441/1993/24 2/441/807/2024
Р І Ш Е Н Н Я

І м е н е м У к р а ї н и

16.12.2024 Городоцький районний суд Львівської області у складі:

головуючого-судді Яворської Н.І.,

за участі секретаря судового засідання Цап І.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Городок Львівської області справу за позовною заявою ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до Комарнівської міської ради Львівського району Львівської області, про визнання права власності на житловий будинок як на майно колгоспного двору, -

в с т а н о в и в :

Позивачі 15.05.2024 звернулися в суд із позовом до Комарнівської міської ради Львівського району Львівської області, про визнання за ними по 1/2 частині права власності на житловий будинок садибного типу в АДРЕСА_1 , як на майно колгоспного двору, мотивуючи тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_3 . Позивачі звернулись до нотаріуса для прийняття спадщини після смерті останньої, але нотаріус в оформленні спадщини відмовила, через відсутність правовстановлюючих документів на вищеозначений будинок. При підготовці позовної заяви до суду було встановлено, що вищеозначений будинок належить до суспільної групи «колгоспний двір». Оскільки позивачі є членами колгоспного двору, не втратили частку в ньому, чинне законодавство не передбачає реєстрацію права влаcності на майно колгоспного двору через реєстраційні органи, у них виникла потреба у визнанні за ними права власності на 1/2 частину житлового будинку по АДРЕСА_1 , за кожним, як на майно «колгоспного двору», просили позов задовольнити.

В судове засідання позивачі не з`явились, 06.11.2024 їх представник адвокат Струс Н.Я. подала клопотання про розгляд справи за їх відсутності.

Представник відповідача Комарнівської міської ради Львівського району Львівської області в судове засідання не з`явився, у відзиві, поданому 20.09.2024, міський голова позов не заперечив, просив про розгляд справи у відсутності їх представника (а.с. 34-35).

У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, розгляд справи здійснюється у їх відсутності, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, заяви представників позивача та відповідача, суд вважає, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню в повному обсязі з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Згідно ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Відповідно до п. 6 постанови Пленуму ВСУ від 22.12.1995 №20 «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» (з наступними змінами) право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 не втратили права на частку в його майні. Розмір частки члена двору визначається виходячи із рівності часток усіх його членів, включаючи неповнолітніх та непрацездатних.

Із копій технічного паспорта від 12.08.2024, погосподарських книг с. Підзвіринець за 1986-1995 роки, довідок Комарнівської міської ради Львівського району Львівської області № 440 і 441 від 09.08.2024, № 342 від 04.06.2024 (а.с.16-24), вбачається, що житловий будинок по АДРЕСА_1 побудований у 1962 році, належав до суспільної групи «колгоспний двір», його головою була ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , членами колгоспного двору також були: ОСОБА_1 та ОСОБА_2 .

Відповідно до ч. 1 ст. 120 ЦК УРСР (в редакції 1963 року, що діяла до 1991) майно колгоспного двору належить його членам на праві спільної сумісної власності.

Відповідно до вимог ст.ст. 120, 123, 563 ЦК України (в редакції 1963 року), майно колгоспного двору належало його членам на праві сумісної власності, а у разі смерті члена колгоспного двору спадщина в майні двору не відкривалася до смерті останнього члена колгоспного двору, а майно залишалось на праві сумісної власності в рівних частках членів двору, що в ньому проживають. Якщо після смерті члена колгоспного двору інших членів не залишається, до майна двору застосовуються правила розділу «Спадкове право» ЦК України в редакції 1963 року.

Отже позивачі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 є останніми живими членами колгоспного двору, які не втратили частку в його майні.

Згідно ч. 2 ст. 123 ЦК УРСР (в редакції 1963 року) розмір частки члена двору встановлюється виходячи з рівності часток усіх членів двору, включаючи неповнолітніх і непрацездатних.

Як встановлено в ст. 392 ЦК України, власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Враховуючи вищенаведене, суд приходить до висновку, що житловий будинок по АДРЕСА_1 належав колгоспному двору, голова якого помер, позивачі є членами колгоспного двору і не втратили частку в майні цього двору, інший спосіб реєстрації права влаcності на майно колгоспного двору через реєстраційні органи чинним законодавством не передбачено, а тому, суд вважає за можливе визнати за позивачами право власності на 1/2 частину вищеозначеного житлового будинку з господарськими та надвірними спорудами, за кожним, як частку в майні «колгоспного двору».

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 10, 200, 258, 259, 263-265, 273, 354 ЦПК України, суд, -

у х в а л и в :

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , право власності на 1/2 частину житлового будинку з господарськими та надвірними спорудами по АДРЕСА_1 , за кожним, як на майно колгоспного двору.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Львівського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Яворська Н.І.