Справа № 404/447/24
Номер провадження 2/404/96/24
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 грудня 2024 року м. Кропивницький

Кіровський районний суд м. Кіровограда в складі:

головуючої судді-Варакіної Н.Б.

за участю секретаря - Щербини А.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кропивницькому цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , яка діє і в інтересах ОСОБА_2 до Кропивницької міської ради про визнання права власності,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 , яка діє в своїх інтересах та в інтересах ОСОБА_2 звернулась до суду з позовом до Кропивницької міської ради про визнання права власності.

В обґрунтування позову зазначила, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_3 . Спадкоємцями після її смерті є спадкоємці першої черги: її мати - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 і син - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 . Син покійної ОСОБА_2 є інвалідом 1 групи з дитинства. Згідно рішення Святошинського районного суду м. Києва від 12.10.2023 року ОСОБА_2 визнаний недієздатним, а ОСОБА_1 (бабуся) визнана його опікуном. Після смерті ОСОБА_3 відкрилася спадщина на жилий будинок по АДРЕСА_1 , належній їй на підставі свідоцтва про прийняття спадщини за законом. Згідно Висновку ОКП КООБТІ від 11.04.2011 за № 1-1022 у в 2000 році самовільно збудований тамбур а1(2,80x2,20). баня - сарай в(40х4,0) рік побудови 1999 і сарай И(2,0 х 2,67), рік побудови 2003. Після чого загальна площа збільшена на 4.8 кв.м. і становить 36,5 кв.м. житлова площа збільшена на 11.3 кв.м і становить 24,6 кв.м. За життя ОСОБА_3 мала намір узаконити добудови і в зв`язку з цим 4 лютого 2011 року видала ОСОБА_1 довіреність. Підготовлені були будівельний паспорт і технічний паспорт. Проте до кінця так і не встигли узаконити ці самовільно збудовані будівлі, так як померла ІНФОРМАЦІЯ_1 . 28 липня 2011 року виготовлений Управлінням містобудування та архітектури Кіровоградської міської ради Будівельний паспорт реконструкції житлового будинку з будівництвом добудови, лазні-сараю та сараю по АДРЕСА_1 . В цьому Будівельному паспорті є Висновок про забудову земельної ділянки по АДРЕСА_1 виданий управлінням містобудування та архітектури Кіровоградської міської ради. У висновку зазначено, що технічний стан існуючих на земельній ділянці будівель та споруд, державні стандарти, норми та правила дозволяють реконструкцію житлового будинку з будівництвом добудови сараю, лазні- сараю по АДРЕСА_1 . Проте коли позивач звернулась до Київського міського нотаріального округу, то приватний нотаріус Клітко В.В. 31 серпня 2020 року надала відмову в оформленні спадщини у зв`язку з тим, що в житловому будинку є самочинно збудовані будівлі без дозвільних документів. У зв`язку з цим вимушені звернутись до суду та просить визнати право власності в порядку спадкування.

Ухвалою Кіровського районного суду м. Кіровограда від 22 січня 2024 року відкрито загальне позовне провадження по справі.

Ухвалою Кіровського районного суду м. Кіровограда від 02 квітня 2024 року витребувано від приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Клітко Валентини Василівни, копію спадкової справи заведеної після смерті ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 .

На виконання вимог ухвали приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Клітко В.В. направлено до суду копію спадкової справи заведеної після смерті ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 .

07 серпня 2024 року від представника Кропивницької міської ради надано до суду відзив. В обґрунтування зазначено, що в позовній заяві ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Кропивницької міської ради про визнання права власності за нею на частину і на частину за ОСОБА_2 житлового будинку з надвірними будівлями по АДРЕСА_1 , в порядку спадкування за законом після смерті померлої ІНФОРМАЦІЯ_5 ОСОБА_3 . Особа, яка здійснила або здійснює самочинне будівництво нерухомого майна, не набуває права власності на нього. Отже самочинно збудоване нерухоме майно не є об`єктом права власності. Висновком Кіровоградського ООБТІ від 11 квітня 2011 р. №1-1022 встановлено що власником ОСОБА_3 самовільно побудовано тамбур(2,80*2,20), баню -сарай(4,0*4,0), сарай, після чого загальна площа збільшилася на 4,8 м2 житлова площа збільшена на 11.3 м2 і становить 24,6 м2. Вимогами діючого законодавства передбачений певний порядок набуття прав власності, прав на виконання будівельних робіт та введення об`єкта в експлуатацію. У зв`язку з цим просять в задоволенні позову відмовити.

11 серпня 2024 року від представника позивачів ОСОБА_4 надійшла відповідь на відзив. В обґрунтування зазначено, що вважають, що відзив на позовну заяву є немотивований і безпідставний. Зазначають, що спадкодавець почала процес приватизації земельної ділянки, але не завершила його. В підтвердження початку приватизації землі в матеріалах справи є рішення Новенської селищної ради Кіровського району м. Кіровограда шостого скликання № 303 від 31 травня 2011 року рпо надання згоди спадкодавцю ОСОБА_3 на складання технічної документації із землеустрою для надання у власність земельної ділянки площею 1154.00 кв.м, по АДРЕСА_1 для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель, споруд (присадибна ділянка). Щодо конкретно наших самочинних добудов, зазначили, що в матеріалах справи знаходиться Будівельний паспорт, виготовлений 28.07.2011 року Управлінням містобудування та архітектури Кіровоградської міської ради, а у будівельному паспорті Управлінням містобудування та архітектури Кіровоградської міської ради надано Висновок, у якому значиться, що технічний стан існуючих на земельній ділянці по АДРЕСА_1 та споруд, державні стандарти, норми та правила дозволяють реконструкцію житлового будинку з будівництвом добудови тамбуру, сараю, лазні-сараю.

В судовому засіданні представник позивачів - ОСОБА_4 позовні вимоги підтримала, посилаючись на обставини викладені у позові та просила їх задовольнити.

Представник відповідача ОСОБА_5 в судовому засіданні позов не визнала, просила відмовити в задоволенні позову, посилаючись на обставини, викладені у відзиві.

Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку що позов задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_3 .

Спадкоємцями після її смерті є її мати - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 і син - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Син ОСОБА_2 є інвалідом 1 групи з дитинства та згідно рішення Святошинського районного суду м. Києва від 12.10.2023 року ОСОБА_2 визнаний недієздатним, а ОСОБА_1 призначена його опікуном.

Після смерті ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_4 відкрилася спадщина на жилий будинок по АДРЕСА_1 , який належав померлій на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом.

Позивач звернулась з заявою про прийняття спадщини після смерті доньки до приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Клітко В.В.

Постановою про відмову у вчинення нотаріальної дії їй відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, оскільки у житловому будинку є самочинно збудовані будівлі без дозвільних документів.

Статтею 1216 ЦК України встановлено, що спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини, право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу (статті 1217, 1223 ЦК України).

Згідно з частиною третьою статті 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщини, якщо протягом шестимісячного строку з дня її відкриття він не заявив про відмову від неї.

Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини (стаття 1269 ЦК України).

До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (статті 1218 ЦК України).

Якщо будівництво об`єкта нерухомого майна здійснювалося згідно із законом, то у разі смерті забудовника до завершення будівництва його права та обов`язки як забудовника входять до складу спадщини на підставі статті 1216 ЦК України.

Самочинно збудовані житлові будинки, будівлі, споруди, інше нерухоме майно не є об`єктом права власності, тому таке майно не входить до складу спадщини.

Згідно зі статтею 376 ЦК України особа, яка здійснила або здійснює самочинне будівництво нерухомого майна, не набуває права власності на нього. Житловий будинок, будівля, споруда, інше нерухоме майно вважаються самочинним будівництвом, якщо вони збудовані або будуються на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без відповідного документа, який дає право виконувати будівельні роботи чи належно затвердженого проекту, або з істотними порушеннями будівельних норм і правил.

Право власності на самочинно збудовані житлові будинки, будівлі, споруди, інше майно не набувають як особи, які здійснили це будівництво, так і їхні спадкоємці.

Права спадкоємців щодо самочинно збудованого майна визначаються судом відповідно до положень статей 376, 1218 ЦК України, за змістом яких у разі здійснення спадкодавцем самочинного будівництва до спадкоємців переходить право власності на будівельні матеріали, обладнання тощо, які були використані в процесі цього будівництва.

Спадкоємець не позбавлений права звернутись із позовними вимогами про визнання права власності на об`єкти самочинного будівництва в порядку спадкування. Це узгоджується з частинами третьою і п`ятою статті 376 ЦК України і нормами про спадкування та склад спадщини (статті 1216, 1218 ЦК України ).

Якщо право звернутися з вимогою про визнання права власності на об`єкти самочинного будівництва відповідно до чинного законодавства (частини третьої і п`ятої статті 376 ЦК України ) належало спадкодавцеві, воно також належить спадкоємцеві, який прийняв спадщину.

Право вимагати визнання права власності на самочинно збудоване майно відповідно до частин 3 третьої і п`ятої статті 376 ЦК України є суб`єктивним цивільним правом, яке переходить у порядку спадкування відповідно до статей 1216, 1218 ЦК України.

Рішення суду про визнання права власності на самочинно зведені будівлі та споруди за спадкоємцями має ґрунтуватись на оцінюванні наявних у матеріалах справи документів та інших доказів на підтвердження обставин, за наявності яких можливе задоволення таких вимог, зокрема: рішення компетентного органу про надання земельної ділянки для забудови; ступінь готовності самочинного будівництва; чи порушуються цим будівництвом права та законні інтереси інших осіб; в якому році було зведено самочинні будівлі; відповідність самочинно зведених будівель архітектурним, будівельним, санітарним, протипожежним правилам та нормам; наявність акта приймання в експлуатацію або сертифікату відповідності.

Відповідно до пункту 3 Порядку прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 461 від 13 березня 2011 року, прийняття в експлуатацію об`єктів, що належать до I-III категорії складності, та об`єктів, будівництво яких здійснювалося на підставі будівельного паспорта, здійснюється шляхом реєстрації органами державного архітектурно-будівельного контролю поданої замовником декларації про готовність об`єкта до експлуатації.

Датою прийняття в експлуатацію об`єкта є дата реєстрації декларації. Експлуатація об`єктів, не прийнятих (якщо таке прийняття передбачене законодавством) в експлуатацію, забороняється (пункти 10, 11 Порядку прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів).

Висновком Кіровоградського ООБТІ від 11 квітня 2011 №1-1022 встановлено що власником ОСОБА_3 самовільно побудовано тамбур(2,80*2,20), баню -сарай(4,0*4,0), сарай, після чого загальна площа збільшилася на 4,8 м2 житлова площа збільшена на 11.3 м2 і становить 24,6 м2.

Вимогами діючого законодавства передбачений певний порядок набуття прав власності, прав на виконання будівельних робіт та введення об`єкта в експлуатацію.

Позивач не надала суду доказів, що не. вичерпані усі з можливих заходів узаконення самовільно збудованого об`єкту у позасудовому порядку.

Правом на звернення до суду з позовом про визнання права власності на самочинно збудоване або реконструйоване нерухоме майно наділена особа, яка у передбаченому законом порядку зверталася до органів державного архітектурно-будівельного контролю, це питання було предметом розгляду компетентного державного органу, рішення якого чи його відсутність (бездіяльність) дають підстави вважати про наявність спору про право. Вказаних умов позивачем не дотримано.

Відповідно до статей 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Судом встановлено, що в матеріалах справи відсутні докази звернення ОСОБА_1 до відповідного територіального органу Державної архітектурно-будівельної інспекції щодо приймання самочинно збудованих будинку і надвірних споруд в експлуатацію.

Докази виділення земельної ділянки за адресою по АДРЕСА_1 у користування позивачу відсутні, як відсутні і докази його звернення до органів місцевого самоврядування щодо отримання цієї ділянки у користування.

За таких обставин, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 12, 13, 229, 264, 265, 273, 268 ЦПК України та ст. 376 ЦК України, суд,-

У Х В А Л И В:

У задоволенні позову ОСОБА_1 , яка діє і в інтересах ОСОБА_2 до Кропивницької міської ради про визнання права власності відмовити.

Рішення суду може бути оскаржено протягом 30 днів з дня його складення, шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Кропивницького апеляційного суду.

Рішення суду складено 18 .12.2024.

Суддя Кіровського Н. Б. Варакіна

районного суду

м.Кіровограда