Справа№487/385/22
Провадження №2-п/487/40/24
УХВАЛА

Іменем України

18.12.2024 року м. Миколаїв

Заводський районний суд міста Миколаєва в складі: головуючого судді Цуркан Р.С. за участю секретаря - Безкишкого В.В.,

відповідача ОСОБА_1 , її представника ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву представника ОСОБА_3 адвоката Шиян Ю.М. про перегляд заочного рішення Заводського районного суду м. Миколаєва від 22.10.2024 (справа № 487/385/22, провадження № 2/487/173/24) за позовом Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Універсальна» до ОСОБА_1 про стягнення страхового відшкодування,

ВСТАНОВИВ:

Заводським районним судом м. Миколаєва 22.10.2024 ухвалено заочне рішення (справа № 487/385/22, провадження № 2/487/173/24) за позовом Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Універсальна» до ОСОБА_1 про стягнення страхового відшкодування, яким позов Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Універсальна» задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Універсальна» суму виплаченого страхового відшкодування в розмірі 32 584,63 грн.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Універсальна» витрати по сплаті судового збору в розмірі 1670, 82 грн.

Представник відповідача звернулась до суду з уточненою заявою, в якій просила скасувати заочне рішення по справі №487/385/22 та призначити справу до розгляду за правилами загального позовного провадження.

В обґрунтування заяви зазначила наступне.

15.11.2018 року за участю відповідача сталася ДТП, на момент її вчинення ДТП місце реєстрації відповідача було - АДРЕСА_1 , де вона зареєстрована з 24 червня 2014 року, проте, із невідомих причин листи надсилались на ім`я відповідача на стару адресу реєстрації - АДРЕСА_2 , у зв`язку із чим, відповідач фізично не могла отримати будь-які поштові повідомлення, листи чи будь-яку іншу кореспонденцію з даної адреси.

У зв`язку з запровадженням з 24.02.2022 року на території України воєнного стану відповідач разом із своєю сім`єю вимушена була покинути Україну та тимчасово проживали на території Федеративної республіки Німеччина.

30.12.2022 року відповідач повернулася до України та 01.02.2023 року зверталася до міграційної служби (м. Миколаїв, вул. Шосейна,2) з метою зміни прізвища з ОСОБА_4 на ОСОБА_5 у зв`язку із укладанням шлюбу від 04.02.2022 року. Відповідно до довідки міграційної служби закордонний паспорт із видом на проживання у Німеччині вилучили у зв`язку із зміною прізвища. Після отримання нового закордонного паспорта відповідач періодично виїжджала за межі України, про що свідчать відмітки в закордонному паспорті.

Таким чином, відповідач не була належним чином проінформована про розгляд справи та через це не могла прийняти участь у розгляді справи для захисту своїх прав та законних інтересів з метою повного, всебічного розгляду справи.

Зазначає, що відповідач жодних претензій не отримувала від позивача за адресою свого проживання.

Крім того, в позовній заяві вказано, що згідно з умовами договору та на підставі розрахунку суми страхового відшкодування звіту експерта, розрахунку СТО та інших зібраних по справі документів було розраховано та виплачено страхове відшкодування в розмірі 144 270,00 грн., що підтверджується платіжними дорученням № 160901 від 21.01.2019 року.

У позовній заяві вказано, що різниця між завданою шкодою відповідачу та шкодою, яка відшкодовувалась Страховою компанією становить 44 270,00 грн. (144 270,00 грн. (розмір завданої шкоди) - 100 000 грн. (розмір відшкодування).

Проте, проаналізувавши платіжне доручення № 160901 від 21.01.2019 року, на яке посилається позивач, слідує, що сума у платіжному дорученні складає 132 584,63 грн., а не зазначену суму позивачем. Різниця між даними сумами складає 11 685 грн. 37 коп. Тому невідомо звідки позивач взяв суму 44 270,00 грн., яку просить стягнути із відповідача.

Також, у позовній заяві вказано, що витрати на евакуатор становлять 1000 грн., проте відповідно до рахунку на оплату № 642 від 15 грудня 2018 року витрати на перевезення автомобіля становлять 1500 грн.

Крім того, зазначає, що термін позовної давності сплив 21.01.2022 року, а позовна заява до суду була зареєстрована 25.01.2022 року.

В судовому засіданні відповідач та її представник заяву про перегляд заочного рішення підтримали, просили її задовольнити.

В судове засідання представник позивача не з`явився, повідомлявся про розгляд справи.

Заслухавши позивача та її представника, дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає, що заява не підлягає задоволенню.

Відповідно до ст. 288 ЦПК України заочне рішення підлягає скасуванню, якщо судом буде встановлено, що відповідач не з`явився в судове засідання та (або) не повідомив про причини неявки, а також не подав відзив на позовну заяву з поважних причин, і докази, на які він посилається, мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Представник відповідача зазначає, що 30.12.2022 року відповідач повернулася до України. Відповідач неодноразово повідомлялась судом про судові засідання за двома адресами: АДРЕСА_1 , та АДРЕСА_2 . Будь-які докази, які вказують на поважні причини її неявки до суду, суду не надані. При цьому, поїздки відповідача за кордон були нетривалими (що видно з копії паспорта). .

Представник відповідача у заяві посилається на обставини, які судом вже були враховані при прийнятті рішення. Судом враховано, що згідно платіжного доручення № 160901 від 21.01.2019 р. ОСОБА_6 сплачено страхове відшкодування у сумі 132 584,63 грн., а не 144 270 грн. Також судом враховано, що у позовній заяві зазначено, що витрати на евакуатор становлять 1000 грн. (а не 1500 грн.), що узгоджується із договором страхування № 3014/228/00611.

Відповідно до ст. 261 ЦК України перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила.

Доводи представника відповідача щодо пропуску строку позовної давності є необґрунтованими, оскільки дорожньо-транспортна пригода за участі ОСОБА_3 сталася 15.11.2018 року, а звернувся позивач до суду згідно матеріалів справи 14.12 (2021 року). При цьому, суд враховує, що лише після остаточного визначення розміру шкоди вимога про відшкодування шкоди відносно ОСОБА_1 була складена 07.11.2019 р. та направлена їй, і строк позовної давності слід обчислювати після не виконання нею даної вимоги.

Крім того, суд враховує, що до заяви про скасування заочного рішення відповідач не надає будь-яких доказів, які мають істотне значення для правильного вирішення справи та які вказують на помилковість висновків суду. Фактично на помилковість висновків суду представник відповідача не вказує.

Враховуючи викладене, заява підлягає залишенню без задоволення.

Керуючись ст. ст. 287, 288, 352, 353 ЦПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Заяву представника ОСОБА_3 адвоката Шиян Ю.М. про перегляд заочного рішення Заводського районного суду м. Миколаєва від 22.10.2024 (справа № 487/385/22, провадження № 2/487/173/24) за позовом Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Універсальна» до ОСОБА_1 про стягнення страхового відшкодування залишити без задоволення.

Роз`яснити заявнику, що у разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому ЦПК України. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: Р.С. Цуркан