РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18.12.2024 Володимир-Волинський міський суд Волинської області під головуванням судді Пустовойт Т.В., за участю секретаря судового засідання Мазій І.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Оваднівської сільської ради про встановлення факту родинних відносин, встановлення факту належності правовстановлюючого документа та визнання права на земельну частку (пай) в порядку спадкування за законом,-

ВСТАНОВИВ:

У вересні 2024 позивачка ОСОБА_1 , звернулась в суд з позовом до Оваднівської сільської ради Володимирського району про встановлення факту родинних відносин, встановлення факту належності правовстановлюючого документа та визнання права на земельну частку (пай) в порядку спадкування за законом.

Позовні вимоги обґрунтовує тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла її мати ОСОБА_2 в селі Ставки бувшого Турійського (на даний час Володимирського) району Волинської області, бувша Овлочинська (на даний час Оваднівська) сільська рада Володимирського району Волинської області, заповіту на належну їй земельну частку (пай), розміром 4.80 в умовних кадастрових гектарах, без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості) вона не залишила, а тому після її смерті відкрилася спадщина за законом, на належне їй майно.

Після смерті матері ОСОБА_2 , відповідно до ст. 1268 ЦК України вона, ОСОБА_1 вважається такою що прийняла спадщину за законом після смерті матері, так як постійно проживала на момент смерті із спадкодавицею, доглядала за матір`ю та похоронила її. Окрім неї, у покійної ОСОБА_2 інших спадкоємців немає.

На даний час виникла необхідність оформити право на спадщину після смерті її матері, однак у Володимирській державній нотаріальній конторі Волинської області, їй роз`яснили те, що в оформленні спадщини, та видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, на земельну частку (пай) їй буде відмовлено, і вона не зможе реалізувати свого права, так як втрачено правовстановлюючі документи на вказану земельну частку (пай), збереглися лише їх копії. Окрім цього, в свідоцтві про її народження, в графі мати, прізвище її матері зазначається " ОСОБА_3 ", а в свідоцтві про її смерть прізвище зазначається " ОСОБА_4 ". Також, в сертифікаті на земельну частку (пай) серії ВЛ № 0104503, прізвище її матері також зазначається " ОСОБА_3 ", що ставить під сумнів їх родинність і те що вказаний вище сертифікат на земельну частку (пай) видано саме на ім`я її покійної матері ОСОБА_2 , а тому їй потрібне судове рішення, про встановлення факту їх родинних відносин, про встановлення факту належності вказаного вище правовстановлюючого документа її покійній матері ОСОБА_2 . Крім цього, просить суд визнати за нею право на земельну частку (пай), в порядку спадкування за законом, після смерті її матері ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Ухвалою суду від 27.09.2024 на підставі вказаної позовної заяви відкрито провадження у справі та призначено підготовче судове засідання.

В підготовче судове засідання позивачка не з`явилась, подала суду письмову заяву про розгляд справи за її відсутності, позов підтримала та просила його задовольнити.

Представник відповідача в судове засідання також не з`явився, подав суду письмову заяву про розгляд справи за його відсутності, не заперечує проти задоволення позову.

Враховуючи те, що учасники справи у судове засідання не з`явилися, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, у відповідності з ч.2 ст. 247 ЦПК України, не здійснювалося.

Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

Дослідивши представлені по справі докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов є обгрунтованим та таким, що необхідно задовольнити.

Щодо позовних вимог про встановлення факту родинних відносин, суд зазначає таке.

Перелік фактів, які підлягають встановленню судом викладений в ч.1 ст. 315 ЦПК України та не є вичерпним (ч. 2 ст. 315 ЦПК України).

Згідно ч.1 ст.315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами.

Відповідно до п.1Постанови Пленуму Верховного Суду України №5 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення.

Пунктом 7 вказаною постанови передбачено, що суд вправі розглядати справи про встановлення родинних відносин, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки, наприклад, якщо підтвердження такого факту необхідне заявникові для одержання в органах, що вчиняють нотаріальні дії, свідоцтва про право на спадщину, для оформлення права на пенсію в зв`язку із втратою годувальника.

Згідно листа Верховного суду України від 01.01.2012 року «Судова практика розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення» факт родинних відносин між фізичними особами встановлюється у судовому порядку, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки для заявника: право на спадщину, право на пенсію у зв`язку із втратою годувальника, одержання компенсації тощо.

До заяви про встановлення факту родинних відносин, в якій зазначається мета, з якою заявник просить встановити цей факт, можуть додаватися такі документи та докази: 1) докази, які підтверджують наявність цього юридичного факту (акти, анкети, автобіографії, листівки, сімейні фотографії, листи ділового та особистого характеру, особові справи, рішення судів, ордери на вселення, обмінні ордери, погосподарські книги, виписки з домових книг та інші документи, які у собі містять відомості про родинні відносини осіб); 2) довідки органів реєстрації актів цивільного стану (далі - РАЦС) про неможливість поновлення втрачених записів, внесення змін і доповнень, виправлень у записи актів цивільного стану; 3) пояснення свідків, яким достовірно відомо про взаємовідносини померлого із заявником.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_2 померла мати позивачки ОСОБА_2 , що стверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 .

На усне звернення позивачки від 17.09.2024 щодо видачі свідоцтва про право на спадщину після смерті померлої ОСОБА_2 , державним нотаріусом ОСОБА_5 було надане роз`яснення № 994/01-16 від 20.09.2024, яким позивачці було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на спадкове майно через відсутність документів, що підтверджуються родинність, а тому видача свідоцтва на вищезазначене майно не можлива та рекомендовано звернутися до суду із позовом.

Як вбачається з копії свідоцтва про народження позивачка по справі являється дочкою ОСОБА_6 та ОСОБА_7 .

Згідно з копії свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_2 , актовий запис № 4 позивачка по справі уклала шлюб із ОСОБА_8 та змінила дошлюбне прізвище на шлюбне « ОСОБА_9 ».

Судом встановлено, що в сертифікаті на земельну частку(пай) серії ВЛ № 010450 від 14.02.1997, який видано на підставі рішення Турійської райдержадміністарції від 11.02.1997 № 57, також помилково зазначено прізвище матері позивачки ОСОБА_2 , замість вірного " ОСОБА_4 ", яким їй надано право на земельну частку (пай), у землі, яка перебувала в КСП "Світанок" села Ставки бувшого Турійського (на даний час Володимирського) району Волинської області, бувша Овлочинська (на даний час Оваднівська) сільська рада Володимирського району Волинської області, розміром 4.80 в умовних кадастрових гектарах, без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості).

Згідно довідки, виданої виконавчим комітетом Оваднівської сільської ради Володимирського району, Волинської області № 361 від 06.09.2024, покійна ОСОБА_2 проживала та була зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 . Разом із покійно проживала за вказаною адресою також її дочка - позивачка по справі.

Приймаючи до уваги підтвердження обставин існування родинних відносин між позивачкою ОСОБА_1 та померлою ОСОБА_2 , а також те, що встановлення юридичного факту має значення для охорони прав та інтересів позивачки, оскільки остання позбавлена можливості у позасудовому порядку встановити вказаний факт з метою оформлення спадкових прав, суд приходить до висновку про необхідність встановити факт того, що позивачка ОСОБА_1 є рідною дочкою ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , та факт належності саме ОСОБА_2 сертифіката на право на земельну частку(пай) серії ВЛ № 0104503 від 14.02.1997 за № 5, виданого на ім`я ОСОБА_2 , задовольнивши його позовні вимоги в цій частині.

Щодо позовних вимог про визнання за позивачкою права власності на спадкове майно в порядку спадкування за законом після смерті матері, суд зазначає таке.

Відповідно доч.1ст.1218,ч.ч.1,2ст.1220ЦК України внаслідок смерті особи відкривається спадщина, до складу якої входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Часом відкриття спадщини є день смерті особи.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла мати позивачки ОСОБА_2 , що стверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 .

Як вбачається з копії сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ВЛ № 0104503, від 14.02.1997, який видано на підставі рішення Турійської райдержадміністарції від 11.02.1997 № 57, покійній належало право на земельну частку (пай), у землі, яка перебувала в КСП "Світанок" села Ставки бувшого Турійського (на даний час Володимирського) району Волинської області, бувша Овлочинська (на даний час Оваднівська) сільська рада Володимирського району Волинської області, розміром 4.80 в умовних кадастрових гектарах, без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості).

Згідно довідки, виданої виконавчим комітетом Оваднівської сільської ради Володимирського району, Волинської області № 361 від 06.09.2024, покійна ОСОБА_2 проживала та була зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 . Також, разом із покійно проживала за вказаною адресою позивачка по справі - ОСОБА_1 .

Як вбачається з копії свідоцтва про народження серії НОМЕР_3 , позивачка по справі являється дочкою покійної ОСОБА_2 .

Згідно з копії свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_2 , актовий запис № 4 позивачка по справі уклала шлюб із ОСОБА_8 та змінила дошлюбне прізвище на шлюбне « ОСОБА_9 ».

Судом встановлено, що позивачка по справі ОСОБА_1 являється єдиною дитиною у сім`ї батьків, а отже належить до першої черги спадкоємців за законом і має право на спадкування майна, що належало її покійній матері, оскільки була зареєстрована та постійно проживала з нею у спірному домоволодінні.

Згідно ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Відповідно до вимог ст.1217ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини (ч.1 ст.1222 ЦК України).

Відповідно до чч.1,3,5ст.1268ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Відповідно до ч.1 ст.1297ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно та інше майно, щодо якого здійснюється державна реєстрація, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на таке майно, який, відповідно до вимог ст. 68 Закону України «Про нотаріат», при видачі свідоцтва про право на спадщину за законом перевіряє факт смерті спадкодавця, час і місце відкриття спадщини, наявність підстав для закликання до спадкоємства за законом осіб, які подали заяву про видачу свідоцтва та склад спадкового майна.

Отже, діючим законодавством України чітко визначений порядок отримання спадкоємцем документа, який посвідчує його право на успадковане майно - свідоцтва про право на спадщину, видачу якого, відповідно до норм цивільного законодавства та Закону України «Про нотаріат», покладено на нотаріальний орган. Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення у нотаріальному порядку.

Як вбачається з письмового повідомлення державного нотаріуса Володимирської державної нотаріальної контори Волинської області Хоми Ю.М. від 20.09.2024 № 994/01-16, позивачці в оформленні спадщини, та видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, на земельну частку (пай) було відмовлено, і вона не змогла реалізувати свого права, так як втрачено оригінали правовстановлюючих документів на вказану земельну частку (пай).

Відповідно до ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Припиняється право власності, зокрема, у разі смерті власника (п. 11 ч. 1ст. 346 ЦК України).

Згідно зі ст.392ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку (п. 3.1 листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013 року).

Верховний Суд України у постанові Пленуму № 7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» в п.23 роз`яснив, що свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Оскільки позивачка є спадкоємцем за законом вищевказаного спадкового майна, однак не може оформити свої спадкові права, тому її права підлягають захисту в судовому порядку шляхом визнання за нею права власності на спадкове майно.

Оцінивши всі докази в сукупності, суд прийшов до висновку, що вимоги позивачки в цій частині також є обґрунтованими, доведеними, законними, а тому підлягають до задоволення.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.4, 12, 13, 81, 89, 200, 206, 265, 315, 319 ЦПК України, ст.ст. 328, 392, 1216-1218, 1220, 1270, 1272, 1297 ЦК України, суд

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до Оваднівської сільської ради про встановлення факту родинних відносин, встановлення факту належності правовстановлюючого документа та визнання права на земельну частку (пай) в порядку спадкування за законом- задовольнити.

Встановити факт родинних відносин, а саме, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП - НОМЕР_4 є дочкою ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Встановити факт належності правовстановлюючого документу, а саме належність ОСОБА_2 сертифіката на право на земельну частку (пай) серії ВЛ № 0104503, зареєстрованого у Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) 14 лютого 1997 року за № 5, виданого на ім`я ОСОБА_2 .

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП - НОМЕР_4 , яка зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_1 право на земельну частку (пай), у землі, яка перебувала в КСП "Світанок" села Ставки бувшого Турійського (на даний час Володимирського) району Волинської області, бувша Овлочинська (на даний час Оваднівська) сільська рада Володимирського району Волинської області, розміром 4.80 в умовних кадастрових гектарах, без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості), належного ОСОБА_2 на підставі сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ВЛ № 0104503, зареєстрованого у Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) 14 лютого 1997 року за № 5, в порядку спадкування за законом після смерті матері ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до Волинського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги на рішення суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя: Тетяна ПУСТОВОЙТ