Провадження №2/752/2147/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 грудня 2024 року м. Київ

Голосіївський районний суд міста Києва у складі судді Кордюкової Ж.І., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Сенс Банк» про захист прав споживачів,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до Голосіївського районного суду міста Києва з позовною заявою до Акціонерного товариства «Сенс Банк» (далі - АТ «Сенс Банк») про захист прав споживачів.

В обґрунтування заявлених вимог посилається на те, що між ним та АТ «Альфа-Банк» (нова назва - АТ «Сенс Банк») було підписано Заяву-Анкету, згідно з якою він отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок.

З нарахованою сумою заборгованості він не згодний з наступних підстав.

З боку АТ «Альфа Банк» йому було надано Акцепт пропозиції на укладання угоди про обслуговування кредитної карти № 501289985.

Відповідно до Публічної пропозиції АТ „Альфа-Банк" на укладання Договору про банківське обслуговування фізичних осіб вказана Публічна пропозиція із всіма додатками неї, Правила користування банківською платіжною парткою (далі - Правила користування Карткою (Додаток №1), Тарифи, Анкета-Заява про акцепт Публічної пропозиції, що надана клієнтом банку, Угоди про використання продуктів банку, а також будь-які інші договори та угоди, що уклдаються на підставі цього Договору, разом складають єдиний документ - Договір про банківське Услуговування фізичних осіб.

Відповідно до п. 2.1. Пропозиції Згідно з умовами цього Договору банк зобов`язується на підставі Угод про використання продуктів банку відкривати клієнтам поточні рахунки та/або рахунки, приймати від клієнта або на ім`я клієнта депозитні вклади, надавати кредити, надавати послуги щодо користування системою МАБ тощо.

Тобто Публічна пропозиція АТ „Альфа-Банк" на укладання Договору про банківське Услуговування фізичних осіб є такою ж обов`язковою складовою договору про надання банківських послуг як і Додатки до неї (зокрема Додаток №4 «Кредитні карти фізичних осіб»).

Він не отримувала від банку Публічну пропозицію АТ „Альфа-Банк" на укладання Договору про банківське обслуговування фізичних осіб, що в сукупності із Акцептом свідчило про укладений у належній формі договір між сторонами про надання банківських послуг.

Акцепт пропозиції на укладання угоди про обслуговування кредитної карти та покриття відновлюваної кредитної лінії, був підписаний лише Головою Правління банку. А сам факт надання вказаного Акцепту до Публічної пропозиції AT „Альфа-Банк на укладання Договору про банківське обслуговування фізичних осіб не свідчить про беззаперечне ознайомлення клієнта з Публічною пропозицією АТ „Альфа-Банк" на укладання Договору про банківське обслуговування фізичних осіб.

Всупереч ст.ст. 9, 11 Закону України «Про споживче кредитування» відповідач не надав мені інформацію, необхідну для порівняння різних пропозицій кредитодавця з метою прийняття обґрунтованого рішення про укладення відповідного договору, в тому числі з урахуванням обрання певного типу кредиту.

AT «Альфа Банк» самостійно встановлював та змінював розмір кредитного ліміту.

Отже, Публічну пропозицію АТ „Альфа-Банк" на укладання Договору про банківське вслуговування фізичних осіб та Тарифи на видачу та обслуговування картки «Максимум-готівка» для фізичних осіб - нових клієнтів не можна вважати складовими частинами укладеного між банком та ним кредитного договору.

Просив визнати кредитний договір, укладений між ним та відповідачем недійсним в частині нарахування відсотків, пені і штрафних санкцій, а також зобов`язати відповідача зробити перерахунок заборгованості за кредитним договором з урахуванням визнання кредитного договору недійсним в частині нарахування відсотків, пені і штрафних санкцій.

30.10.2023 Голосіївським районним судом міста Києва постановлено ухвалу про відкриття провадження у справі та призначено справу до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін.

Відповідач своїм правом на подачу відзиву не скористався.

За адресою відповідача направлялись ухвала про відкриття провадження та позовна заява з додатками, які отримані останнім 05.12.2023.

Дослідивши письмові докази по справі, суд встановив наступне.

Позивач стверджує, що між ним та АТ «Альфа Банк» був укладений кредитний договір за яким він отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок.

Згідно з випискою по рахунку за кредитною карткою за період 04.01.2021 по 19.01.2021 по банківському рахунку позивача встановлений кредитний ліміт в сумі 60829,30 грн., доступно 4820 грн., поточна суму заборгованості 61969,54 грн.

Згідно з випискою по рахунку за кредитною карткою за період 19.05.206 по 19.07.2023 по банківському рахунку позивача встановлений кредитний ліміт в сумі 36350 грн., доступно 3938,25 грн., поточна суму заборгованості 30580 грн.

Відповідно до ч. 1 ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Стаття 16 ЦК України передбачає, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

За загальним правилом, передбаченим ст. 204 ЦК України, правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.

Частинами 2-3 ст. 215 ЦК України визначено, що недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається. Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин).

Загальні вимоги, додержання яких є необхідним для чинності правочину, передбачені ст. 203 ЦК України. Зокрема, зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам.

Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків (частина перша статті 626 ЦК України).

Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (частина перша статті 628 ЦК України).

Сторони мають право врегулювати у договорі, який передбачений актами цивільного законодавства, свої відносини, які не врегульовані цими актами. Сторони в договорі можуть відступити від положень актів цивільного законодавства і врегулювати свої відносини на власний розсуд. Сторони в договорі не можуть відступити від положень актів цивільного законодавства, якщо в цих актах прямо вказано про це, а також у разі, якщо обов`язковість для сторін положень актів цивільного законодавства випливає з їх змісту або із суті відносин між сторонами (частини друга, третя статті 6 ЦК України).

Зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку (частина перша статті 509 ЦК України у редакції, чинній на час укладення договору).

За кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити відсотки (частина перша статті 1054 ЦК України). Отже, суть зобов`язання за кредитним договором полягає в обов`язку банку надати гроші (кредит) позичальникові та в обов`язку останнього їх повернути і сплатити за користування ними проценти.

Відповідно до статті 6 цього кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (стаття 627 ЦК України).

Договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Суд відзначає, що позовні вимоги ОСОБА_1 обґрунтовані тим, що відповідачем застосовані умови кредитування, які ним не погоджувалися та взагалі до відома останнього не доводилися.

Водночас, суд зазначає, що позивачем не надано суду ні копію анкети-заяви, ні кредитного договору, на які посилається, ні розрахунку, який вважає необґрунтованим та таким, що порушує його права. Відомості про дату укладання кредитного договору між сторонами відсутні.

Суд звертає також увагу на тому, що позивач в тексті самої позовної заяви навіть не зазначає суму та період, за який відповідач нарахував йому заборгованість за користування кредитним лімітом.

Відомості з виписки по банківському рахунку підтверджують лише ту обставину, що позивач користувався кредитними коштами в межах встановленого кредитного ліміту, проте з цього документу неможливо встановити, коли саме був укладений кредитний договір та на яких умовах.

В той же час, ухвалою Голосіївського районного суду міста Києва від 30.10.2023 позивачу було відмовлено у задоволенні клопотання про витребування оригіналу кредитного договору.

Отже, позовна заява містить лише формальні посилання на норми законів однак не містить конкретних обставин, які підлягають дослідженню, а долучені документи у вигляді виписки з особових рахунків за певний період жодним чином не свідчать про порушення відповідачем будь-яких прав позивача.

За таких обставин суд позбавлений можливості встановити фактичні обставини справи та перевірити їх доказами.

При цьому у суду відсутній обов`язок вважати доведеною та встановленою ту обставину, про яку стверджує позивач, оскільки відповідно до приписів ч. 1, 6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом, доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку про необґрунтованість позовних вимог., що має наслідком відмову у їх задоволенні в повному обсязі.

Судові витрати по справі слід віднести за рахунок держави.

Керуючись ст.ст. 12- 13, 81, 247, 258 - 259, 263 - 265, 268, 272 - 273, 354 - 355 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення може бути оскаржено шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: ОСОБА_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 .

Відповідач: Акціонерне товариство «Сенс Банк», місцезнаходження: м. Київ, вул. Велика Васильківська, 100; .

Рішення складене 20.12.2024.

Суддя Ж. І. Кордюкова