Єдиний унікальний № 371/1485/24
Номер провадження № 2/371/704/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"19" грудня 2024 р. м. Миронівка

Миронівський районний суд Київської області в складі:

головуючого судді Геліч Т.В.

секретаря судового засідання Семерей Л.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом представника позивача ОСОБА_1 адвоката Лушкіна Юрія Петровича до Ржищівської територіальної громади про визнання права власності на нерухоме майно за набувальною давністю,

в с т а н о в и в :

Короткий зміст позовних вимог.

ОСОБА_1 (далі позивач) звернулася до Миронівського районного суду Київської області із позовом до Ржищівської територіальної громади, про визнання права власності на нерухоме майно за набувальною давністю.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначила, що 28.12.2006 разом із сім`єю поселилася в будинку під номером АДРЕСА_1 , оскільки від місцевих жителів дізналася, що вказаний будинок нікому не належить. 21.07.2021 зареєструвалася у вказаному будинку та проживає до даного часу.

За весь період її проживання в будинку (близько 18 років) ніхто своє право на вказаний будинок не заявляв.

З моменту її заселення в будинок і до цього часу постійно, безперервно проживає у вказаному будинку, сплачує комунальні послуги, здійснює догляд за будинком, господарськими спорудами та прилеглою територією, як за власним майном.

Вважає, що має право набути право власності на вказаний будинок за набувальною давністю, на підставі статті 344 ЦК України, оскільки з 2006 року (більше 18 років) відкрито, добросовісно, безперервно володіє та користується нерухомим майном у виді житлового будинку під номером АДРЕСА_1 .

Просила суд визнати за нею право власності за набувальною давністю на житловий будинок.

Процесуальні дії у цивільній справі.

Ухвалою Миронівського районного суду Київської області від 14.10.2024 відкрито загальне позовне провадження у справі та призначено підготовче судове засідання.

Сторони у підготовче підготовче судове засідання не зявилися, про дату та час судовго засідання повідомлені належним чином.

Представник позивача звернувся до суду із заявою в якій просив суд підготовче судове засідання проводити у відсутності позивача та представника позивача, вказав що позовні вимоги підтримує та просив їх задовольнити.

Відповідач до суду подав клопотання про розгляд справи за відсутності його представника, у вирішенні справи поклався на розсуд суду за наявними в справі документах.

07.07.2024 ухвалою Миронівського районного суду Київської області закрито підготовче провадження у справі та призначено судовий розгляд.

В судовому засіданні представник позивача адвокат Лушкін Ю.П. позов підтримав та просив його задовільнити.

Враховуючи, що сторони по справі в судове засідання не з`явились, відповідно до ст.247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Згідно з частиною п`ятою статті 268 ЦПК України датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Фактичні обставини справи та мотиви суду.

Дослідивши письмові докази у справі, надавши їм оцінку в сукупності, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню виходячи з наступного.

28.12.2006 позивач разом із сім`єю підшукала будинок під номером АДРЕСА_1 (житловий будинок літ. «А», загальною площею 66,1 кв.м. та житловою 21,1 кв.м., прибудову площею 33,4 кв.м., тамбур площею 13 кв.м., ганок пощею 2,2 м.кв., літню кухню площею 13,12 кв.м., убиральню 1,6 кв.м.) та поселилася в ньому, оскільки від місцевих жителів дізналася, що будинок нікому не належить. 21.07.2021 зареєструвалася у вказаному будинку та проживає до даного часу.

Вказані обставини підтверджуються довідками Грушівського старостинсього округу виконавчого комітету Ржищівської міської ради Київської області №16-07-02-04/134 від 02.07.2021 та №14/04-02-04-283 від 25.09.2024, договором №200319189 від 19.04.2027 про користування електричною енергією, рахунком за е/е №89 за серпень 2024 р., технічним паспортом на житловий будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами виготовлений 27.01.2022.

Позивач зазначає, що власники житлового будинку під номером АДРЕСА_1 , відсутні. З 2006 року вона відкрито, добросовісно, безперервно володіє та користується вказаним будинком, в тому числі зареєстрована в спірному будинку з 2016 року.

Вказане узгоджується із витягом з реєстру територіальної громади від 14.09.2022, витягом з реєстру будівельної діяльності щодо інформації про технічні інвентаризації Єдиної державної електронної системи у сфері будівництва від 27.01.2022, довідки Південного бюро технічної інвентаризації комунального підприємства Київської обласної ради №226 від 27.01.20222, договором №200319189 від 19.04.2027 про користування електричною енергією та рахунком за е/е №89 за серпень 2024 р., довідками Грушівського старостинсього округу виконавчого комітету Ржищівської міської ради Київської області №16-07-02-04/134 від 02.07.2021 та №14/04-02-04-283 від 25.09.2024, №14/04/-02-04-283 від 25.09.2024, відповіддю Акціонерного Товариства Закритого Типу «Аграрно-Екологічноге Обєднання «Трахтемирів» №7/21 від 10.02.2021, довідкою виконавчого комітету Ржищівської міської ради Київської області №02-02-08/1489 від 08.06.2023 (в якій вказано, що підтверджуючі документи, щодо власника спірного будинку відсутні).

Відповідно до частини першої статті 4 ЦК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Стаття 15 ЦК України передбачає право кожної особи на захист свого цивільного права в разі його порушення, невизнання або оспорювання, а також на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Статтею 16 ЦК України встановлено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Цією ж статтею визначено загальний перелік таких способів захисту цивільних прав та інтересів.

Особа, права якої порушено, може скористатися не будь-яким, а цілком конкретним способом захисту свого права. Під способами захисту суб`єктивних цивільних прав розуміють закріплені законом матеріально-правові заходи примусового характеру, за допомогою яких проводиться поновлення (визнання) порушених (оспорюваних) прав та вплив на порушника. Частіше за все спосіб захисту порушеного права прямо визначається спеціальним законом і регламентує конкретні цивільні правовідносини.

Застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить як від змісту суб`єктивного права, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення.

Суд зобов`язаний з`ясувати характер спірних правовідносин (предмет і підстави позову), наявність чи відсутність порушеного права чи інтересу та можливість його поновлення чи захисту в обраний спосіб.

Відповідно до статті 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Згідно з положеннями частин першої та четвертої статті 344 ЦК України, особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном - протягом п`яти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено цим Кодексом. Право власності за набувальною давністю на нерухоме майно, транспортні засоби, цінні папери набувається за рішенням суду.

Володіння є добросовісним, якщо особа при заволодінні чужим майном не знала і не могла знати про відсутність у неї підстав для набуття права власності; володіння визнається відкритим, якщо особа не приховувала факт знаходження майна в її володінні. Володіння визнається безперервним, якщо воно не переривалось протягом всього строку набувальної давності.

Разом із цим добросовісність свідчить про те, що володілець майна не знав і не міг знати про те, що він володіє чужим майном, тобто ті обставини, які обумовили його володіння, не давали і не могли давати володільцю сумніву щодо правомірності його володіння майном.

Таким чином, давність володіння є добросовісною, якщо особа при заволодінні майном не знала і не повинна була знати про відсутність у неї підстав для набуття права власності.

За набувальною давністю може бути набуто право власності саме на нерухоме майно, яке не має власника, або власник якого невідомий, або власник відмовився від права власності на належне йому нерухоме майно та майно, що придбане добросовісним набувачем і у витребуванні якого його власнику було відмовлено.

Набуття права власності на річ за набувальною давністю - це такий спосіб, відповідно до якого право власності на річ виникає вперше або незалежно від права попереднього власника, воно ґрунтується не на попередній власності та відносинах правонаступництва.

Досліджені судолм письмові докази свідчать про те, що позивач добросовісно заволоділа житловим будинком, продовжує відкрито володіти нерухомим майном з 2006 року, тобто понад десять років.

Аналіз статей 12, 13, 81, 89 ЦПК України вказує на те, що кожна сторона сама визначає стратегію свого захисту, зміст своїх вимог і заперечень, а також предмет та підстави позову, тягар доказування лежить на сторонах спору, сторона, яка звернулася до суду, повинна довести належними та допустимими доказами вимоги, що нею заявлені, суд розглядає справу виключно у межах заявлених ними вимог та наданих доказів.

Згідно з правилами статті 263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, враховуючи те, що підстави, на які посилається позивач, обґрунтовуючи позов про визнання права власності на житловий будинк за набувальною давністю, знайшли своє підтвердження в судовому засіданні.

Суд вважає, що позивачка добросовісно заволоділа чужим майном і понад 10 років продовжує відкрито, безперервно користуватися житловим будинком, і у неї виникло право на звернення до суду із даним позовом про визнання за нею права власності за набувальною давністю, і за нею слід визнати право власності на житловий будинок під номером АДРЕСА_1 , за набувальною давністю, обставин які б свідчили про відсутність підстав для такого, судом не встановлені.

Керуючись ст.ст. 12, 13, 19, 76 - 81, 89, 95, 229, 258, 259, 263 - 265, 268, 354, 355 ЦПК України, суд

у х в а л и в:

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на житловий будинок під номером АДРЕСА_1 , а саме: житловий будинок літ. «А», загальною площею 66,1 кв.м. та житловою 21,1 кв.м., прибудову площею 33,4 кв.м., тамбур площею 13 кв.м., ганок пощею 2,2 м.кв., літню кухню площею 13,12 кв.м., убиральню 1,6 кв.м. за набувальною давністю.

Рішення може бути оскаржене до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з його дня проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Інформація про сторони:

Позивач: ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , адреса зареєстрованого місця проживання: АДРЕСА_1 ).

Відповідач: Ржищівська територіальна громада (, місце знаходження: Київська область, Обухівський район, місто Ржищів, вулиця Соборна, 22).

Повне судове рішення складене без проголошення 19.12.2024.

Суддя Тетяна ГЕЛІЧ