Справа № 682/2637/24
Провадження № 2-о/682/120/2024
РІШЕННЯ
Славутський міськрайонний суд Хмельницької області в складі:
головуючого судді - Маршал І.М.,
присяжних Мусіюк О.В., Сірука В.В.,
секретаря судового засідання Захарчук С.П.,
за участю представника заявника Маринюка С.О.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Славута цивільну справу за заявою ОСОБА_1 про визнання особи зниклою безвісти за особливих обставин, заінтересована особа ІНФОРМАЦІЯ_1 ,-
Заявник ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Маринюк С.О., звернувся до суду із заявою в порядку окремого провадження, заінтересована особа ІНФОРМАЦІЯ_2 , в якій просить визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , зниклим безвісти за особливих обставин - під час здійснення заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, виконання військового обов`язку по захисту держави України в російсько-українській війні.
Підставою для звернення до суду із даною заявою є та обставина, що заявник, як військовозобов`язаний, та рідний брат безвісти зниклого військовослужбовця, має намір отримати відстрочку від призову на військову службу під час мобілізації, як це передбачено Законом України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію».
В судовому засіданні представник заявника адвокат Маринюк С.О. вимоги заяви підтримав з викладених у ній підстав.
Представник заінтересованої особи в судове засідання не з`явився.
Заслухавши пояснення представника заявника, дослідивши матеріали справи та подані письмові докази, суд прийшов до наступних висновків.
24.02.2022 року у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України та з метою забезпечення оборони держави, підтримання бойової і мобілізаційної готовності Збройних Сил України та інших військових формувань, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до частини другої статті 102, пунктів 1, 17, 20 частини першої статті 106 Конституції України за Указом Президента України оголошено військовий стан та загальну мобілізацію. Ця обставина є загальновідомим фактом.
Згідно із частиною першою статті 43 Цивільного кодексу України (надалі за текстом - ЦК України), фізична особа може бути визнана судом безвісно відсутньою, якщо протягом одного року в місці її постійного проживання немає відомостей про місце її перебування.
Відповідно до ч. 3 ст. 43 ЦК України, порядок визнання фізичної особи безвісно відсутньою встановлюється Цивільним процесуальним кодексом України.
Згідно з ч. 1. ст. 293 ЦПК України, окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.
Пунктом 3 ч. 2 статті 293 ЦПК України визначено, що суд розглядає в порядку окремого провадження справи, зокрема, про визнання фізичної особи безвісно відсутньою чи оголошення її померлою.
Відповідно до статті 306 ЦПК України, у заяві про визнання фізичної особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою повинно бути зазначено: для якої мети необхідно заявникові визнати фізичну особу безвісно відсутньою або оголосити її померлою; обставини, що підтверджують безвісну відсутність фізичної особи, або обставини, що загрожували смертю фізичній особі, яка пропала безвісти, або обставини, що дають підставу припускати її загибель від певного нещасного випадку.
ОСОБА_2 був призваний на військову службу по мобілізації, який зник безвісти 22.05.2024 року в районі населеного пункту с. Старомайорське Волновахського району Донецької області, що підтверджується копією сповіщення сім`ї № 1/23 від 24.05.2024 року.
Так, із змісту копії сповіщення сім`ї № 1/23 від 24.05.2024 року слідує, що ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , гранатометник механізованого відділення механізованого взводу механізованої роти механізованого батальйону військової частини НОМЕР_1 , призваний на військову службу 23.05.2022 року ІНФОРМАЦІЯ_4 , відданий Військовій присязі на вірність Українському народові, мужньо виконавши військовий обов`язок, в бою за Україну, її свободу і незалежність, зник безвісти 24 листопада 2022 року під час артилерійського обстрілу в районі населеного пункту Бахмутське Донецької області зник безвісти 22.05.2024 року в районі населеного пункту с. Старомайорське Волновахського району Донецької області.
Відповідно до витягу з Єдиного реєстру осіб, зниклих безвісти за особливих обставин ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , зник на території бойових дій (під час воєнних дій) і статус особи зниклої безвісти за особливих обставин йому надано з 19.06.2024 року.
Факт родинних стосунків як рідних братів заявника ОСОБА_1 та зниклого безвісти ОСОБА_2 підтверджується копіями свідоцтв про їх народження (серія НОМЕР_2 від 19.06.2014 року, Серія НОМЕР_3 від 30.05.2014), в яких їх батьками зазначені: ОСОБА_3 - батько, ОСОБА_4 -мати.
У зв`язку із зазначеним, заявник, як військовозобов`язаний, та рідний брат безвісти зниклого військовослужбовця, має намір отримати відстрочку від призову на військову службу під час мобілізації, як це передбачено Законом України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію».
Згідно п. 4 ч. 3 ст. 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», жінки та чоловіки, чиї близькі родичі (чоловік, дружина, син, донька, батько, мати або рідний (повнорідний) брат чи сестра) загинули або пропали безвісти під час здійснення заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях, а також під час забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії проти України під час дії воєнного стану мають право на відстрочку.
Однак, згідно переліку документів, що підтверджують право на відстрочку у зв`язку із вищезазначеною підставою є рішення суду про визнання особи зниклою безвісти за особливих обставин.
Дана норма зазначена у Додатку 5 до Порядку проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період, який затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 16 травня 2024 р. № 560.
За приписами статті 263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Якщо одна із сторін визнала пред`явлену до неї позовну вимогу під час судового розгляду повністю або частково, рішення щодо цієї сторони ухвалюється судом згідно з таким визнанням, якщо це не суперечить вимогам статті 206 цього Кодексу.
Статтями 12, 13 ЦПК України встановлено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, при цьому суд розглядає цивільні справи не інакше як в межах заявлених вимог і на підставі наданих учасниками справи доказів.
Відповідно до статті 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених статтею 82 цього Кодексу, тобто тягар доказування лежить на сторонах цивільно-правового спору.
Враховуючи викладені обставини у їх сукупності, а також те, що встановлення даного факту необхідно заявнику для отримання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації на особливий період, суд вважає, що заява є обґрунтованою та підлягає до задоволення.
Суд вважає, що наведені докази достовірно підтверджують той факт, що ОСОБА_2 зник безвісти за особливих обставин і таке зникнення безвісти останнього пов`язане з виконанням обов`язків військової служби.
Також, слід роз`яснити, що згідно ч. 1 ст. 45 ЦК України, якщо фізична особа, яка була визнана безвісно відсутньою, з`явилася або якщо одержано відомості про місце її перебування, суд за місцем її перебування або суд, що постановив рішення про визнання цієї особи безвісно відсутньою, за заявою цієї особи або іншої заінтересованої особи скасовує рішення про визнання фізичної особи безвісно відсутньою.
Відповідно до положень ч. 1 ст. 309 ЦПК України, у разі одержання заяви про появу фізичної особи, яку було визнано безвісно відсутньою або оголошено померлою, або відомостей про місце перебування цієї особи суд за місцем перебування особи або суд, який ухвалив рішення про визнання особи безвісно відсутньою або оголосив її померлою, призначає справу до слухання за участю цієї особи, заявника та інших заінтересованих осіб і скасовує своє рішення про визнання фізичної особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою. Заяву може бути подано особою, яку було визнано безвісно відсутньою або оголошено померлою, або іншою заінтересованою особою.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 10, 12, 263, 264, 265, 268, 273, 293, 308, 354 ЦПК України, ст. ст. 43-45 ЦК України суд,
Визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , громадянина України, уродженця смт. Козелець Козелецького району Чернігівської області зниклим безвісти 22 травня 2024 року за особливих обставин під час воєнних дій в районі населеного пункту с. Старомайорське Волновахського району Донецької області.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга подається до суду апеляційної інстанції.

Суддя Маршал І. М.

присяжні Мусіюк О.В.

Сірук В.В.