Справа № 482/2130/24
Номер провадження 2/482/844/2024
18 грудня 2024 року м. Нова Одеса
Новоодеський районний суд Миколаївської області в складі: головуючого судді Баранкевич В.О., секретар судового засідання Лебедьєва А.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Нова Одеса Миколаївської області цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу за довором позики, -
У жовтні 2024 року ОСОБА_1 , звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором позики.
На обґрунтування позову вказав, що 20 грудня 2022 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 було укладено договір безвітсоткової грошової позики, а суму 4080 доларів США, які відповідач зобов`язався повернути в строк до 20.12.2023 р. не повернув.
Також позивач зазначив, що в договорі на звороті проставлені відмітки, згідно яких відповідачем також було взято в борг:
12.01.2023 року 1000 (тисяча) доларів США;
25.03.2023 року 2000 (дві тисячі) доларів США.
У договорі на звороті проставлено відмітки про повернення відповідачем боргу:
25.12.2023 року 15 000 (п`ятнадцять тисяч грн, що на день повернення становило 375 доларів США);
Відповідно загальна сума, що відповідачем взято в борг в період часу з 20.12.2022 року по 25.03.2023 року - становить 7080 (сім тисяч вісімдесят) доларів США, повернуто - 1000 (тисячу) доларів США.
Позивач зазначає, що вжиття заходів досудового врегулювання спору проводилося (що підтверджується наданою до суду роздруківку переписки з відповідачем у Telegram Messenger), але добровільного вирішення спору не відбулося.
Посилаючись на те, що відповідачем в обумовлений у договорі позики строк боргові кошти не повернуто, позивач просить стягнути з відповідача загальну суму заборгованості в розмірі 6080 (шість тисяч вісімдесят) доларів США.
Позивач у судове засідання не з`яввсяся, надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав та просив про їх задоволення.
Відповідач до суду не з`явився, про дату, час та місце слухання справи судом повідомлявся належним чином, у відповідності до вимог ч.ч. 5, 6, п.2 ч.7 ст. 128 ЦПК України, про причини неявки суд не повідомив, правом подання відзиву не скористався.
У відповідності з вимогами ст.ст. 223, 280 ЦПК України судом ухвалено про заочний розгляд справи у відсутність сторін.
Вивчивши доводи позову, дослідивши обставини справи та перевіривши їх письмовими доказами, оцінивши досліджені в судовому засіданні докази у їх сукупності, судом встановлені наступні факти та відповідні ним правовідносини.
Як встановлено у судовому засіданні, між позивачем ОСОБА_1 та відповідачем ОСОБА_2 , як фізичними особами, було укладено договір безвітсоткової грошової позики, оформлений у простій письмовій формі від 20.12.2022 р. на суму 4080 доларів США, яку відповідач зобов`язався повернути позивачу в строк до 20.12.2023 р.
У договорі на звороті проставлені відмітки, згідно яких відповідачем також було взято в борг:
12.01.2023 року 1000 (тисяча) доларів США;
25.03.2023 року 2000 (дві тисячі) доларів США.
У договорі на звороті проставлено відмітки про повернення відповідачем боргу:
25.12.2023 року 15 000 (п`ятнадцять тисяч грн, що на день повернення становило 375 доларів США);
Відповідно загальна сума, що відповідачем взято в борг в період часу з 20.12.2022 року по 25.03.2023 року - становить 7080 (сім тисяч вісімдесят) доларів США, повернуто - 1000 (тисячу) доларів США.
Оригінал договору про отримання ОСОБА_2 в борг від ОСОБА_1 грошових коштів на загальну суму 7080 (сім тисяч вісімдесят) доларів США з погодженим сторонами строком їх повернення до 20.12.2023 р. досліджений в судовому засіданні.
Факт укладання сторонами договору позики у простій письмовій формі та передачу грошових коштів ОСОБА_2 суд вважає встановленим.
Строк користування грошовими коштами, погоджений сторонами договору позики, сплинув 20.12.2023 року.
Грошові кошти на момент розгляду справи судом за вказаним договором позики відповідачем ОСОБА_2 позивачу ОСОБА_1 були повернуті лише частково, а саме - 1000 (тисячу) доларів США, а 6080 (шість тисяч вісімдесят) доларів США не повернуто, що підтверджується відсутністю будь-яких інших відміток (окрім 25.12.2022 року- повернуто 375 доларів США та 15.01.2024 року- повернуто 625 доларів США) про повернення боргу на оригіналі розписки.
Вжиття заходів досудового врегулювання спору позивачем проводилося (що підтверджується наданою до суду роздруківку переписки з відповідачем у Telegram Messenger), з яких вбачається, що відповідач не заперечує щодо наявності в нього боргу 7500 (доларів США) та останній вказує, що зобов`язується виплачувати позивачу борг частинами, натомість, добровільного вирішення спору не відбулося.
Ст. 202 ЦК України визначено, що правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Правочини можуть бути односторонніми та дво- чи багатосторонніми (договори).
Відповідно до вимог ст.ст.203, 207, 1047 ЦК України договір позики на суму, що перевищує у десять раз встановлений законом неоподатковуваний мінімум доходів громадян повинен укладатися між фізичними особами у письмовій формі та підписуватися від імені сторони, що його укладає особисто або її представником на підставі повноважень, передбачених законом.
За правилами ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальнику) грошові кошти, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики). Договір позики є укладеним з моменту передання грошей.
Письмова форма договору позики, окрім факту укладення договору є також і доказом факту передачі певної грошової суми позичальнику.
За положеннями ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Ст. 1049 ЦК України визначено обов`язок позичальника повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Позика вважається повернутою в момент зарахування грошової суми, що позичалася, на його банківський рахунок або реального повернення коштів позикодавцеві.
При цьому належним виконанням зобов`язання з боку позичальника є повернення грошових коштів у строки, в розмірі та в тій валюті, яка визначена договором позики.
Позивач, звернувшись до суду із позовом про стягнення боргу за договором позики, просив про стягнення з відповідача грошових коштів.
Завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави (ч. 1 ст. 2 ЦПК України).
Кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів (ч.1ст. 4 ЦПК України).
Згідно зі ст. 5 ЦПК України суд, здійснюючи правосуддя, захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. А у випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону.
Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом лише у передбачених цим Кодексом випадках (ст. 13 ЦПК України).
Судом встановлено, що до цього часу запозичені у позивача кошти відповідачем не повернуті, про що свідчить оригінал договору, який зберігається у позивача та був наданий ним вимогу суду для дослідження у судовому засіданні.
Ч.1 ст. 1050 ЦК України передбачено, що в разі, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до ст. 625 ЦК України, за положеннями якої боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання, та в разі прострочення виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
Відповідно до ч.1ст. 631 ЦК України строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов`язки відповідно до договору.
Зважаючи на те, що позивач просить стягнути з відповідача 6080 (шість тисяч вісімдесят) доларів США, в рахунок повернення боргу за договором безвітсоткової грошової позики від 20.12.2022 року, наведених позивачем у позовній заяві, підлягають задоволенню.
Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір, сплачений позивачем під час звернення до суду пропорційно задоволених позовних вимог (100%).
Керуючись ст. ст. 18, 89, 259, 263-265 ЦПК України, суд,-
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу за довором позики - задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_2 , РНПП НОМЕР_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , на користь ОСОБА_1 , РНПП НОМЕР_2 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , суму боргу за договором позики від 20.12.2022 року в розмірі 6080 (шість тисяч вісімдесят) доларів США, та судовий збір у розмірі 2545,00 грн.
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Миколаївського апеляційного суду Миколаївської області шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Суддя В.О.Баранкевич