УХВАЛА

14 листопада 2024 року м. Кропивницький

справа № 404/1256/13-ц

провадження № 22-ц/4809/1276/24

Кропивницький апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати у цивільних справах: Карпенка О. Л. (головуючий, суддя-доповідач), Мурашка С. І., Чельник О. І.,

за участю секретаря судового засідання Савченко Н. В.,

учасники справи:

позивач Публічне акціонерне товариство «Родовід Банк», правонаступником якого є Товариство з обмеженою відповідальністю «Дебдт Форс»,

відповідач ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами спрощеного позовного провадження, апеляційну скаргу ОСОБА_1 на заочне рішення Кіровського районного суду м. Кіровограда (суддя Іванова Н. Ю.) від 23.03.2013,

ВСТАНОВИВ:

1. Короткий зміст позовних вимог

06.02.2013 Публічне акціонерне товариство «Родовід Банк» (далі ПАТ «Родовід Банк») звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 , в якому просить стягнути з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства «Родовід Банк» заборгованість за кредитом в розмірі 149 537,75 грн та судові витрати в сумі 495,37 грн.

2. Короткий зміст судових рішень:

2.1) заочним рішенням Кіровського районного суду м. Кіровограда від 23.03.2013, з урахуванням ухвали суду від 08.11.2013 про виправлення описки, позов ПАТ «Родовід Банк» до ОСОБА_1 задоволено. Суд постановив стягнути з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Родовід Банк» заборгованість за кредитом в розмірі 149 537,75 грн та судові витрати в сумі 495,37 грн. Крім того, суд вказав, що заочне рішення суду може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії;

2.2) ухвалою Кіровського районного суду м. Кіровограда від 14.12.2022 замінено стягувача ПАТ «Родовід Банк» у виконавчому провадженні у цивільній справі № 404/1256/13-ц за позовом ПАТ «Родовід Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором № Ск-539-000104/5-2008 на його правонаступника - Товариство з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» ();

2.3) ухвалою Кіровського районного суду м. Кіровограда від 05.02.2024 замінено сторону виконавчого провадження - стягувача Товариство з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» на правонаступника - Товариство з обмеженою відповідальністю Дебт Форс» (код ЄДРОПОУ: 43577608) у виконавчому провадженні, відкритому на підставі виконавчого листа № 404/1256/13-ц за позовом ПАТ «Родовід банк», правонаступником якого виступало ТОВ «Вердикт Капітал», до ОСОБА_1 .

2.4) ухвалою Кіровського районного суду м. Кіровограда від 20.06.2024 відмовлено ОСОБА_1 у поновленні строку на подання заяви про перегляд заочного рішення, а її заяву про перегляд заочного рішення суду від 22.03.2013 залишено без задоволення. Роз`яснено, що у разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому цим Кодексом.

За матеріалами справи суд встановив, що відповідач отримав копію ухвали суду про відкриття провадження та копію позовної заяви з додатками (т.1, а. с. 54), 27.03.2013 відповідач отримав копію заочного рішення Кіровського районного суду м. Кіровограда від 22.03.2013 (т.1, а. с. 68).

Суд вказав, що процесуальний закон не передбачає право суду, який розглянув належно оформлену заяву про перегляд заочного рішення (зокрема на предмет того, чи є підстави у зв`язку з пропуском строку на її подання розглядати цю заяву по суті), вчинити інші дії, ніж передбачені у ч. 3 ст. 287 ЦПК України. Тому у випадку, якщо суд вважатиме неможливим поновити строк на подання заяви про перегляд заочного рішення, він має залишити її з цієї підстави без задоволення. У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення, заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення (ч. 4 ст. 287 ЦПК України). Передбачене у реченні другому ч. 4 ст. 287 ЦПК України спеціальне правило про початок відліку строку на апеляційне оскарження заочного рішення застосовне лише до тих рішень, які суд ухвалив за правилами, що діють з 15.12.2017. Аналогічний висновок викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 09.11.2021 у справі № 214/5505/16.

Зважаючи на викладене, суд вважав, що відсутні підстави для поновлення відповідачу строку на звернення до суду із заявою про перегляд заочного рішення, що, своєю чергою. є підставою для залишення без задоволення заяви про перегляд заочного рішення.

3. Короткий зміст апеляційної скарги

Відповідачка у справі ОСОБА_1 звернулася до Кропивницького апеляційного суду з апеляційною скаргою в якій просить скасувати заочне рішення Кіровського районного суду м. Кіровограда від 23.03.2013 справі №404/1256/13-ц та ухвалити нове, яким відмовити ПАТ «Родовід Банк» у задоволені позовних вимог до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Рішення суду оскаржується відповідачем з підстав його незаконності та необгрнутованості, порушення судом норм матеріального і процесуального права.

Зокрема, відповідач стверджує, що суд не забезпечив відкритості процесу розгляду справи, адже вона жодним чином не була повідомлена про справу.

Відповідач не погоджується за прийнятим судом до уваги розрахунком заборгованості, який надав позивач, стверджуючи, що той не є первісним документом та не відображає реальних операцій з грошовими коштами на рахунку.

Позивач маніпулює термінами «оферта» та «кредитний договір», підміняючи одне іншим попри істотні сутнісні відмінності.

Відповідач вважає, що пеня стягнута на користь банка неправомірно, а до вимог про компенсацію інфляційних втрат та 3-х процентів річних спливла позовна давність.

4. Відзив на апеляційну скаргу до суду від Товариства з обмеженою відповідальністю «Дебдт Форс» не надійшов.

Відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції (ч. 3 ст. 360 ЦПК України).

5. Короткий зміст пояснень учасників справи, висловлених у судовому засіданні в суді апеляційної інстанції

Апелянт ОСОБА_1 повідомлена судовою повісткою-повідомленням про розгляд справи о 10:00 14.11.2024 у залі судових засідань Кропивницького апеляційного суду, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення № 530, згідно з яким судову повістку-повідомлення вручено відповідачці 21.10.2024(т. 2, а. с. 116).

Проте у призначений час апелянт у судове засідання не з`явився.

Представник позивача ТОВ «Дебдт Форс» адвокат Бондаренко Юрій Юрійович вимоги апеляційної скарги не визнав, надав суду усні пояснення.

Крім того, 06.11.2024 до суду надійшли письмові пояснення іншого представника позивача адвоката Даніліної Наталії Сергіївни (т. 2, а. с. 107 108).

6. Суд першої інстанції встановив такі неоспорювані обставини:

06.02.2013 ПАТ «Родовід Банк» звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 , в якому просить стягнути з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства «Родовід Банк» заборгованість за кредитом в розмірі 149 537,75 грн та судові витрати в сумі 495,37 грн.

Заочним рішенням Кіровського районного суду м. Кіровограда від 23.03.2013, з урахуванням ухвали суду від 08.11.2013 про виправлення описки, позов ПАТ «Родовід Банк» до ОСОБА_1 задоволено. Суд постановив стягнути з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Родовід Банк» заборгованість за кредитом в розмірі 149 537,75 грн та судові витрати в сумі 495,37 грн. Крім того, суд вказав, що заочне рішення суду може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії

Повний текст заочного рішення суду отриманий відповідачем 27.03.2013.

Ухвалою Кіровського районного суду м. Кіровограда від 14.12.2022 замінено стягувача ПАТ «Родовід Банк» у виконавчому провадженні у цивільній справі № 404/1256/13-ц за позовом ПАТ «Родовід Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором № Ск-539-000104/5-2008 на його правонаступника - Товариство з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» ().

Ухвалою Кіровського районного суду м. Кіровограда від 05.02.2024 замінено сторону виконавчого провадження - стягувача Товариство з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» на правонаступника - Товариство з обмеженою відповідальністю Дебт Форс» (код ЄДРОПОУ: 43577608) у виконавчому провадженні, відкритому на підставі виконавчого листа № 404/1256/13-ц за позовом ПАТ «Родовід банк», правонаступником якого виступало ТОВ «Вердикт Капітал», до ОСОБА_1 .

У червні 2024 року ОСОБА_1 звернулась до суду із заявою про поновлення процесуального строку та про перегляд заочного рішення, в яких просила поновити строк на подання заяви про перегляд заочного рішення та скасувати заочне рішення Кіровського районного суду м. Кіровограда від 22.03.2013 у справі № 404/1256/13-ц. Заяву обґрунтовано тим, що про існування заочного рішення відповідачу стало відомо після того, як приватним виконавцем було арештовано рахунки боржника. Судові повістки вона не отримувала, про розгляд справи не знала. Стосвно обставин справи, то вона вважає, що виписки по рахункам або касовий документ можуть бути належними доказами заборгованості по за кредитним договором у тому разі, якщо вони відповідають вимогам до первинних документів. З позовної заяви та доданих доказів вбачається, що оферта на укладення угоди про надання кредиту позивачем замінюється поняттям «кредитний договір», що за своєю суттю, формою та змістом є різними. Сума пені нарахована за кредитним договором є неправомірною. Позивач звернувся до суду з пропуском загальної позовної давності для стягнення індексу інфляції та 3% річних.

7. Апеляційний суд додатково встановив такі обставини:

Ухвалою Кіровського районного суду м. Кіровограда від 20.06.2024 відмовлено ОСОБА_1 у поновленні строку на подання заяви про перегляд заочного рішення, а її заяву про перегляд заочного рішення суду від 22.03.2013 залишено без задоволення. Роз`яснено, що у разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому цим Кодексом.

7. Позиція апеляційного суду щодо апеляційної скарги

Відповідно до ч. 1, 4 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Відповідно до частин 1, 2, 4 та 5 ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

ЦПК України встановлено спеціальний порядок оскарження заочного рішення, який передбачає, що відповідач може оскаржити заочне рішення у разі залишення судом першої інстанції його заяви про перегляд заочного рішення без задоволення, або у разі ухвалення судом повторного заочного рішення.

Колегія суддів апеляційного суду дійшла висновку, що передбачених Кодексом підстав для набуття відповідачем права на апеляційне оскарження заочного рішення суду немає, суд апеляційної інстанції помилково відкрив апеляційне провадження на заочне рішення суду, а тому воно підлягає закриттю.

8. Мотиви ухваленого апеляційним судом рішення

8.1. Норми права та їх джерела

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії (ч. 2 ст. 228 ЦПК України, 2004, тобто у редакції, яка діяла на час постановлення судом заочного рішення).

Заочне рішення підлягає скасуванню, якщо судом буде встановлено, що відповідач не з`явився в судове засідання та не повідомив про причини неявки з поважних причин і докази, на які він посилається, мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, встановленому цим Кодексом

По вторне заочне рішення позивач та відповідач можуть оскаржити в загальному порядку, встановленому цим Кодексом (ч. ч. 1 - 3 ст. 232 ЦПК України, 2004, тобто у редакції, яка діяла на час постановлення судом заочного рішення)

Провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи (ч. 3 ст. 3 ЦПК України, в редакції Закону № 2147-VIII від 03.10.2017 зі змінами).

Положеннями Глави 11 Розділу ІІІ ЦПК України унормовано заочний розгляд справи, який по суті передбачає специфічну процедуру позовного провадження, ухвалення рішення та його оскарження.

Відповідно до ст. 284 ЦПК України заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Статтею 287 ЦПК України визначено порядок розгляду заяви про перегляд заочного рішення, зокрема, ч. 3 вказаної статті Кодексу встановлює, що у результаті розгляду заяви про перегляд заочного рішення суд може своєю ухвалою залишити заяву без задоволення чи скасувати заочне рішення і призначити справу до розгляду за правилами загального чи спрощеного позовного провадження.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення (ч. 4 ст. 287 ЦПК України).

Положеннями ч. ч. 1 - 3 ст. 288 ЦПК України визначено, що заочне рішення підлягає скасуванню, якщо судом буде встановлено, що відповідач не з`явився в судове засідання та (або) не повідомив про причини неявки, а також не подав відзив на позовну заяву з поважних причин, і докази, на які він посилається, мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, встановленому цим Кодексом.

Повторне заочне рішення позивач та відповідач можуть оскаржити в загальному порядку, встановленому цим Кодексом.

Отже, норми ст. 232 ЦПК України у редакції 2004 та ст. 288 цього ж Кодексу у редакції після 2017 змістовно близькі та передбачають можливість перегляду ухваленого місцевим судом заочного рішення цим же судом без необхідності звернення відповідача до апеляційного суду за умови, що причини, які зумовили неприйняття ним участі у розгляді справи, визнані судом поважними, а докази, на які він посилається, мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Тож як на час ухвалення оскаржуваного відповідачем заочного рішення суду від 22.03.2013, так і на час звернення відповідача до суду апеляційної інстанції зі скаргою на заочне рішення визначений законодавцем порядок оскарження заочного рішення був і є спеціальним та передбачає, що позивач має право оскаржити заочне рішення у загальному порядку, встановленому главою 1 Розділу України, натомість відповідач може оскаржити заочне рішення у разі залишення судом першої інстанції його заяви про перегляд заочного рішення без задоволення, або у разі ухвалення судом повторного заочного рішення.

Дотримання порядку оскарження та перегляду заочного рішення є обов`язковим, як для учасників справи, так і для суду, скільки відповідні норми ЦПК України є імперативними.

8.2 Оцінка аргументів учасників справи та висновків суду першої інстанції

Звертаючись до суду апеляційної інстанції та обґрунтовуючи право на апеляційне оскарження заочного рішення Кіровського районного суду м. Кіровограда від 23.03.2013, відповідач у справі послався на те, що ухвалою Кіровського районного суду м. Кіровограда від 20.06.2024 його заяву про перегляд заочного рішення суду залишено без задоволення та роз`яснено, що у цьому разі заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому ЦПК України.

Однак зміст ухвали Кіровського районного суду м. Кіровограда від 20.06.2024, на яку послався відповідач, а саме її мотивувальна частина, вказує на те, що суд фактично вирішував лише питання поновлення відповідачу за його заявою строку на подання заяви про перегляд заочного рішення та дійшов висновку, що підстав для поновлення пропущеного строку немає.

При цьому зазначені відповідачем у відповідній заяві процесуальні та матеріальні підстави перегляду заочного рішення, передбачені ст. 285 ЦПК України, суд не аналізував.

Тож, не встановивши поважних причин пропуску відповідачем встановленого Кодексом строку на подання до заяви про перегляд заочного рішення, суд відмовив у поновлені цього строку, а потім, пославшись на висновок Великої Палати Верховного Суду, викладений у постанові від 09.11.2021 у справі № 214/5505/16, ще й залишив заяву про перегляд заочного рішення без задоволення.

Отже, суд вважав, що підставою для відмови у перегляді заочного рішення є пропуск відповідачем без поважних причин строку на подання заяви про перегляд заочного рішення.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 09.11.2021 у справі № 214/5505/16, на яку послався місцевий суд, зазначено, що за наслідками розгляду заяви про перегляд заочного в разі її подання з пропуском установленого процесуального строку суд першої інстанції може прийняти лише одне з передбачених у ч. 3 ст. 287 ЦПК України рішень, а саме залишити заяву без задоволення або скасувати заочне рішення і призначити справу до розгляду за правилами загального чи спрощеного позовного провадження.

Проте місцевий суд не врахував, що 12.06.2024 Велика Палата Верховного Суду прийняла постанову у справі № 756/11081/20, якою змінила підхід до вирішується питання процесуальних особливостей оскарження судового рішення, постановленого в порядку заочного провадження, реалізації учасниками процесу права на апеляційне оскарження заочного рішення та, зокрема, процесуальних наслідків подання заяви про перегляд заочного рішення з пропуском установленого законом строку.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 12.06.2024 у справі № 756/11081/20, серед іншого, сформульовано ряд висновків щодо застосування норм ст. 287 ЦПК України, а саме:

-право відповідача на доступ до суду апеляційної інстанції при заочному розгляді справи місцевим судом не є абсолютним та забезпечується за умови дотримання ним порядку попереднього звернення до суду першої інстанції із заявою про перегляд заочного рішення, у тому числі з урахуванням визначених процесуальним законом строків (п. 40);

-встановлення строків звернення до суду із заявою чи скаргою у системному зв`язку з принципом правової визначеності слугує меті забезпечення передбачуваності для учасників справи того, що зі спливом встановленого проміжку часу прийняте судом рішення або здійснена дія не підлягатимуть скасуванню (п. 51);

-встановлений ч. 2 ст. 284 ЦПК України строк на звернення до суду із заявою про перегляд заочного рішення є одним з інструментів забезпечення принципу правової визначеності, адже, як зазначено в попередньому розділі цієї постанови, право відповідача на доступ до суду апеляційної інстанції при заочному розгляді справи місцевим судом не є абсолютним та забезпечується за умови дотримання ним порядку та строку звернення до суду першої інстанції із заявою про перегляд заочного рішення (п. 55);

-за загальним правилом пропуск процесуальних строків має наслідком втрату права на вчинення процесуальної дії, а для суду настає обов`язок застосувати передбачені ЦПК України наслідки подання документів після закінчення процесуальних строків. Під залишенням документів без розгляду треба розуміти відмову суду давати правову оцінку поданому з пропуском строку документа. Отже, перевірка судом дотримання процесуальних строків при поданні процесуальних звернень учасниками процесу відбувається ex officio (п. 62);

-це означає, що до підстав залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення не відноситься питання оцінки причин пропуску строку на подання такої заяви (п. 66);

-суд зобов`язаний перевірити дотримання відповідачем вимог статей 284, 285 ЦПК України, зокрема в частині строку подання заяви про перегляд заочного рішення, до прийняття такої заяви до розгляду. Суд не наділений правом, оминувши процесуальну дію щодо встановлення дотримання або порушення заявником строків звернення до суду, перейти до розгляду заяви по суті (п. 69);

-підхід, який сформувався у практиці судів першої та апеляційної інстанцій з огляду на висновки Великої Палати Верховного Суду у справі № 214/5505/16 (провадження № 14-74цс21), наразі нівелює значення процедури перегляду заочного рішення, яка розглядається відповідачем як формальність перед зверненням з апеляційною скаргою на заочне рішення, що призводить до неефективності цієї процедури та загалом не відповідає телеологічному тлумаченню норм, що регулюють заочний розгляд справи (п. 91);

-з урахуванням мотивів, викладених у цій постанові, Велика Палата Верховного Суду, відступаючи від висновків, сформульованих у її постанові від 09 листопада 2021 року у справі № 214/5505/16 (провадження № 14-74цс21), наводить такі висновки щодо застосування положень статей 126, 127 ЦПК України в сукупності зі статтями 284, 286, 287 цього Кодексу:

1)передбачені частиною третьою статті 287 ЦПК України повноваження суду першої інстанції стосуються саме суті заяви про перегляд заочного рішення (зокрема, подання чи неподання відповідачем доказів по суті справи і доказів поважності неявки в судове засідання, на якому було ухвалене заочне рішення) і не застосовуються у ситуації пропуску строку на подання заяви про перегляд заочного рішення;

2)оцінка поважності причин пропуску строку на подання заяви про перегляд заочного рішення та наявності підстав для його поновлення належить до компетенції місцевого суду, до якого подана така заява. Наслідком пропуску строку для подання заяви про перегляд заочного рішення за умови відсутності поважних причин для його поновлення є залишення такої заяви без розгляду на підставі частини другої статті 126 ЦПК України, а не залишення її без задоволення (п. 94).

Таким чином, у справі яка переглядається в апеляційному поряду Кіровський районий м. Кіровограда, постановляючи ухвалу від 20.06.2024 про відмову у поновленні відповідачу строку на подання заяви про перегляд заочного рішення від 33.03.2013 та одночасно залишаючи таку заяву без задоволення, застосував неактуальну правову позицію Великої Палати Верховного Суду, викладену у постанові від 09.11.2021 у справі № 214/5505/16, від якої Велика Палата Верховного Суду відійшла 12.06.2024 у справі № 756/11081/20, що привело до неправильного застосування судом процесуального закону в частині наслідків пропуску відповідачем встановленого законом строку.

Такий підхід формально призвів до того, що відповідач вказує на безумовне право на апеляційне оскарження заочного рішення, але при цьому нівелює значення процедури перегляду заочного рішення, яка розглядається відповідачем як формальність перед зверненням з апеляційною скаргою на заочне рішення, що призводить до неефективності цієї процедури та загалом не відповідає телеологічному тлумаченню норм, що регулюють заочний розгляд справи.

Відповідно до правової позиції викладеної п. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 12 від 24.08.2008 «Про судову практику розгляду цивільних справ в апеляційному порядку» оскарження заочного рішення відповідачем в апеляційному порядку може мати місце лише в разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення та в разі ухвалення повторного заочного рішення. В іншому випадку апеляційний суд відмовляє в прийнятті апеляційної скарги на заочне рішення.

Оскільки в матеріалах цивільної справи № 404/1256/13-ц міститься ухвала місцевого суду від 20.06.2024 про відмову ОСОБА_1 у поновленні строку на подання заяви про перегляд заочного рішення суду, що згідно зі ст. 126 ЦПК України має наслідком втрату відповідачем права на вчинення такої процесуальної дії та залишення відповідної заяви з доданими документами без розгляду, а також беручи до уваги, що по суті заява відповідача про перегляд заочного рішення місцевим судом не розглядалася, тому відповідач не набув права на апеляційне оскарження заочного рішення, а суд апеляційної інстанції помилково відкрив апеляційне провадження.

Отже, наразі законних підстав для розгляду апеляційну скаргу відповідача на заочне рішення Кіровського районного суду м. Кіровограда від 13.03.2013 немає, бо апеляційну скаргу подав відповідач, який не скористався правом на обов`язковий перегляд заочного рішення місцевим судом, тобто він не набув права на апеляційне оскарження рішення.

У зв`язку з цим та відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 362 ЦПК України помилково відкрите апеляційне провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на заочне рішення Кіровського районного суду м. Кіровограда від 23.03.2013 підлягає закриттю.

Разом з тим, колегія суддів апеляційного суду роз`яснює відповідачу, що відповідно до п. 10 ч. 1 ст. 353 ЦПК України він має право на апеляційне оскарження ухвали суду першої інстанції від 20.06.20224 про відмову у поновленні строку на подання заяви про перегляд заочного рішення.

Керуючись ст. 260, ч. 2 ст. 362, ч. 2 ст. 381, ст. 389 ЦПК України, суд,

УХВАЛИВ:

Апеляційне провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на заочне рішення Кіровського районного суду м. Кіровограда від 23.03.2013, у справі за позовом Публічне акціонерне товариство «Родовід Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором закрити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду упродовж тридцяти днів з дня її складення.

Повний текст цієї ухвали складено 16.12.2024.

Учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення.

Строк на касаційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у ч. 3 ст. 394 ЦПК України.

Головуючий О. Л. Карпенко

Судді: С. І. Мурашко

О. І. Чельник