Справа № 489/2936/24
Провадження № 2-о/489/100/24
РІШЕННЯ

Іменем України

22 травня 2024 року м. Миколаїв

Ленінський районний суд міста Миколаєва у складі:

головуючого судді Микульшиної Г.А.,

із секретарем судового засідання Тищенко Д.О.,

за участі:

заявника ОСОБА_1 , його представника адвоката Давидової О.Ю.,

свідків ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Миколаєва в порядку окремого провадження цивільну справу за заявою ОСОБА_1 про встановлення факту родинних відносин, заінтересована особа: Територіальна громада в особі Миколаївської міської ради,

встановив:

В квітні 2024 року ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою про встановлення факту родинних відносин. Свої вимоги мотивував тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла його мати ОСОБА_4 . Після її смерті відкрилась спадщина у вигляді належної їй на праві власності частки к. АДРЕСА_1 . У встановленому законом порядку заявник звернувся до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини, проте йому було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, оскільки неможливо підтвердити зміну прізвища його матері з « ОСОБА_5 » на « ОСОБА_6 », відповідно відсутні підстави для закликання його до спадкоємства. На переконання заявника, вказана неможливість на підставі наявних документів встановити родинні відносини між ним та його матір`ю обумовлена тим, що остання неодноразово укладала шлюб та змінювала прізвище, при цьому двічі на території Російської Федерації. В зв`язку із введенням воєнного стану та припинення дипломатичних відносин між Російською Федерацією та Україною, на теперішній час отримати відповідь від уповноважених органів РАЦС Російської Федерації про зміну прізвища ОСОБА_4 не виявляється можливим.

Разом з тим ОСОБА_1 зазначає, що 20.06.1966 його мати ОСОБА_7 розірвала шлюб з його батьком ОСОБА_8 , після чого змінила своє прізвище на дівоче « ОСОБА_9 ». 05.07.1966 вона одружилась із ОСОБА_10 , змінивши після цього прізвище на « ОСОБА_6 ». 18.07.1988 мати заявника розлучилась із другим чоловіком, не змінивши при цьому свого прізвища. У 1987 році заявник ОСОБА_1 переїхав з Росії до України, де придбав будинок за адресою: АДРЕСА_2 , де починаючи з 1990 року почав проживати (та був зареєстрований) разом зі своєю матір`ю, що підтверджується відповідними записами в їх паспортах. В подальшому заявник та його на підставі свідоцтва про право власності на житло отримали кім. АДРЕСА_3 по частині кожен.

На теперішній час жодним іншим шляхом, ніж звернення до суду, позивач не має можливості реалізувати свої спадкові права після смерті матері.

Посилаючись на викладене, ОСОБА_1 просить суд встановити факт, що він є рідним сином ОСОБА_4 , яка померла у Миколаївській області, Миколаївському районі, с. Зайчівське, 18.03.2023 у віці 81 року.

Також у поданій заяві ОСОБА_1 просив суд допитати в якості свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 .

Ухвалою Ленінського районного суду м. Миколаєва від 23.04.2024 відкрито провадження у справі у порядку окремого провадження, призначено її розгляд в судовому засіданні; витребувано у ПН ММНО ОСОБА_11 копію спадкової справи № 61/2023, заведеної після смерті ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

03.05.2024 витребувана спадкова справа надійшла на адресу суду.

В судовому засіданні заявник ОСОБА_1 та його представник адвокат Давидова О.Ю. заявлені вимоги підтримали в повному обсязі, просили позов задовольнити. Підтримали також клопотання про допит в судовому засіданні свідків.

Представник заінтересованої особи Миколаївської міської ради в судове засідання не з`явився, повідомлявся судом про розгляд справи належним чином. 06.05.2024 від нього на адресу суду надійшла заява про розгляд справи за його відсутності.

Вислухавши пояснення заявника та його представника, допитавши свідків ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , дослідивши матеріали справи та надані докази в їх сукупності, суд встановив наступні факти і відповідні їм правовідносини.

Згідно свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 батьками ОСОБА_1 є ОСОБА_8 та ОСОБА_7 (а.с. 10).

У відповідності до свідоцтва про розірвання шлюбу № 780 від 20.06.1966 шлюб між ОСОБА_8 та ОСОБА_7 розірвано, прізвище останньої після розірвання шлюбу « ОСОБА_9 ». Місце реєстрації розірвання шлюбу міський РАЦС м. Ірбіт (а.с. 11).

Зі змісту трудової книжки вбачається, що прізвище ОСОБА_12 було змінено на « ОСОБА_5 », потім на « ОСОБА_6 ». З напису в трудовій книжці вбачається, що прізвище « ОСОБА_9 ОСОБА_5 » було змінено на « ОСОБА_6 » на підставі свідоцтва про шлюб НОМЕР_2 від 05.07.1966 (а.с. 14).

З пояснень заявника вбачається, що 05.07.1966 його мати ОСОБА_12 уклала шлюб з ОСОБА_10 , після чого змінила прізвище на « ОСОБА_6 ». 18.07.1988 ОСОБА_4 розлучилась із ОСОБА_10 , після чого залишила собі прізвище чоловіка.

У відповідності до копії паспорта громадянина Союзу радянський соціалістичних республік (Україна) ОСОБА_4 була зареєстрована за адресою АДРЕСА_2 з 05.05.1994 (а.с. 15-16). За тією ж самою адресою з 07.10.1993 був зареєстрований ОСОБА_1 , який народився в м. Ірбіт, Свердловська область, Росія (а.с. 6-7).

26.01.2012 Управлінням з використання та розвитку комунальної власності міської ради було видано свідоцтво про право власності на житло № НОМЕР_3 , відповідно до якого ОСОБА_4 та члени її сім`ї ОСОБА_1 , є власниками кмнат № 3, АДРЕСА_4 по частині кожен (а.с. 18).

ІНФОРМАЦІЯ_2 померла ОСОБА_4 (а.с. 13).

Після її смерті відкрилась спадщина у вигляді належної їй частки кім. АДРЕСА_3 .

У встановленому законом порядку ОСОБА_1 звернувся до приватного нотаріуса Миколаївського міського нотаріального округу Миколаївської області Ємельянової О.В. із заявою про прийняття спадщини після смерті своєї матері ОСОБА_4 .

Проте згідно постанови нотаріуса про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 15.04.2024 заявнику було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину після смерті ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , оскільки з наданих документів неможливо встановити факт родинних відносин з померлою (а.с. 22). Зокрема оскільки відсутні документи, які підтверджують зміну прізвища спадкодавці з « ОСОБА_5 » на « ОСОБА_6 ».

Отримати відповідні підтверджуючі документи (копії свідоцтв про одруження, витяги із актових записів) не виявляється можливим, оскільки вони були складені та зберігається у Російській Федерації, а на теперішній час зупинено правову допомогу і правові відносини у цивільних, сімейних і кримінальних справах між Україною та Російською Федерацією.

Також зі змісту спадкової справи, заведеної до майна померлої ОСОБА_4 , вбачається, що вона заведена за заявою ОСОБА_1 . Інші заяви, про прийняття спадщини чи про відмову від її прийняття, від інших осіб не надходили, вимог до спадкоємця кредитори не пред`являли.

Свідок ОСОБА_2 під присягою пояснила, що знала матір заявника ОСОБА_4 близько 20 років до часі її смерті. Приблизно у 2011 році вона познайомила її зі своїм сином ОСОБА_1 , якого так і представила. В подальшому вони стали всі разом сусідами та спілкувались, заявник та його померла матір завжди називали один одного «мама» та «син». Була на похованні ОСОБА_4 , яке організовував її син ОСОБА_1 .

Свідок ОСОБА_3 під присягою пояснив, що близько 15 років тому познайомився з ОСОБА_4 у релігійній громаді свідків Ієгови, куди вони разом ходили. Бував у неї вдома, де вона познайомила його з своїм сином заявником у справі. Спілкувався з ними обома, був на похованні ОСОБА_4 , яке організовував її син ОСОБА_1 .

Враховуючи вищезазначені письмові докази та пояснення свідків вбачається, що ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , є матір`ю заявника ОСОБА_1 .

Відповідно до частини першої статті 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Згідно з частинами першою, другою статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. У випадках, встановлених законом, до суду можуть звертатися органи та особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб або державних чи суспільних інтересах.

Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках (частина перш статті 13 ЦПК України).

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами.

Відповідно до правового висновку Великої Палати Верховного Суду від 10.04.2019, викладеного при розгляді справи № 320/948/18, у порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів за наявності певних умов. А саме, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. Чинне цивільне процесуальне законодавство відносить до юрисдикції суду справи про встановлення фактів, від яких залежить виникнення, зміна або припинення суб`єктивних прав громадян. Проте не завжди той чи інший факт, що має юридичне значення, може бути підтверджений відповідним документом через його втрату, знищення архівів тощо. Тому закон у певних випадках передбачає судовий порядок встановлення таких фактів.

У постанові Верховного Суду від 02.12.2020 у справі № 638/15738/17 зроблено висновок про те, що до заяви про встановлення факту родинних відносин, в якій зазначається мета, з якою заявник просить встановити цей факт, можуть додаватися не тільки такі письмові докази, як свідоцтва про народження, шлюб, смерть, актові записи про народження та смерть. Доказами, які підтверджують наявність цього юридичного факту також можуть бути: акти, анкети, автобіографії, листівки, сімейні фотографії, листи ділового та особистого характеру, особові справи, рішення судів, ордери на вселення, обмінні ордери, погосподарські книги, виписки з домових книг та інші документи, які у собі містять відомості про родинні відносини осіб. Крім того, судами підлягають врахуванню довідки органів реєстрації актів цивільного стану про неможливість поновлення втрачених записів, внесення змін і доповнень, виправлень у записи актів цивільного стану. Також мають враховуватися показання свідків, яким достовірно відомо про стосунки померлого із заявником. Цей перелік не є вичерпним.

Відповідно до ч. 1 ст. 319 ЦПК України у рішенні суду про встановлення факту повинно бути зазначено відомості про факт, встановлений судом, мету його встановлення, а також докази, на підставі яких суд установив цей факт.

Встановлення факту родинних відносин необхідне заявнику для оформлення спадкових прав після смерті його матері.

Враховуючи встановлені обставини, які свідчать про наявність родинних відносин між заявником і ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , а також оскільки встановлення такого факту необхідно ОСОБА_1 для прийняття спадщини та породжує для нього юридичні наслідки, суд вважає, що заява підлягає задоволенню.

Керуючись статтями 4, 19, 141, 263-265 ЦПК України, суд

вирішив:

Заяву ОСОБА_1 про встановлення факту родинних відносин, заінтересована особа: Територіальна громада в особі Миколаївської міської ради - задовольнити.

Встановити факт, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , є рідним сином ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , яка померла у Миколаївській області, Миколаївському районі, селище Зайчівське, 18.03.2023 у віці 81 року.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Миколаївського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення або з дня складання повного тексту рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або про прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

З інформацією щодо тексту судового рішення учасники справи можуть ознайомитися за веб-адресою Єдиного державного реєстру судових рішень: http://www.reyestr.court.gov.ua.

Відомості про учасників справи:

заявник: ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_4 , місце реєстрації: АДРЕСА_5 ;

заінтересована особа: Територіальна громада в особі Миколаївської міської ради, , місцезнаходження: м. Миколаїв, вул. Адміральська, 20.

Повний текст рішення складено 22.05.2024.

Суддя Г.А. Микульшина