Справа № 539/3338/24
Провадження № 2/539/1141/2024
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 грудня 2024 року місто Лубни

Лубенський міськрайонний суд Полтавської області у складі:

головуючого судді Пилипчука М. М.,

за участі секретаря судового засідання Крайсвітньої Н. М.,

позивача ОСОБА_1 ,

відповідача ОСОБА_2 ,

розглянувши в приміщенні суду у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на неповнолітніх дітей, -

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст позовних вимог та узагальнені доводи відповідача

У серпні 2024 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитними договорами.

Позовна заява мотивована тим, що ОСОБА_1 є матір`ю вихователем дитячого будинку сімейного типу. Рішенням Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 11 грудня 2018 року у справі № 539/1421/18 позбавлено ОСОБА_2 батьківських прав щодо малолітніх дітей ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Згідно з розпорядженням голови Лубенської районної державної адміністрації Полтавської області від 07 лютого 2019 року № 19 малолітніх дітей ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , влаштовано до дитячого будинку сімейного типу. Діти проживають з позивачем та перебувають на її утриманні. Від надання матеріальної допомоги на утримання дітей відповідач ухиляється. Позивачу не відомо про сплату відповідачем аліментів іншим особам. Звернення до суду з позовом про стягнення аліментів на дітей зумовлено необхідністю захисту їх права на рівень життя, достатній для фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку.

На підставі викладеного з урахуванням уточнених позовних вимог ОСОБА_1 просила стягнути на її користь з ОСОБА_2 аліменти на утримання дітей ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі 1/3 частки з усіх видів її заробітку (доходу) щомісячно, однак не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня подання позовної заяви й до досягнення повноліття дітей; судові витрати покласти на відповідача.

У встановлений судом строк відповідач відзиву на позовну заяву не подав.

Рух справи

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 16 серпня 2024 року вказану справу передано судді Пилипчуку М. М.

Суддя на виконання вимог частини восьмої статті 187 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України) звернувся з відповідним запитом до Єдиного державного демографічного реєстру щодо зареєстрованого місця проживання відповідача.

Згідно з відповіддю з Єдиного державного демографічного реєстру № 745798 за вказаними параметрами особу ОСОБА_5 не знайдено.

Суд на виконання вимог частини шостої статті 187 ЦПК України звернувся до відповідного органу реєстрації місця перебування та місця проживання особи щодо надання інформації про зареєстроване місце проживання (перебування) відповідача.

У відповіді ЦНАП Виконавчого комітету Лубенської міської ради Лубенського району Полтавської області вказано, що ОСОБА_5 зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 .

Ухвалою Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 10 вересня 2024 року позовну заяву залишено без руху та надано строк для усунення її недоліків.

31 жовтня 2024 року позивач звернулася до суду із заявою про усунення недоліків та уточненою позовною заявою.

Ухвалою Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 06 листопада 2024 року позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі, призначено її за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін, надано відповідачу строк для подання відзиву на позов, а позивачу відповіді на відзив.

Призначене на 03 грудня 2024 року судове засідання відкладено на 19 грудня 2024 року у зв`язку з першою неявкою відповідача.

Відповідач у судовому засіданні 19 грудня 2024 року подала до суду заяву про визнання позову.

Фактичні обставини, встановлені судом

Суд встановив, що відповідно до свідоцтва про народження від 16 січня 2018 року серії НОМЕР_1 батьками ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є ОСОБА_6 та ОСОБА_5 .

Згідно зі свідоцтвом про народження від 16 січня 2018 року серії НОМЕР_2 батьками ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , є ОСОБА_6 та ОСОБА_5 .

Рішенням Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 11 грудня 2018 року у справі № 539/1421/18, яке набрало законної сили, позбавлено ОСОБА_5 батьківських прав щодо малолітніх дітей ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Під час розгляду справи № 539/1421/18 встановлено, що матір`ю малолітніх дітей ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , є ОСОБА_5 . Згідно з витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про народження відомості про батька дітей записані відповідно до частини першої статті 135 Сімейного кодексу України (далі СК України). В період з 17 жовтня 2017 року до 16 січня 2018 року та з 26 січня 2018 року по теперішній час діти перебувають на лікуванні в Лубенському дитячому протитуберкульозному обласному санаторії. За вказаний час ОСОБА_5 відвідувала дітей тричі, приносила солодощі та фрукти. Допомогу одинокій матері ОСОБА_5 отримувала до 31 грудня 2017 року. На підставі наказів від 10 жовтня 2017 року за заявою матері малолітні ОСОБА_3 та ОСОБА_4 були відраховані з Мусіївської загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів Хорольської районної ради Полтавської області. Дітям не були створені умови для отримання ними обов`язкової загальної середньої освіти. Службою у справах дітей Лубенської районної державної адміністрації складено висновок від 14 травня 2018 року про доцільність позбавлення батьківських прав ОСОБА_5 відносно неповнолітніх дітей: ОСОБА_4 і ОСОБА_3 .

Розпорядженням голови Лубенської районної державної адміністрації Полтавської області від 07 лютого 2019 року № 19, на підставі заяв ОСОБА_7 та ОСОБА_1 : малолітніх дітей ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , влаштовано на виховання та спільне проживання до дитячого будинку сімейного типу; покладено на ОСОБА_7 та ОСОБА_1 персональну відповідальність за життя, здоров`я, фізичний і психічний розвиток вихованців дитячого будинку сімейного типу.

Відповідно до довідки про склад сім`ї або зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку осіб від 01 жовтня 2024 року № 14-18/11/919, виданої ЦНАП Виконавчого комітету Лубенської міської ради Лубенського району Полтавської області, до складу сім`ї (зареєстрованих) за адресою: АДРЕСА_2 , входять: ОСОБА_7 (власник) та ОСОБА_1 (дружина), ОСОБА_8 (син), ОСОБА_9 (прийомна дитина), ОСОБА_10 (прийомна дитина), ОСОБА_11 (прийомна дитина), ОСОБА_12 (прийомна дитина), ОСОБА_13 (прийомна дитина), ОСОБА_3 (прийомна дитина), та ОСОБА_4 (прийомна дитина).

Відповідно до свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_3 ОСОБА_14 та ОСОБА_5 22 жовтня 2024 року уклали шлюбу, прізвище останньої (відповідача) після державної реєстрації шлюбу ОСОБА_15 .

Мотиви, з яких виходить суд, та застосовані норми права

За змістом частини першої статті 16 Цивільного кодексу України (далі ЦК України) кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором (стаття 5 ЦПК України).

У постановах Верховного Суду від 20 березня 2024 року у справі № 760/6988/22, від 21 червня 2023 року у справі № 369/9813/20 викладено висновок про те, що «одним із основних прав дитини є право на утримання, яке кореспондується з конституційним обов`язком батьків утримувати дітей до їх повноліття та знайшло своє закріплення у СК України). Стягнення аліментів на утримання дитини є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності».

Положеннями статті 27 Конвенції про права дитини визначено, що кожна дитина має право на рівень життя, необхідний для її фізичного, розумового та духовного розвитку. Сюди входить належне харчування, житло, одяг. Батьки несуть відповідальність за забезпечення належного життєвого рівня дитини. Держава має вживати необхідних заходів щодо надання допомоги батькам у здійсненні цього права.

Відповідно до статті 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

Згідно з частинами першою та другою статті 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини (крім випадку, передбаченого частиною п`ятою статті 157 цього Кодексу).

Батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття (стаття 180 СК України).

Відповідно до статті 249 СК України опікун, піклувальник зобов`язаний виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, психічний, духовний розвиток, забезпечити одержання дитиною повної загальної середньої освіти. Опікун, піклувальник має право самостійно визначати способи виховання дитини з урахуванням думки дитини та рекомендацій органу опіки та піклування. Опікун, піклувальник має право вимагати повернення дитини від будь-якої особи, яка тримає її у себе не на підставі закону або рішення суду. Опікун, піклувальник не має права перешкоджати спілкуванню дитини з її батьками та іншими родичами, за винятком випадків, коли таке спілкування суперечить інтересам дитини. Цивільні права та обов`язки опікуна, піклувальника встановлюються ЦК України. Підстави для виникнення права на оплату послуг опікуна та піклувальника, її розмір і порядок виплати встановлюються Кабінетом Міністрів України.

Статтею 67 ЦК України визначено, що опікун зобов`язаний дбати про підопічного, про створення йому необхідних побутових умов, забезпечення його доглядом та лікуванням. Опікун малолітньої особи зобов`язаний дбати про її виховання, навчання та розвиток. Опікун має право вимагати повернення підопічного від осіб, які тримають його без законної підстави. Опікун вчиняє правочини від імені та в інтересах підопічного. Опікун зобов`язаний вживати заходів щодо захисту цивільних прав та інтересів підопічного.

Згідно з частинами першоютретьою статті 72 ЦК України опікун зобов`язаний дбати про збереження та використання майна підопічного в його інтересах. Якщо малолітня особа може самостійно визначити свої потреби та інтереси, опікун, здійснюючи управління її майном, повинен враховувати її бажання. Опікун самостійно здійснює витрати, необхідні для задоволення потреб підопічного, за рахунок пенсії, аліментів, відшкодування шкоди у зв`язку з втратою годувальника, допомоги на підопічну дитину та інших соціальних виплат, призначених на підопічну дитину відповідно до законів України, доходів від майна підопічного тощо.

Відповідно до частин другої та третьої статті 166 СК України особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини. При задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину. У разі якщо мати, батько або інші законні представники дитини відмовляються отримувати аліменти від особи, позбавленої батьківських прав, суд приймає рішення про перерахування аліментів на особистий рахунок дитини у відділенні Державного ощадного банку України та зобов`язує матір, батька або інших законних представників дитини відкрити зазначений особистий рахунок у місячний строк з дня набрання законної сили рішенням суду.

Судом встановлено, що ОСОБА_2 , яка позбавлена батьківських прав щодо дітей ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , які проживають в сім`ї опікуна ОСОБА_1 , не надає коштів на їх утримання, хоча має такий обов`язок відповідно до частини другої статті 166 СК України.

При цьому рішенням Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 11 грудня 2018 року у справі № 539/1421/18, яким ОСОБА_2 позбавлено батьківських прав, не стягнуто аліменти з неї на утримання дітей.

Отже, позивач як опікун має право на звернення до суду з позовом про стягнення з відповідача аліментів на утримання дітей.

Частиною третьою статті 181 СК України визначено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Відповідно до частин першої та другої статті 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.

Вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров`я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.

Частиною першою статті 183 СК України визначено, що частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.

Доказів про наявність медичних протипоказань, встановлених щодо працевлаштування відповідача та заняття певними видами діяльності, суду не надано.

Підстав для звільнення відповідача від обов`язку утримувати дитину, передбачених статтею 188 СК України не встановлено.

Судом також враховано, що відповідач визнала позов, про що подала до суду відповідну заяву.

Відповідно до частини четвертої статті 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

Судом не встановлено, що визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб.

Стягнення аліментів у частці заробітку (доходу) батька, матері має ціль найбільш повно захищати інтереси дитини, забезпечити їй не тільки необхідні кошти для існування, але і зберегти по можливості той рівень життя, який дитина мала при сумісному проживанні з обома батьками.

Визначаючи розмір аліментів, який підлягає стягненню з відповідача, суд дійшов висновку про стягнення з відповідача на користь позивача аліментів на утримання двох дітей у розмірі 1/3 частини з усіх видів заробітку (доходу) платника аліментів, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму, щомісячно, до досягнення дітьми повноліття, оскільки на відповідача як на матір покладено обов`язок щодо утримання і матеріального забезпечення своїх дітей, які проживають разом з позивачем.

Такий розмір аліментів на утримання дітей буде необхідним та достатнім для їх фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку.

Враховуючи зміст статті 191 СК України, аліменти підлягають стягненню від дня пред`явлення позову 16 серпня 2024 року.

Суд допускає негайне виконання рішень суду у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць (стаття 430 ЦПК України).

Висновки за результатами розгляду позовних вимог

Суди ухвалюють рішення, постанови іменем України негайно після закінчення судового розгляду (частина перша статті 259 ЦПК України).

Враховуючи викладене, наявні підстави для судового захисту прав позивача, у зв`язку з чим позовні вимоги підлягають задоволенню.

Враховуючи принцип безпосередності судового розгляду, рішення обґрунтоване доказами, одержаними у визначеному законом порядку та дослідженими у судовому засіданні, в якому ухвалюється рішення.

Оскільки відповідно до пункту 3 частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір» позивач була звільнена від сплати судового збору за подання до суду позову про стягнення аліментів, а відповідач визнала позовні вимоги, з урахуванням частини шостої статті 141 ЦПК України, статті 4 Закону України «Про судовий збір», статті 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2024 рік» з відповідача в дохід держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 605,60 грн.

На підставі викладеного, керуючись статтями 10, 12, 13, 76, 81, 141, 258, 259, 263, 265, 273, 274, 279, 354 ЦПК України, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на неповнолітніх дітей задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 на утримання дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , аліменти у розмірі 1/3 частини з усіх видів її (платника аліментів) заробітку (доходу), щомісячно, починаючи з 16 серпня 2024 року і до досягнення найстаршою дитиною повноліття, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Якщо після досягнення повноліття найстаршою дитиною ніхто не звернувся до суду з позовом про визначення розміру аліментів на інших дітей, аліменти стягуються за вирахуванням тієї рівної частки, що припадала на дитину, яка досягла повноліття.

Стягнути з ОСОБА_2 в дохід держави судовий збір у розмірі 605 (шістсот п`ять) гривень 60 копійок.

Рішення підлягає негайному виконанню в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

Рішення суду може бути оскаржене до Полтавського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_4 ; зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_4 ).

Відповідач ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_5 ; зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ; фактичне місце проживання: АДРЕСА_3 ; РНОКПП НОМЕР_5 ).

Суддя М. М. Пилипчук