття провадження у справі або у випадку ухвалення рішення щодо повної відмови у задоволенні позову суд у відповідному судовому рішенні зазначає про скасування заходів забезпечення позову (ст. 158 ЦПК України).

Отже, суддя враховує розумність та співрозмірність заходів забезпечення позову із заявленими позовними вимогами, враховує наслідки вказаного заходу забезпечення позову, наявність обґрунтованої підозри в порушеннях та діях, які можуть істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду, а тому суд приходить до переконання, що подана стороною позивача заява про забезпечення позову підлягає задоволенню.

Відповідно до ч. 1 ст. 157 ЦПК України ухвала суду про забезпечення позову є виконавчим документом та має відповідати вимогам до виконавчого документа, встановленим законом. Така ухвала підлягає негайному виконанню з дня її постановлення незалежно від її оскарження і відкриття виконавчого провадження.

Керуючись ст.ст. 149 153, 260, 354 ЦПК України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Заяву представника позивачки ОСОБА_1 ОСОБА_2 про забезпечення позову в рамках розгляду цивільної справи № 523/14372/24 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про поділ майна подружжя задовольнити.

Накласти арешт на житлову квартиру за адресою: АДРЕСА_2 , загальною площею 46,9 кв.м., житловою площею 31,8 кв.м., реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 100, що належить на праві власності ОСОБА_3 .

Копію ухвали для виконання направити сторонам, Управлінню державної реєстрації юридичного департаменту Одеської міської ради.

Учасники справи:

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , мешканка: АДРЕСА_3 .

Відповідач: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_4 .

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення, якщо інше не передбачено цим Кодексом.

Ухвали, що постановлені судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, набирають законної сили з моменту їх підписання суддею (суддями).

Ухвала може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня складання повної ухвали суду.

Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання.

У зв`язку з періодичною та довготривалою відсутністю електроенергії в приміщенні Суворовського районного суду м. Одеси, повний текст ухвали суду складено 19 грудня 2024 року.

Суддя Суворовського

районного суду м. Одеси: І.О. Кремер