Провадження №2/523/105/24
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"10" грудня 2024 р. Суворовський районний суд міста Одеси в складі

головуючого - судді Сувертак І.В.

при секретарі Мельніченко Г. О.

розглянув в відкритому судовому засіданні в залі суду №5 в місті Одесі в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом

ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до ОСОБА_2 (адреса реєстрації: АДРЕСА_2 ), треті особи: Пересипська (Суворовська) районна адміністрація Одеської міської ради (65025, м. Одеса, пр. Добровольського, буд. 106), Управління державного архітектурно-будівельного контролю Одеської міської ради (65009, м. Одеса, вул. Черняховського, буд. 6) про поділ домоволодіння з припиненням права спільної часткової власності, визнання права власності,

Установив

Позивач звернувся з позовом до суду про поділ домоволодіння та визнання права власності. Свої вимоги мотивує тим, що він є власником 20/1000 частин домоволодіння, яке розташоване за адресою: АДРЕСА_3 , на підставі дублікату договору купівлі-продажу від 09 червня 2007 року, посвідченого приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу І.П. Юрченко та зареєстровано в реєстрі за №Д-134 та право власності за означену частку зареєстровано у Державному реєстрі прав власності 01.06.2018 року. Також позивач посилається на те, що його частка складається з примещь в літ. «А», 2- житлова, житловою площею 14,9 кв.м., 1- коридор, 3 санвузол, 4 кухня, 1/8 сход. клітини ХХХУІІ, 1/6 сход. клітини ХL, 22/1000 огорожі №1-3 та фактично є відокремленною квартирою АДРЕСА_4 .

Ухвалою Суворовського районного суду м.Одеси від 01 грудня 2023 року було відкрито провадження по справі та надано відповідачу строк для подання відзиву на позовну заяву, третім особам надання пояснень. (а.с. 42).

Ухвалою Сувороського районного суду м. Одеси від 01.12.2023 року було задоволенно клопотання позивача про витребування доказів та витребувано від Відділу державної реєстрації прав на нерухоме майно Управління державної реєстрації Юридичного департаменту Одеської міської ради копії документів на підставі яких державним реєстратором КП «Агенція реєстраційних послуг», Мельник Т.І. було проведено реєстрацію на квартиру за номером АДРЕСА_5 (номер запису про право власності 33520154, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 101). (а.с. 44,45).

05 січня 2024 року від третьої особи - Пересипська районна адміністрація Одеської міської ради (), надійшло клопотання про слухання справи за її відсутності. (а.с. 112-114).

16 січня 2024 року від третьої особи - Управління державного архітектурно-будівельного контролю Одеської міської ради () надійшло пояснення щодо позову. (а.с. 93-98).

06 лютого 2024 року ухвалою Суворовського районного суду м.Одеси по справі було призначено судову будівельно-технічну експертизу, на вирішення якої були поставлені наступні питання: чи можливо поділити домоволодіння, яке розташоване за адресою: АДРЕСА_3 на окремі квартири ? Чи можна виділити 20/1000 частин домоволодіння, яке розташовано за адресою: АДРЕСА_3 , та належить ОСОБА_1 на підставі дублікату договору купівлі-продажу від 09.06.2007 року, посвідченого приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу І. П. Юрченко та зареєстровано в реєстрі за №Д-134 в самостійний об`єкт нерухомості - квартиру, загальною площею 29, 0 кв.м., житловою площею - 14,9 кв.м., яка складається з: коридору - 3,6 кв.м., житлової - 14,9 кв.м., кухні 7. На час проведення експертизи провадження у справі було зупинено. (а.с. 127,128).

20 березня 2024 року на адресу суду повернулась цивільна справа №523/20642/23 разом з Висновком експерта від 19 березня 2024 року.

Ухвалою Суворовського районного суду м.Одеси від 20 березня 2024 року було відновлено провадження у справі. (а.с. 140).

Ухвалою Суворовського районного суду м.Одеси від 02 липня 2024 року було закрито підготовче провадження та призначено судовий розгляд по суті позову. (а.с. 152,153).

Представник позивача надала на адресу суду клопотання про розгляд справи у її відсутності. (а.с. 159).

Відповідач в судове засідання не прибув, про розгляд справи повідомлявся належним чином за встановленою адресою реєстрації, подав клопотання про слухання справи за його відсутності, проти задоволення позову не заперечував. (а.с. 160).

З`ясувавши обставини справи, дослідив та проаналізував матеріали справи, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог в повному обсязі.

Суд встановив наступні обставини.

Позивачу належить на праві власності 20/1000 частин домоволодіння, яке розташоване за адресою: АДРЕСА_3 , на підставі дублікату договору купівлі-продажу від 09 червня 2007 року, посвідченого приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу І.П. Юрченко та зареєстровано в реєстрі за №Д-134. Право власності на означену частку зареєстровано за позивачем у Державному реєстрі прав власності 01.06.2018 року, що підтверджується Витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності за індексним номером 126085783. (а.с. 6,7).

В цілому домоволодіння, яке розташоване за адресою: АДРЕСА_3 , складається з літ. «А», «Б» - житлові будинки, загальною площею 1332,2 кв.м., житловою площею 533,1 кв.м., та надвірних споруд означених в схематичному плані 1-3 огорожі, розташованого на земельній ділянці загальною площею 467 кв.м., яка знаходиться у фактичному користуванні.

Власником квартири АДРЕСА_5 на підставі договору купівлі-продажу від 02.06.2022 року, посвідченого приватним нотаріусом Л.С. Щукіною Одеського міського нотаріального округу є відповідач по справі ОСОБА_2 що підтверджується інформацією з Державного реєстру за №336923582.

Висновком судового експерта Гончар Н.В. від 19.03.2024 року за №205 встановлено, що існує технічна можливість відповідно до вимог нормативно-правових актів у галузі будівництва виділити у натурі в самостійну одиницю та окремий об`єкт нерухомості 20/1000 частин домоволодіння (квартира АДРЕСА_6 та належать ОСОБА_1 на підставі дублікату договору купівлі-продажу від 09.06.2007 року, посвідченого приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу І. П. Юрченко та зареєстрованого в реєстрі за №Д-134 в самостійний об`єкт нерухомості квартиру, загальною площею 29,0 кв.м., житловою площею 14,9 кв.м., яка складається з: коридору 3,6 кв.м., житлової 14,9 кв.м., кухні 7,9 кв.м., санвузлу 2,6 кв.м. в зв`язку з тим, що зазначена частка (кв. АДРЕСА_4 ): має окремий вихід на сходову клітину, і дальше на прибудинкову територію загального користування, може самостійно функціонувати (має житлові та підсобні приміщення згідно нормативних вимог); виділення даної частки в окремий об`єкт нерухомості відповідає вимогам ДБН; підключена до самостійних інженерних мереж з індивідуальними лічильниками; приміщення, що пропонується до виділу, знаходяться в доброму технічному стані. Також, частки сходових клітин та огорожі, а саме: 1/8 сход. клітини ХХХУІІ, 1/6 сход. клітини ХL, 20/1000 огорожі №1-3, які зазначені в договорі купівлі-продажу частини домоволодіння є допоміжними приміщеннями житлового будинку та спільним майном і спільною сумісною власністю співвласників, яким вільно користуються всі співвласники багатоквартирного житлового будинку.

Відповідно до ч. 1 ст. 355 ЦК України майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно).

Згідно ч. 1 ст. 356 ЦК України власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю.

Частиною 1 ст. 364 ЦК України встановлено, що співвласник має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності.

Згідно ч. 3 ст. 364 ЦК України у разі виділу співвласником у натурі частки із спільного майна для співвласника, який здійснив такий виділ, право спільної часткової власності на це майно припиняється. Така особа набуває право власності на виділене майно, і у випадку, встановленому законом, таке право підлягає державній реєстрації.

Відповідно до ч. 4 ст. 364 ЦК України договір про виділ у натурі частки з нерухомого спільного майна укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню.

Окрім того, ст. 367 ЦК України передбачено, що майно, що є у спільній частковій власності, може бути поділене в натурі між співвласниками за домовленістю між ними. У разі поділу спільного майна між співвласниками право спільної часткової власності на нього припиняється . Договір про поділ нерухомого майна, що є у спільній частковій власності, укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню.

Відповідно до висновкив Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства, що регулює право приватної власності громадян на жилий будинок» N 7 від 04.10.91 при вирішенні справ про виділ в натурі часток жилого будинку, що є спільною частковою власністю, судам належить мати на увазі, що, виходячи зі змісту ст.115 ЦК, це можливо, якщо кожній із сторін може бути виділено відокремлену частину будинку з самостійним виходом (квартиру). Виділ також може мати місце при наявності технічної можливості переобладнати приміщення в ізольовані квартири.

Європейський суд з прав людини вказав, що пункт перший статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними, залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).

Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Відповідно до положень ст.77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Згідно зі ст.80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

У відповідності до ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень, крім випадків, встановлених ст. 82 ЦПК України. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Суд сприяє всебічному та повному з`ясуванню обставин по справі, роз`яснює їх права та обов`язки, попереджує про наслідки вчинення або не вчинення процесуальних дій і сприяє здійсненню їх прав у випадках передбачених цим Кодексом.

Право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі передбачено ст. 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Під ефективним засобом слід розуміти такий, що призводить до потрібних результатів, наслідків, дає найбільший ефект і повинен забезпечити поновлення порушеного права та бути адекватним наявним обставинам.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Статтею 15 ЦК України передбачено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, якій не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Керуючись ст.ст. 4-7,1-13, 18, 76-81, 89, 141, 263-265, 258, 263-265, 274, 354 ЦПК України, суд,

Вирішив:

Позовні вимоги ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до ОСОБА_2 (адреса реєстрації: АДРЕСА_2 ), треті особи: Пересипська (Суворовська) районна адміністрація Одеської міської ради (65025, м. Одеса, пр. Добровольського, буд. 106), Управління державного архітектурно-будівельного контролю Одеської міської ради (65009, м. Одеса, вул. Черняховського, буд. 6) про поділ домоволодіння з припиненням права спільної часткової власності, визнання права власності задовольнити.

Виділити ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ) в натурі із спільної часткової власності 20/1000 частин домоволодіння, що розташовані за адресою: АДРЕСА_3 , в самостійний об`єкт нерухомості квартиру ( АДРЕСА_4 ), загальною площею 29,0 кв.м., житловою площею 14,9 кв.м. з припиненням права спільної часткової власності.

Визнати за ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ) право власності на самостійну одиницю на виділені в натурі 20/1000 частин домоволодіння, а саме квартиру за АДРЕСА_6 , яка складається з: коридору 3,6 кв.м., житлової 14,9 кв.м., кухні 7,9 кв.м., санвузлу 2,6 кв.м., загальною площею 29,0 кв.м., житловою площею 14,9 кв.м. з залишенням земельної ділянки, частки сходових клітин та огорожі, а саме: 1/8 сход. клітини ХХХУІІ, 1/6 сход. клітини ХL, 20/1000 огорожі №1-3 у спільному користуванні ОСОБА_1 та інших співвласників.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до суду апеляційної інстанції протягом тридцяти днів з дня його проголошення через Суворовський районний суд м. Одеси.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено 18 грудня 2024 року.

Суддя