справа №176/992/24
провадження №2/176/724/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 травня 2024 року Жовтоводський міський суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді Волчек Н.Ю.,

з участю секретаря с/з Ляху В.Л.,

розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , представник позивача, адвокат Турбаєвський Юрій Віталійович до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання малолітньої дитини та встановлення факту самостійного виховання дитини батьком,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області з позовом, де просить стягнути з відповідачки на його користь, аліменти на утримання малолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі частини з усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, до повноліття дитини, починаючи стягнення від дня пред`явлення позову до суду. Встановити факт самостійного виховання малолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 батьком, ОСОБА_1 .

Свої вимоги позивач обґрунтував тим, що після розірвання шлюбу між позивачем та відповідачкою, визначено місце проживання малолітнього ОСОБА_4 разом з батьком, ОСОБА_1 . Відповідачка не виконує свій батьківський обов`язок та не допомагає в необхідній мірі утримувати спільну дитину, у зв`язку з чим позивач змушений звернутись до суду з позовом про стягнення аліментів. Крім того, усвідомлюючи відповідальність за виховання та піклування малолітньої дитини, створення для неї належних соціально-побутових умов проживання, збереження психічного та фізичного здоров`я, духовного та розумового розвитку, позивач вважає, що його дитина повинна проживати разом з ним та вважає за необхідне встановити факт самостійного виховання та утримання малолітньої дитини. Також, позивач звертає увагу, що встановлення факту самостійного виховання позивачем дитини є підставою для безперешкодного переміщення дитини по країні у зв`язку з військовою агресією російської федерації на території України оголошеним воєнним станом на території держави, для здійснення лікування дітей, оздоровлення, можливу зміну місця проживання та розвитку дитини в безпечних умовах, позивачу необхідно постійно підтверджувати факт самостійного виховання батьком неповнолітньої дитини.

Ухвалою судді від 15 квітня 2024 року по справі відкрито провадження та постановлено розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін.

Сторони про розгляд справи судом повідомлялись належним чином.

02.05.2024 від відповідачки ОСОБА_2 до суду надійшов відзив на позов, де остання не визнає позовні вимоги, оскільки 12.04.2023 року між нею та позивачем був укладений нотаріально посвідчений договір про визначення місця проживання дитини, умов її утримання та участі батьків у їх вихованні. Вказаним договором врегульовані всі питання між нею та позивачем, щодо участі матері та батька у житті дитини та відсутності претензій один до одного з питань стягнення аліментів на дитину та утримують дитину спів мірно, добровільно на рівних правах та обов`язках.

Позивач знає про існування вказаного договору про що свідчить його підпис в договорі. Окрім того, вона піклується про свого сина, в зазначений день та час відвідує останнього за місцем проживання батька про що свідчать численні фотознімки разом з сином. Також, вона постійно перебуває на зв`язку з позивачем, цікавиться життям та здоров`ям сина, про що свідчать переписки в месенджерах.

06.05.2024 до суду від представника позивача, адвоката Турбаєвського Ю.В. до суду надійшла відповідь на відзив, де останній зазначив, що при зверненні до суду позивач надав разом із позовною заявою належні та допустимі докази, що підтверджують неналежне виконання своїх батьківських прав та обов`язків в частині утримання спільної дитини, а відповідачки у своєму відзиві на позов без належного спростування заявлених позовних вимог дублює зміст позовної заяви та договору від 12 квітня 2023 року. Крім того, представником відповідачки подані паперові копії електронних доказів (фотографії та роздруківки начебто переписки) що не відповідають цивільному-процесуальному законодавству та не містять посилання, що інформація, яка міститься на електронних доказах відповідає саме предмету спору. Отже, копії електронних доказів сторона позивача ставить під сумнів відповідність поданої копії (паперової копії) оригіналу.

Повно, всебічно та об`єктивно дослідивши у судовому засіданні матеріали справи, суд вважає позов обґрунтованим і таким, що підлягає задоволенню за таких підстав.

Судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини.

Рішенням Крюківського районного суду міста Кременчука Полтавської області від 03.05.2023 року шлюб між сторонами розірвано. /а.с.11-12/

Від шлюбу сторони мають малолітнього сина, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . /а.с.4/

Сторони спільно не проживають. Малолітній син ОСОБА_5 знаходиться на утриманні позивача та проживає разом із ним. /а.с.4 зворот/.

Рішенням виконавчого комітету Жовтоводської міської ради від 11 січня 2024 року №03 місце проживання малолітнього ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , визначено разом з батьком, ОСОБА_1 , 1978 року народження. /а.с.10/

Даним рішенням встановлено, що батько дитини ОСОБА_1 , 1978 року народження, фактично проживає разом з малолітнім ОСОБА_6 за адресою: АДРЕСА_1 .

Мати дитини ОСОБА_2 не заперечує щодо визначення місця проживання малолітнього ОСОБА_4 разом з батьком, позивачем по справі.

Згідно інформації КЗДО №4 «Калинка» на даний час хлопчик проживає з татом, мама проживає у м. Кременчук, дошкільний заклад відвідувала декілька разів, у спілкуванні з вихователем не проявляла цікавість до дитини, вихованням хлопчика займається батько. ОСОБА_7 до закладу приводе і забирає ОСОБА_8 своєчасно, має тісний контакт з вихователями групи з питань навчання та розвитку ОСОБА_8 . ОСОБА_1 створив належні умови для повноцінного проживання, навчання, розвитку та виховання дитини.

Відповідно до акту обстеження житлово-побутових умов від 03 квітня 2024 року батько ОСОБА_1 , 1978 року народження проживає з дитиною ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 в двокімнатній квартирі, розташованій на 4-му поверсі п`ятиповерхівки, квартира вмебльована в наявності електропобутова техніка. Підключені всі комунікації. Санітарно-гігієнічні умови проживання, задовільні. Для дитини виділено окрему кімнату, яка забезпечена всім необхідним для повноцінного життя. Сезонний одяг та взуття в наявності. Продукти харчування в достатній кількості. Мати дитини разом з родиною не проживає.

Довідку ОСББ «Сонячний» суд не бере до уваги, як належний та допустимий доказ, оскільки ОСББ не наділені повноваженнями видавати довідки подібного змісту.

Згідно із довідкою №9 від 25 березня 2024 року та довідкою про доходи, ОСОБА_1 офіційно працевлаштований є викладачем мистецької школи КЗ «Жовтоводська Музична Школа», загальна сума доходу за період з 01 жовтня 2023 року по 31 березня 2024 року без урахування аліментів становить 170076,16 грн.

Відповідачка по справі надала витяг з реєстру застрахованих осіб за період з 2010 по 2022 рік та судячи з даного документу з серпня 2022 року вона ніде не працює та доходів не має.

Крім того, відповідачка надала суду договір про визначення місця проживання дітей, умов їх утримання та участі батьків у їх вихованні, що укладений між сторонами по справі 12.04.2023 року та посвідчений нотаріально, де п. 1.11 зазначено, що в разі визначення місця проживання дитини разом з батьком мати не сплачує аліменти на його утримання.

Відповідно до ч. 4 ст. 157 СК України батьки мають право укласти договір щодо здійснення батьківських прав та виконання обов`язків тим з них, хто проживає окремо від дитини.

Предметом даного договору є визначення місця проживання та дії з виховання, навчання, догляду за дитиною або поєднаних цих елементів, спрямованих на забезпечення нормального фізичного, духовного та морального розвитку дитини. Договір укладається в письмовій формі та підлягає нотаріальному посвідченню.

Статтею 180 Сімейного кодексу України встановлено обов`язок батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Сплата аліментів за рішенням суду є одним із способів виконання обов`язку утримувати дитину тим з батьків, хто проживає окремо від дитини.

За змістом ст. 180, 182 Сімейного кодексу України право на одержання аліментів має той з батьків, з ким проживає дитина.

Згідно з ч. 3 ст. 181 Сімейного кодексу України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом із яким проживає дитина.

Відповідно до ст. 182 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує:

1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини;

2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів;

3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина;

3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав;

3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів;

4) інші обставини, що мають істотне значення.

Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

З аналізу вказаних норм Сімейного кодексу України слідує, що право на отримання аліментів на утримання дитини має той із батьків, з ким проживає дитина.

Отже, обов`язковою умовою для стягнення аліментів на користь одного з батьків є проживання з нею чи з ним самої дитини, на утримання якої власне і стягуються аліменти.

Таким чином п.1.11 договору про визначення місця проживання дітей, укладеного між сторонами на переконання суду є нікчемним, а позивач має право на отримання аліментів від відповідачки на утримання сина, який з ним проживає відповідно до ст. 180, 182 СК України.

Таким чином, суд приходить до висновку, що аліменти з відповідачки мають бути стягнуті у частці від його доходу, як просить позивач у своєму позові, у розмірі частини з усіх видів його заробітку (доходу), але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Стягнення аліментів слід почати з 11 квітня 2024 року.

Відповідно до ч.1 ст. 191 СК України аліменти за рішенням суду присуджуються від дня пред`явлення позову.

Відповідно ст. 430 ЦПК України рішення суду підлягає обов`язковому негайному виконанню в межах суми платежу за один місяць.

Щодо встановлення факту самостійного виховання малолітньої дитини ОСОБА_4 батьком необхідно зазначити наступне.

Судом із досліджених доказів встановлено, що малолітня дитина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 проживає та повністю перебуває на утриманні батька ОСОБА_1 . Він повністю опікується інтересами і потребами сина, піклується про нього, займається його вихованням, слідкує за розвитком, несе витрати на його виховання та навчання. Батьком створені найкращі умови для сина, у нього є своя кімната, де він грається, виконує домашнє завдання, є спальний куточок, де відпочиває, дитина забезпечена іграшками та іншими речами для розвитку. Батько має змогу забезпечити усім необхідним сина постійно слідкує за станом його здоров`я.

Встановлення факту проживання, самостійного виховання та утримання батьком ОСОБА_1 своєї малолітньої дитини необхідне для захисту прав та інтересів дитини, для оформлення документів щодо соціальної допомоги на дитину, вирішення питань щодо переміщення дитини без документального оформлення згоди від матері.

Відповідачка по справі разом з родиною не проживає, проживає у іншому місті, що вже само по собі свідчить, що вона не може в силу віддаленості міст, належним чином здійснювати свої батьківські обов`язки, щодо виховання дитини, та заперечуючи проти позовних вимог, будь-яких доказів про те, що вона належним чином виконує умови договору та достатньо приймає участь у вихованні та утриманні дитини, суду не надала. Роздруківки переписки у соціальних мережах та фотографії не є належними доказами по справі, оскільки їх достовірність та відповідність оригіналу нічим не підтверджена.

Враховуючи вище викладене, суд оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, у контексті першочергового врахування інтересів дитини, які переважають над інтересами батьків, не заперечення матері щодо місця проживання дитини з батьком, з огляду на відсутність обставин, які б свідчили, що проживання дитини з батьком може їй зашкодити, а також те, що встановлено, що заявник самостійно виховує та утримує сина ОСОБА_8 , а також зважаючи на те, що позбавлення батьківських прав одного з батьків дитини є крайнім заходом, суд вважає за необхідне встановити факт самостійного виховання позивачем свого сина, що не позбавляє права матір дитини належним чином виконувати свої батьківські обов`язки в подальшому.

На підставі ст. 141 ЦПК України, у зв`язку із задоволенням позову суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь держави судовий збір у розмірі 1211,20 грн.

На підставі викладеного і у відповідності зі ст.ст. 141, 247, 263-265, 273, 354-355, 430 ЦПК України, суд ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 , представник позивача, адвокат Турбаєвський Юрій Віталійович до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання малолітньої дитини та встановлення факту самостійного виховання дитини батьком задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_2 на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_2 зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , аліменти на утримання малолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу) відповідача, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку та не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісяця, починаючи стягнення з 11 квітня 2024 року до досягнення дитиною повноліття.

Рішення допустити до негайного виконання у межах платежу аліментів за один місяць.

Встановити факт самостійного виховання малолітньої дитини, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 батьком, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 .

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_2 , на користь держави судовий збір у розмірі 1211, 20 грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Дніпровського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя Жовтоводського міського суду

Дніпропетровської області Н.Ю. ВОЛЧЕК