Справа № 229/5651/24
Провадження № 2/229/1902/2024
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
16 грудня 2024 р. м. Дружківка Донецької області
Дружківський міський суд Донецької області у складі:
головуючого судді Конопленко О.С.
за участю секретаря судового засідання Яковенко Ю.Р.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Дружківка у загальному позовному провадженні матеріали цивільної справи за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, Пирятинська міська рада Полтавської області в особі Служби у справах дітей виконкому Пирятинської міської ради Полтавської області про позбавлення батьківських прав,
21 серпня 2024 року ОСОБА_1 , звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, Пирятинська міська рада Полтавської області в особі Служби у справах дітей виконкому Пирятинської міської ради Полтавської області, у якому просить позбавити ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податку НОМЕР_1 батьківських прав відносно неповнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що позивач з відповідачем перебували у фактичних шлюбних відносинах, від яких мають неповнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який проживає з позивачем та перебуває на її утриманні, оскільки з жовтня 2018 року відповідач припинив спілкуватися з дитиною та самоусунувся від участі у його вихованні та утриманні, не піклується про стан його здоров`я, його фізичний та моральний розвиток, не бере участі у створенні належних умов для нормального розвитку сина, матеріально його не підтримує, не цікавиться життям сина, не відвідував і не відвідує свою дитину за місцем його проживання.
Ухвалою Дружківського міського суду Донецької області від 23 вересня 2024 року відкрито провадження у справі, справу призначено до підготовчого засідання, зобов`язано Службу у справах дітей виконкому Пирятинської міської ради Полтавської області подати суду висновок щодо розв`язання спору.
Ухвалою Дружківського міського суду Донецької області від 23 жовтня 2024 року відкладено підготовче судове засідання на 26 листопада 2024 року. Повторно зобов`язано Службу у справах дітей виконкому Пирятинської міської ради Полтавської області подати суду висновок щодо розв`язання спору.
До суду надійшов висновок органу опіки щодо доцільності позбавлення батьківських прав відповідачів.
Ухвалою суду від 26 листопада 2024 року постановлено закрити підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті на 16 грудня 2024 року.
Позивач ОСОБА_1 будучи належним чином повідомлена про дату, час та місце судового засідання, до суду не з`явилася, надавши клопотання про розгляд справи без її участі.
Відповідач ОСОБА_2 , будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце підготовчого судового засідання, до суду не з`явився за невідомих суду причин.
Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, - Пирятинська міська рада Полтавської області в особі Служби у справах дітей виконкому Пирятинської міської ради Полтавської області, будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце проведення підготовчого судового засідання, до суду не з`явилася, надала заяву про розгляд справи без її участі.
Оскільки відповідач був належним чином повідомлений про судове засідання, але причин неявки суду не повідомив, суд вважає можливим у відповідності до пункту 1 частини 3 статті 223 ЦПК України провести судове засідання без його участі.
При цьому, за наявності умов, передбачених ч. 1 ст. 280 ЦПК України, суд вважає необхідним розглянути справу на підставі наявних у справі доказів з ухваленням заочного рішення по справі.
У зв`язку з неявкою сторін та у відповідності до частини 2 статті 247 ЦПК України, фіксування судового засідання технічними засобами не здійснювалося.
Суд, дослідивши матеріали справи у їх сукупності, всебічно та повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позовна заява, об`єктивно оцінивши докази, що мають істотне значення для її розгляду і вирішення по суті, приходить до висновку, що позовна заява підлягає задоволенню з огляду на наступне.
Правовідносини, які виникли між сторонами, врегульовані статтями 150, 152, 155, 164, 165, 166, 180, 181, 182 Сімейного кодексу України (далі за тестом - СК України).
Частина 1 ст. 150 СК України передбачає, що батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток.
Відповідно до ч. 1 ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.
Згідно із ч. 1 ст. 152 СК України, право дитини на належне батьківське виховання, забезпечується системою державного контролю, що встановлена законом.
Частиною 4 ст. 155 СК України передбачено, що ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом.
Відповідно до вимог ст. 164 СК України, батьки можуть бути позбавлені батьківських прав, якщо буде встановлено, що вони ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дітей.
Мати, батько можуть бути позбавлені батьківських прав щодо усіх своїх дітей або когось з них.
Відповідно до Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання, не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення, не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей, не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі, не виявляють інтересу до її внутрішнього світу, не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в їх сукупності можна розцінювати як ухилення від виховання дитини за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.
Таким чином, позбавлення батьківських прав в силу вимог закону є винятковою мірою сімейно-правової відповідальності, яка виникає при винній поведінці батьків, які не забезпечують виховання своїх дітей.
Як встановлено судом і таке вбачається з матеріалів справи, згідно зі свідоцтвом про народження серії НОМЕР_2 від 06 серпня 2024 року ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , є дитиною ОСОБА_2 та ОСОБА_4 (а.с.11).
Згідно копії свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_3 від 02 грудня 2016 року, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , 02 грудня 2016 року зареєстрували шлюб Бахмутським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецької області, відповідно до якого прізвище дружини після реєстрації шлюбу - ОСОБА_5 (а.с. 8).
Згідно копії рішенням Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 29 травня 2019 року у справі № 219/2145/19 шлюб, зареєстрований 02 грудня 2016 року Бахмутським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецької області, актовий запис № 639, між ОСОБА_6 та ОСОБА_2 , розірвано (а.с. 9).
Згідно копії свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_4 від 16 серпня 2022 року, ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_4 та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , 16 серпня 2022 року зареєстрували шлюб Пирятинським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Лубенському районі Полтавської області Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми), відповідно до якого прізвище дружини після реєстрації шлюбу - ОСОБА_8 (а.с. 10).
Спільне проживання позивача з дитиною підтверджується довідкою про проживаючих у житловому приміщенні/будинку осіб станом на 31 липня 2024 року, про те що до складу зареєстрованих за адресою: АДРЕСА_1 , входять ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_6 (а.с. 14).
Згідно до розрахунку заборгованості аліментів, виданої Бахмутським відділом державної виконавчої служби у Бахмутському районі Донецької області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції від 02 серпня 2024 року, з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_6 на утримання дитини: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 у розмірі частини, але не менш ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 07 грудня 2018 року для досягнення повноліття станом на 02 серпня 2024 року складає 150 772, 65 гривень (а.с. 13).
Відповідно до відповіді з Єдиного державного демографічного реєстру № 750954 від 22 серпня 2024 року інформацію стосовно ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , не знайдено (а.с. 19).
Згідно відповіді Бахмутської міської ради № 407 від 16 вересня 2024 року, за даними реєстру Бахмутської міської територіальної громади місце проживання ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстровано з 16 вересня 1999 року за адресою: АДРЕСА_2 по теперішній час (а.с. 22).
Відповідно до висновку органу опіки та піклування Пирятинської міської ради Полтавської області № 636 від 06 листопада 2024 року, про доцільність позбавлення батьківськи прав громадянина ОСОБА_2 стосовно сина ОСОБА_3 , встановлено наступне, ОСОБА_1 та ОСОБА_2 перебували у фактичних шлюбних відносинах, від яких мають спільного сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Відомості про батька у свідоцтві про народження дитини записані відповідно до статті 126 Сімейного кодексу України. ОСОБА_1 та ОСОБА_2 зареєстрували шлюб 02 грудня 2016 року. Рішенням Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 29 травня 2019 року шлюб було розіравно. Після розірвання шлюбу дитина залишилася проживати разом з матір`ю ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_3 . Сім`я ОСОБА_1 проживала в умовах воєнних дій і у червні 2022 року була змушена залишити місце свого постійного проживання з метою уникнення негативних наслідків воєнних дій та збройного конфлікту. На даний час сім`я проживає за адресою: АДРЕСА_1 . Всі члени родини перебувають на обліку внутрішньо переміщених осіб. У заяві ОСОБА_1 повідомляє, що ОСОБА_2 самоусунувся від виконання своїх батьківських обов`язків, а саме: з жовтня 2018 року з дитиною не спілкується, не цікавиться його життям, здоров`ям, матеріально не допомагає.
ОСОБА_2 зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 , селише Опитне Бахмутського району Донецької області. Згідно інформації Бахмутської загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів № 5 з профільним навчанням Бахмутської міської ради, ОСОБА_3 навчається у 10 класі, його батько ОСОБА_2 контакту зі школою не підтримує, .успішністю дитини не цікавиться, з класним керівником не спілкується, батьківські збори не відвідує. ОСОБА_2 має заборгованість зі сплати аліментів етанолі на 02 серпня 2024 року в сумі 150 772,65 гривень.
Працівники відділу (служби) у справах дітей Пирятинської міської ради обстежили умови проживання неповнолітнього ОСОБА_3 , за адресою: АДРЕСА_1 (акт обстеження від 15 жовтня 2024 року). Сім`я ОСОБА_1 проживає в орендованому буднику, де створені всі умови для виховання та розвитку трьох її дітей. Діти забезпечені одягом, взуттям, продуктами харчування та іншими необхідними речами.
Працівники відділу (служби) у справах дітей провели бесіду з неповнолітнім ОСОБА_3 , який повідомив, що зі своїм батьком не спілкується з 2018 року, він не цікавиться його життям, не дарує подарунків, матеріально не допомагає, Проти позбавлення батька батьківських прав ОСОБА_3 не заперечує (заява дитини від 15 жовтня 2024 року). Зазначені факти, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухиляння батька під виховання дитини, свідомого нехтування ним своїми обов`язками, що підтверджує відсутність серйозного ставлення громадянина ОСОБА_2 до своїх батьківських обов`язків.
Питання виконання батьківських обов`язків громадянином ОСОБА_2 стосовно неповнолітнього сина розглядалося на засіданні комісії з питань захисту прав дитини при виконавчому комітеті Пирятинської міської ради. Розглянувши наявні документи, вислухавши виступаючих, члени комісії прийшли до висновку, що є всі підстави позбавити батьківських прав вищезазначеного громадянина. Відповідно до статтей 150, 151 Сімейного кодексу України, та статті 12 Закону України « Про охорону дитинства» батьки мають право і зобов`язані виховувати своїх дітей піклуватися про їх здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, готувати їх до праці. Батьківські права не можуть здійснюватися в суперечності з інтересами дітей, батьки зобов`язані утримувати своїх неповнолітніх дітей і непрацездатних повнолітніх дітей, які потребують матеріальної допомоги. Громадянин ОСОБА_2 самоусунувся від виконання своїх батьківських обов`язків. Враховуючи викладене, керуючись статтею 12 Закону України «Про охорону дитинства», статтями 164, 165, 166, 167 Сімейного кодексу України вважаємо, що є всі підстави позбавити батьківських прав громадянина ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , стосовно неповнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с. 54-60).
Відповідно до ч. 1 та 2 ст. 155 СК України здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини.
Згідно ч. 1 ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров`я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини; жорстоко поводяться з дитиною; є хронічними алкоголіками або наркоманами; вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; засуджені за вчинення умисного злочину щодо дитини.
Відповідно до п. 15, п. 16 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 березня 2007 року № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно їх утримують, та інше), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей.
Положеннями Конвенції ООН про права дітей від 20 листопада 1989 року (ратифікована Україною Постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 р. № 789-X11) закріплено, що дитина, з огляду на її фізичну і розумову незрілість потребує спеціального захисту та турботи, включаючи належний правовий захист, як до, так і після народження.
Відповідно до ст. 5 Протоколу № 7 Європейської конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року (Конвенцію ратифіковано Законом № 475/97-ВР (475/97-ВР) від 17 липня 1997 року) кожен з подружжя у відносинах між собою і в їхніх відносинах зі своїми дітьми користується рівними правами та обов`язками цивільного характеру, що виникають зі вступу у шлюб, перебування в шлюбі та у випадку його розірвання. Ця стаття не перешкоджає державам вживати таких заходів, що є необхідними в інтересах дітей. За ст. 9 Конвенції про права дитини, дитина не повинна розлучатися з батьками всупереч їхньому бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають роздільно і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини.
При ухваленні даного рішення суд враховує положення ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини, ратифікованої Постановою Верховної Ради УРСР № 789-ХХІІ від 27 лютого 1991 року, в яких зазначено, що під час вирішення будь-яких питань щодо дітей суд повинен виходити з як найкращого забезпечення інтересів дітей.
З урахуванням наведеного, суд приходить до висновку, що дійсно з боку відповідача ОСОБА_2 , який є батьком дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , мало місце неналежне виконання своїх обов`язків, яке не було пов`язано як об`єктивними так і суб`єктивними причинами. За таких обставин у суду є усі правові підстави для застосування крайнього заходу впливу відносно відповідача та позбавлення його батьківських прав, оскільки на теперішній час він не намагається виправитись та здійснювати в повному обсязі свої батьківські обов`язки по вихованню та утриманню його дитини. Наданий суду висновок органу опіки та піклування Пирятинської міської ради Полтавської області про доцільність позбавлення відповідача батьківських прав, суд вважає за необхідне прийняти до уваги під час ухвалення рішення.
Згідно статті 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом.
Згідно ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи та витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Відповідно до положень ч. 3 ст. 12 та ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі (ч. 5 ст. 81 ЦПК України).
Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили.
За таких обставин суд вважає, що позивачем належним чином доведено, що на теперішній час є обґрунтовані підстави для застосування крайнього заходу відносно відповідача та позбавлення його батьківських прав, у зв`язку з чим позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , про позбавлення батьківських прав у відношенні до дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , підлягають задоволенню.
Одночасно, враховуючи, що позовні вимоги задоволені, суд відповідно до вимог п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача судові витрати за подання позовної вимоги немайнового характеру (позбавлення батьківських прав) у сумі 1 211,20 гривень.
На підставі вищевикладеного, керуючись статтями 12, 13, 81, 82, 141, 247, 259, 264-265, 268, 280-284, 356 Цивільного процесуального кодексу України, суд
Позовні вимоги задовольнити.
Позбавити ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Бахмут Донецьької області, батьківських прав відносно малолітньої дитини - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, яка може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд, якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Відомості про учасників справи:

Позивач - ОСОБА_1 , місце реєстрації: АДРЕСА_4 , місце проживання: АДРЕСА_5 , РНОКПП НОМЕР_5 .

Відповідач - ОСОБА_2 , місце реєстрації: АДРЕСА_6 , РНОКПП НОМЕР_1 .

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору - Пирятинська міська рада Полтавської області в особі Служби у справах дітей виконкому Пирятинської міської ради Полтавської області, місцезнаходження якої: 37000, Полтавська область, м. Пирятин, вул. Соборна, буд. 42, .

Суддя О.С. Конопленко