Справа № 947/6158/24
Провадження № 2/947/2347/24
12.12.2024 року Київський районний суд м.Одеси у складі:
головуючого судді Луняченка В.О.,
при секретарі Макаренко Г.В.,
розглянувши у відкритому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_1 ) до ОСОБА_2 (ІПН НОМЕР_2 ) за участі третьої особи: приватний нотаріус Одеського міського нотаріального округу Мирончук Валерія Валеріївна про часткове скасування свідоцтва про право на спадщину, визнання факту прийняття спадщини, визнання права на спадщину у порядку трансмісії -
Позовні вимоги обгрунтовані тим, що після смерті ОСОБА_4 спадкоємцями першої черги були його донька ОСОБА_2 та його мати ОСОБА_5 , але всупереч того, що ОСОБА_5 , яка проживала разом із спадкодавцем фактично прийняла належну їй частку спадщини свого сина та не відмовлялась від прийняття спадщини, все майно ОСОБА_4 успадкувала його донька ОСОБА_2 яка отримала свідоцтво про право на спадщину за законом, тому після смерті ОСОБА_5 , у порядку спадкової трансмісії , її онучки ОСОБА_2 та ОСОБА_1 мають право на отримання у спадщину за законом і ту частину спадкового майна, яка фактично прийняла ОСОБА_5 після смерті свого сина ОСОБА_4 .
Приймаючи до уваги що відповідач, яка належними чином повідомлялась про час і місце розгляду справи, до судових засідань не заявлялась та заяв і клопотань по суті справи не подавала, з урахуванням наявної згоди сторони позивача, суд вважає за можливим здійснити розгляд даної справи у порядку заочного розгляду справи у відповідності до положень глави 11 Цивільного процесуального кодексу України ( ст.280-289 цього кодексу).
На підставі витребуваних судом копії спадкової справи №10/2021 до майна померлого ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_4 , копії спадкової справи копії №12/2022 до майна померлої ОСОБА_5 , а також довідок за результатами маркетингового аналізу з визначення середньої ринкової вартості спірного спадкового майна, встановлено наступне:
ІНФОРМАЦІЯ_4 у віці 95 років померла ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП: НОМЕР_3 , мати двох синів: ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_7 , який був батьком позивачці та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_9 , який був батьком відповідачки ОСОБА_2 .
Спорідненість позивачки з ОСОБА_6 підтверджується Свідоцтвом про народження ІНФОРМАЦІЯ_10 ОСОБА_7 серії НОМЕР_4 , виданим Ленінським РАЦС м. Одеси від 07.08.1982р., актовий запис №720, в якому вказано, що її батьком є ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_11 , РНОКПП: НОМЕР_5 .
Зміна прізвища з ОСОБА_8 на ОСОБА_9 підтверджується Свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_6 від 03.10.2009року, актовий запис №1324.
Спорідненість ОСОБА_6 з померлою ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_5 стверджується його Свідоцтвом про народження серії НОМЕР_7 , виданим ст. Насосна, Сумгаїтського району Бакинської області Азербайджанської РСР від 18.05.1954р., актовий запис №83, в якому вказано що його матір є ОСОБА_5 .
Спорідненість ОСОБА_4 з померлою ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_5 та відповідачки ОСОБА_2 встановлена нотаріусом Місік О.В., докази про спорідненість знаходяться у матеріалах спадкової справи №69620329 від 29.08.2022року .
Після смерті ОСОБА_10 , його мати, спадкоємиця першої черги за законом, відмовилась від вступу до спадщини і згідно свідоцтва про право на спадщину за заповітом спадщину прийняв ОСОБА_11 .
У 2016 рокі ОСОБА_4 став проживати разом зі своєю матір`ю ОСОБА_5 в зимовий період в квартирі АДРЕСА_4 , у весняно-осінній період на дачі у будинку АДРЕСА_2 опікувався та піклувався за ОСОБА_5 , при чому місцем зареєстрованого проживання ОСОБА_12 визначена АДРЕСА_5 , яке було і місцем зареєстрованого місця проживання ОСОБА_4 на момент його смерті.
ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_4 помер. Після його смерті відкрилась спадщина на майно:
3.Житловий будинок, з відповідними спорудами, об`єкт житлової нерухомості, спільна часткова власність загальною площею 107,2кв.м, житловою 55,7кв.м, якій в цілому складається з одного житлового кам`яного будинку та надвірних споруд за адресую: АДРЕСА_2 , розмір частки 4/9. Імовірна середня ринкова вартість житлового будинку станом на 26.02.2024року складає 3731939,00грн, частка 4/9 складає 1658639,55грн(довідка за результатами проведення маркетингового аналізу з визначення найбільш імовірної середньої ринкової вартості будинку АДРЕСА_2 проведена ТОВ «Профі -ТН» від 26.02.2024року);
4.Житловий будинок з відповідними спорудами, об`єкт житлової нерухомості, спільна часткова власність загальною площею 107,2кв.м, житловою площею 55,7кв.м, якій в цілому складається з одного житлового кам`яного будинку та надвірних споруд за адресую: АДРЕСА_2 , розмір частки 1/3. Імовірна середня ринкова вартість житлового будинку станом на 26.02.2024року складає 3731939,00грн, частка 1/3 складає 1243979,67грн (довідка за результатами проведення маркетингового аналізу з визначення найбільш імовірної середньої ринкової вартості будинку АДРЕСА_2 проведена ТОВ «Профі -ТН» від 26.02.2024року);
6. Квартира, об`єкт житлової нерухомості, загальною площею 48,4кв.м, житловою площею 26,8кв.м за адресую: АДРЕСА_3 , розмір частки 1. Імовірна середня ринкова вартість квартири станом на 26.02.2024року складає 1738757,00грн, (довідка за результатами проведення маркетингового аналізу з визначення найбільш імовірної середньої ринкової вартості квартири АДРЕСА_6 проведена ТОВ «Профі - ТН» від 26.02.2024року);
Будучи спадкоємицею першої черги за законом, ОСОБА_5 з заявою про відмову від спадщини, яка відкрилась після смерті її сина ОСОБА_13 до нотаріальної контори не зверталась. До спадщини на все майно померлого вступила відповідачка ОСОБА_2 .
ОСОБА_5 , мати померлого ОСОБА_4 з 2016 р. проживала разом з сином в квартирі АДРЕСА_7 та в садовому будинку за адресом: АДРЕСА_2 і після його смерті ( помер ІНФОРМАЦІЯ_1 ) вона фактично прийняла спадщину після померлого, але юридично своє право власності в порядку спадкування за законом отримати не встигла, так як померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , тобто через чотири дні після спливу шестимісячного строку для прийняття спадщини.
Після смерті ОСОБА_5 відкрилася спадщина, до якої за законом вступила відповідачка ОСОБА_2 , що стверджується витягом про реєстрацію в Спадковому реєстрі 69620329 від 29.08.2022року (спадкова справа на підставі заяви ОСОБА_2 )
Будучи також спадкоємицею після смерті спадкодавці ОСОБА_5 , позивач подала заяву ОСОБА_3 , приватному нотаріусу Одеського міського нотаріального округу про вступ до спадщини, яка відкрилась після смерті ОСОБА_5 .
Не зважаючи на наявні обставини фактичного прийняття спадщини ОСОБА_5 , Мирончук В.В., приватний нотаріус Одеського міського нотаріального округу, видала на ім`я ОСОБА_2 Свідоцтва про право на спадщину за законом на все спадкове майно померлого, а саме:
Закінчений будівництвом об`єкт житловий будинок загальною площею
Цивільний процесуальний кодекс України ( далі ЦПК України ) визначає юрисдикцію та повноваження загальних судів щодо цивільних спорів та інших визначених цим Кодексом справ, встановлює порядок здійснення цивільного судочинства.
Завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави ( ч.1 ст. 2 ЦПК України ).
Суд при розгляді справи керується принципом верховенства права, розглядаючи справи відповідно до Конституції України, законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, та застосовуючи при розгляді справ, зокрема, Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права ( ч.1,2 та 4 ст. 10 ЦПК України ).
На підставі ч.1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Правовідносини пов`язані із успадкуванням врегульовані Цивільним кодексом України ( далі ЦК України ).
Згідно зі статтями 1216, 1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.
Статтями 1217, 1223 ЦК України передбачено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 12611265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини.
У першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. У другу чергу право на спадкування за законом мають рідні брати та сестри спадкодавця, його баба та дід як з боку батька, так і з боку матері (статті 12611262 ЦК України).
Відповідно до частини першої статті 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.
Згідно з частиною першою статті 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини.
За загальним правилом, визначеним частиною першою статті 1270 ЦК України, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.
Відповідно до статті 1276 ЦК України, якщо спадкоємець за заповітом або за законом помер після відкриття спадщини і не встиг її прийняти, право на прийняття належної йому частки спадщини, крім права на прийняття обов`язкової частки у спадщині, переходить до його спадкоємців (спадкова трансмісія). Право на прийняття спадщини у цьому випадку здійснюється на загальних підставах протягом строку, що залишився. Якщо строк, що залишився, менший як три місяці, він подовжується до трьох місяців.
У відповідності до вимог п.4 ст. 264 ЦПК України при виборі і застосуванні норм права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладених у постановах Верховного Суду.
У постанові Верховного Суду від 1 вересня 2021 року у справі № 720/2683/ , визначені правові висновки про те, що спадкова трансмісія це перехід права на прийняття спадщини від померлого спадкоємця за заповітом або за законом, який не встиг реалізувати це право внаслідок своєї смерті (трансмітент), до його спадкоємців (трансміссар), тобто перехід права, а не виникнення права на спадкування після смерті першого спадкодавця.
Об`єктом спадкової трансмісії є суб`єктивне цивільне право на прийняття спадщини, що не було реалізоване спадкоємцем у зв`язку з його смертю.
До трансміссара переходить лише можливість прийняття спадщини або відмовитися від її прийняття, якою особа може скористатися, а не безпосередньо спадкове майно. Перехід же спадкового майна є наслідком реалізації права на прийняття спадщини, що відкрилася після смерті першого спадкодавця. Не належить до об`єкта спадкової трансмісії право на прийняття спадщини, що відкрилася внаслідок смерті трансмітента, адже це є самостійним суб`єктивним правом, відмінним від права на прийняття спадщини після смерті першого спадкодавця. У разі застосування механізму спадкової трансмісії мають місце дві спадщини, що відкрилися: 1) після смерті спадкодавця та 2) після смерті трансмітента.
Трансміссар має право на прийняття спадщини в порядку трансмісії та спадщини, що відкрилася після трансмітента. Це два самостійних суб`єктивних цивільних права, які можуть бути реалізовані незалежно одне від одного. Спадкоємці трансмітента можуть прийняти спадщину в порядку спадкової трансмісії і відмовитися від прийняття спадщини або, навпаки, можуть прийняти спадщину після смерті трансмітента і відмовитися від прийняття спадщини, що відкрилася у зв`язку зі смертю першого спадкодавця. Дії трансміссарів у цих двох самостійних правовідносинах незалежні та мають різні правові наслідки.
Таким чином, перехід права на прийняття спадщини відповідно до статті 1276 ЦК України не є компонентом спадщини, що відкрилася після смерті трансмітента. Трансміссар, здійснюючи право на прийняття спадщини, набуває спадкової маси не від трансмітента, який так і не встиг її прийняти, а від першого спадкодавця.
В постанові Верховного Суду від 20 червня 2018 року в справі № 643/1216/15-ц, на яку також послався заявник в касаційній скарзі, зроблено висновок щодо застосування статті 1266 ЦК України та вказано, що спадкуванням за правом представлення це такий порядок набуття права на спадкування за законом при якому спадкоємці п`ятої черги включаються до складу першої, другої чи третьої черги замість спадкоємця внаслідок того, що він помер до відкриття спадщини. По своїй суті спадкування за правом представлення це специфічний порядок набуття права на спадкування за законом, і він не є окремою підставою або видом спадкування. У такому разі суб`єктами спадкування за правом представлення будуть певні спадкоємці за законом.
Відповідно до частини третьої статті 1268 та частини першої статті 1269 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.
У даному випадку суд приймаючи до уваги що смерть ОСОБА_5 , як спадкоємця першої черги ( як і ОСОБА_2 ) померлого ІНФОРМАЦІЯ_3 , відбулась 30 березня 2022 року , і у період визначений для прийняття або відмови прийняття спадщини вона заяв про відмову від спадщини сина не подавала, то факт її постійного проживання разом із спадкодавцем свідчить про фактичне прийняття спадщини.
Обов`язок спадкоємця, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно встановлено і у статті 1297 ЦК України. Правових наслідків невиконання такого обов`язку, зокрема у вигляді втрати права на спадщину, положеннями цивільного законодавства не передбачено ( постанова Верховного суду від 05 вересня 2022 року справа № 385/321/20).
Приймаючи до уваги, що померла ОСОБА_5 фактично прийняла спадщину, яка відкрилась після смерті її сина ОСОБА_13 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 , суд визначає факт прийняття ОСОБА_5 1/2 частки спадкового майна спадкодавця ОСОБА_4 , а саме:
Житловий будинок з відповідними спорудами, об`єкт житлової
нерухомості, загальною площею 107,2кв.м, житловою 55,7кв.м, якій в цілому складається з одного житлового кам`яного будинку та надвірних споруд за адресую: АДРЕСА_2 від зо.03.2023року, спільна часткова власність, розмір частки 4/9, імовірна середня ринкова вартість 1/2 частки від 4/9 частин спільної часткової власності складає 829319.78грн.коп. на 26.02.2024року;
Житловий будинок з відповідними спорудами, об`єкт житлової нерухомості, загальна площа 107,2кв.м, житлова площа 55,7кв.м, якій в цілому складається з одного житлового кам`яного будинку та надвірних споруд за адресую: АДРЕСА_2 , спільна часткова власність, розмір частки 1/3, імовірна середня ринкова вартість 1/2частки від 1/3 частини спільної часткової власності складає 621989,83грн.коп. на 26.02.2024року;
3.Квартира, об`єкт житлової нерухомості, загальна площа 48,4кв.м, житлова площа 26,8кв.м за адресую: АДРЕСА_3 , розмір частки ймовірна середня ринкова вартість 1/2 частки квартири складає 869378,50 грн. на 26.02.2024року.
У постанові Верховного суду від 05 вересня 2022 року справа № 385/321/20 також зазначено, що свідоцтво про право на спадщину - це документ, який посвідчує перехід права власності на спадкове майно від спадкодавця до спадкоємців. Видачею свідоцтва про право на спадщину завершується оформлення спадкових прав. У приватному праві недійсність (нікчемність чи оспорюваність) може стосуватися або «вражати» договір, правочин, акт органу юридичної особи, державну реєстрацію чи документ. Свідоцтво про право на спадщину визнається недійсним за рішенням суду, якщо буде встановлено, що особа, якій воно видане, не мала права на спадкування, а також в інших випадках, встановлених законом (частина перша статті 1301 ЦК України). У ЦК України закріплено можливість пред`явити позовну вимогу про визнання недійсним свідоцтва про право на спадщину. Заявляти вимогу про визнання недійсним свідоцтва про право на спадщину може будь-яка особа, цивільні права чи інтереси якої порушені видачею свідоцтва про право на спадщину. Тобто, оспорювання свідоцтва про право на спадщину відбувається тільки за ініціативою заінтересованої особи шляхом пред`явлення вимоги про визнання його недійсним (позов про оспорювання свідоцтва).
У пункті 27 постанови Пленуму Верховного Суду України "Про судову практику у справах про спадкування" від 30 травня 2008 року № 7 судам роз`яснено, що відповідно до статті 1301 ЦК України свідоцтво про право на спадщину може бути визнано недійсним не лише тоді, коли особа, якій воно видане, не мала права на спадкування, але й за інших підстав, установлених законом. Іншими підставами можуть бути: визнання заповіту недійсним, визнання відмови від спадщини недійсною, визнання шлюбу недійсним, порушення у зв`язку з видючою свідоцтва про право на спадщину прав інших осіб тощо. Свідоцтво про право на спадщину може бути визнано недійсним лише за рішенням суду.
Постановою Верхового суду від 29 червня 2022 року у справі № 383/258/21 зазначено, що Відповідно до статті 1301 ЦК України свідоцтво про право на спадщину визнається недійсним за рішенням суду, якщо буде встановлено, що особа, якій воно видане, не мала права на спадкування, а також в інших випадках, встановлених законом.
Крім цього, іншими підставами можуть бути: визнання заповіту недійсним, визнання відмови від спадщини недійсною, визнання шлюбу недійсним, порушення у зв`язку з видачою свідоцтва про право на спадщину прав інших осіб тощо. Отже, порушення у зв`язку з видачою свідоцтва про право на спадщину прав інших заінтересованих осіб, які в установленому законом порядку прийняли спадщину, є самостійною підставою для визнання свідоцтв про право на спадщину за законом недійсними.
Після смерті ОСОБА_5 дві її онучки ОСОБА_1 та ОСОБА_2 маючи рівні права на отримання спадщини по закону повинні були б отримати у рівних частках спадкове майно своєї бабусі.
Керуючись ст.ст. 9-13, 76-83, 95, 128-131, 133, 141, 211, 223, 247, 263- 265, 268, 272, 273, 280, 352, 354, 355 ЦПК України, суд -
Позов ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_12 , ІПН НОМЕР_1 АДРЕСА_8 ) до ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_13 , ІПН НОМЕР_2 АДРЕСА_3 ) за участі третьої особи: приватний нотаріус Одеського міського нотаріального округу Мирончук Валерія Валеріївна про часткове скасування свідоцтва про право на спадщину, визнання факту прийняття спадщини, визнання права на спадщину у порядку трансмісії - задовольнити.
Визнати частково недійсними Свідоцтва про право на спадщину за законом, виданим ОСОБА_3 Одеського, приватним нотаріусом міського нотаріального округу ім`я спадкоємиці ОСОБА_2 , після смерті спадкодавця ОСОБА_4 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 на нерухоме майно:
Визнати факт прийняття ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП: НОМЕР_3 спадщини після смерті її сина ОСОБА_4 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 у порядку спадкування 1/2 частки спадкового майна, а саме :
Визнати за ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_14 , РНОКПП: НОМЕР_1 ) в порядку трансмісії право власності на спадкове майно, яке залишилось після смерті спадкодавці ОСОБА_5 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП: НОМЕР_3 на:
Повне рішення буде складено протягом десяти днів з дня проголошення вступної та резолютивної частини.
Заочне рішення може бути переглянуто Київським районним судом м.Одеси за заявою відповідача, яку може бути подано протягом тридцяти днів з дня отримання копії рішення.
Заочне рішення суду може бути оскаржене до Одеського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів після отримання копії рішення відповідачем та - протягом тридцяти з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не буде подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Повне рішення складено 20.12.24
Суддя: В. О. Луняченко