Провадження № 2/761/7947/2024
12 грудня 2024 року Шевченківський районний суд міста Києва у складі:
головуючого судді: Волошина В.О.
при секретарі: Харечко О.В.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Шевченківського районного суду м. Києва за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) учасників справи цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення матеріальної і моральної шкоди,
У квітні 2021р. позивач ОСОБА_1 звернувся до Шевченківського районного суду м. Києва з позовом до відповідачів: АТ «Страхова компанія «ББС Іншуранс» (попереднє найменування - ПрАТ «Страхова компанія «Брокбізнес»), ОСОБА_2 , в якому просив суд:
Ухвалою судді Шевченківського районного суду м. Києва від 09 квітня 2021р. відкрито провадження по справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) учасників справи.
Ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 08 вересня 2021р. задоволено клопотання представника позивача та призначено по справі судову автотоварознавчу експертизу, зупинено провадження по справі.
Ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 12 вересня 2022р. поновлено зупинене провадження, для вирішення клопотання судового експерта.
Ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 12 вересня 2022р. зупинено провадження по справі на час проведення судової експертизи.
24 лютого 2023р. сторона позивача подала до суду заяву про зміну (уточнення) розміру позовних вимог.
Ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 27 лютого 2023р. поновлено зупинене провадження, у зв`язку з надходженням до суду висновку судового експерта.
Ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 27 лютого 2023р. зупинено провадження по справі, на підставі п. 2) ч. 1 ст. 251 ЦПК України.
Постановою Київського апеляційного суду від 30 листопада 2023р. ухвалу Шевченківського районного суду м. Києва від 27 лютого 2023р. про зупинення провадження по справі - скасовано, матеріали справи передано до суду першої інстанції для продовження розгляду справи по суті.
Ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 12 грудня 2024р. залишено без розгляду заяву позивача про зміну первісних позовних вимог від 27 лютого 2023р.
Свої позовні вимоги до відповідача ОСОБА_2 , позивач ОСОБА_1 обґрунтовував тим, що 07 вересня 2020р., приблизно о 14:26 год., відповідач ОСОБА_2 , керуючи технічно справним автомобілем «Mercedes-Benz», д.н.з. НОМЕР_1 , в м. Києві по вул. А. Кримського, 4-а, в порушення вимог п.п. 2.3б, 10.9 Правил дорожнього руху України (далі по тексту - ПДР України) був неуважним, рухаючись заднім ходом, не переконався у тому, що такий маневр не створить небезпеки чи перешкод іншим учасникам руху, не звернувся за допомогою до інших осіб, внаслідок чого скоїв зіткнення з автомобілем «Toyota Camry», д.н.з. НОМЕР_2 (водій та власник якого є - позивач ОСОБА_1 ), який зупинився позаду, що призвело до пошкодження вказаних транспортних засобів.
Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди (далі по тексту - ДТП) транспортні засоби зазнали механічних пошкоджень з матеріальними збитками, відтак позивачеві було заподіяно шкоду.
Разом із тим, на виконання вимог Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» цивільно-правова відповідальність винної особи за шкоду, заподіяну майну третіх осіб, на момент настання ДТП була застрахована відповідно до електронного полісу ОСЦПВВНТЗ №148513129, виданого АТ «Страхова компанія «ББС Іншуранс», дійсного на дату ДТП (франшиза за полісом становить 1 000,00 грн.).
В досудовому порядку, позивачем були дотримані положення ст. 35 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», при зверненні до АТ «Страхова компанія «ББС Іншуранс».
Також позивач вказував, що з вини відповідача ОСОБА_2 , йому також було заподіяно і моральну шкоду, яку за своїми внутрішнім переконанням, з урахуванням принципів розумності і справедливості, оцінив у 8000,00 грн., й просив відшкодувати її шляхом стягнення на свою користь із відповідача, наголошуючи, що належний позивачеві автомобіль «Toyota Camry», д.н.з. НОМЕР_2 , був його основним засобом пересування, пошкодження автомобіля в ДТП завдало позивачеві душевних страждань та негативно вплинуло на його моральний стан.
В судове засідання 12 грудня 2024р. сторони не з`явилися, про час та місце розгляду справи були повідомлені в установленому законом порядку. В досудовому порядку сторона позивача клопотала перед судом про розгляд справи у свою відсутність, та не заперечувала проти заочного розгляду справи. Відповідач ОСОБА_2 , поважності причин неявки не повідомив, відзив на позов, у строки встановлені судом, не подав.
Оскільки сторона позивача не заперечувала проти проведення заочного розгляду справи, і відповідно до ст. ст. 223, 280 ЦПК України суд постановив ухвалу про заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів.
Суд, розглянувши подані сторонами документи, повно і всебічно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.
Судом встановлено, що 07 вересня 2020р., приблизно о 14:26 год. в м. Києві по вул. А. Кримського, 4-а, мала місце ДТП за участі: автомобіля «Mercedes-Benz», д.н.з. НОМЕР_1 , під керуванням відповідача ОСОБА_2 та автомобіля «Toyota Camry», д.н.з. НОМЕР_2 , під керуванням власника цього автомобіля - позивача ОСОБА_1 .
Внаслідок ДТП транспортні засоби зазнали механічних пошкоджень з матеріальними збитками.
Відповідно до ч. 6 ст. 82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.
Судом встановлено, що на момент ДТП цивільно-правова відповідальність відповідача була застрахована, відповідно до електронного полісу ОСЦПВВНТЗ № 148513129, виданого АТ «Страхова компанія «ББС Іншуранс» (франшиза за полісом становить 1000,00 грн.).
Відповідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.
Згідно з ч. 1 ст. 1187 ЦК України джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб.
Частиною 2 цієї статті визначено, що шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.
Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою.
Водночас відповідно до ч. 1 ст. 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.
Положеннями ст. 28 цього Закону, передбачено, що шкода, заподіяна в результаті дорожньо-транспортної пригоди майну потерпілого, - це, зокрема, шкода, пов`язана з пошкодженням чи фізичним знищенням транспортного засобу.
Судом встановлено, що 08 вересня 2020р. позивач звертався до АТ «Страхова компанія «ББС Іншуранс» із заявою про страхове відшкодування.
Відповідно до ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками, зокрема, є: втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки).
Згідно ч. 2 ст. 1192 ЦК України розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначаються відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.
Відповідно до ч. 1 ст. 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).
Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України в п. 4, 9 Постанови за № 6 від 27 березня 1992р. «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» шкода, заподіяна особі і майну громадянина або заподіяна майну юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, незалежно від наявності вини. Під володільцем джерела підвищеної небезпеки розуміється юридична особа або громадянин, що здійснюють експлуатацію джерела підвищеної небезпеки в силу права власності, повного господарського відання, оперативного управління або з інших підстав (договору оренди, довіреності тощо). При визначенні розміру відшкодування шкоди, заподіяної майну, судам слід враховувати, що потерпілому відшкодовуються в повному обсязі збитки відповідно до реальної вартості на час розгляду справи втраченого майна, робіт, які необхідно провести, щоб виправити пошкоджену річ, усунути інші негативні наслідки неправомірних дій заподіювача шкоди.
Водночас відповідно до ст. 29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки.
Натомість відповідно до ст. 36.2 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик (МТСБУ) протягом 15 днів з дня узгодження ним розміру страхового відшкодування з особою, яка має право на отримання відшкодування, за наявності документів, зазначених у статті 35 цього Закону, повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, але не пізніш як через 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування зобов`язаний: у разі визнання ним вимог заявника обґрунтованими - прийняти рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) та виплатити його. Якщо відшкодування витрат на проведення відновлювального ремонту пошкодженого майна (транспортного засобу) з урахуванням зносу здійснюється безпосередньо на рахунок потерпілої особи (її представника), сума, що відповідає розміру оціненої шкоди, зменшується на суму визначеного відповідно до законодавства податку на додану вартість. При цьому доплата в розмірі, що не перевищує суми податку, здійснюється за умови отримання страховиком (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) документального підтвердження факту оплати проведеного ремонту. Якщо у зв`язку з відсутністю документів, що підтверджують розмір заявленої шкоди, страховик (МТСБУ) не може оцінити її загальний розмір, виплата страхового відшкодування (регламентна виплата) здійснюється у розмірі шкоди, оціненої страховиком (МТСБУ).
Також відповідно до ст. 12 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», розмір франшизи при відшкодуванні шкоди, заподіяної майну потерпілих, встановлюється при укладанні договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності і не може перевищувати 2 відсотки від страхової суми, в межах якого відшкодовується збиток, заподіяний майну потерпілих. Страхове відшкодування завжди зменшується на суму франшизи, розрахованої за правилами цього підпункту.
Окрім цього, відповідно до ст. 36.6 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страхувальником або особою, відповідальною за завдані збитки, має бути компенсована сума франшизи, якщо вона була передбачена договором страхування.
Тому відшкодуванню з боку фактичного заподіювача шкоди на користь потерпілої особи підлягає різниця між фактичним розміром шкоди (повною вартістю відновлювального ремонту автомобіля) та належним розміром страхового відшкодування у розмірі вартості відновлювального ремонту автомобіля з урахуванням зносу.
Відповідно до ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, внаслідок порушення її прав. особа має право на відшкодування моральної шкоди, внаслідок порушення її прав. Моральна шкода, зокрема, полягає у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів, у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.
Відповідно до ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. Моральна шкода відшкодовується незалежно від вини органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим, органу місцевого самоврядування, фізичної або юридичної особи, яка її завдала: якщо шкоди завдано каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю фізичної особи внаслідок дії джерела підвищеної небезпеки.
Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України, в п. 3, 5 Постанови за №4 від 31 березня 1995р. «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб; відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з`ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору.
У процесі розгляду справи знайшли своє підтвердження обґрунтування позивача з приводу того, що пошкодження автомобіля в ДТП завдало позивачеві душевних страждань та негативно вплинуло на його моральний стан, тому суд погоджується із твердженнями позивача про те, що у зв`язку з ушкодженням його майна внаслідок протиправної поведінки відповідача позивачеві було завдано моральної шкоди.
Водночас попри те, що суд вважає обґрунтованими твердження позивача про безумовне спричинення йому внаслідок пошкодження в ДТП автомобіля, належного на праві приватної власності, моральної шкоди, викликаної душевними стражданнями і негативним впливом на моральний стан, суд знаходить надмірною, завищеною і такою, що не відповідає дійсному обсягу душевних страждань потерпілої особи, оцінку позивачем завданої моральної шкоди у розмірі 8000,00 грн.
Відтак, з урахуванням обсягу й обставин заподіяння моральної шкоди, розумним, справедливим і достатнім її відшкодуванням буде стягнення із відповідача на користь позивача 5000,00 грн.
Відповідно до ст. ст. 137, 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в розмірі 866,88 грн.; витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 5700,0 грн.; витрати на оплату вартості проведення судової автотоварознавчої експертизи у розмірі 609,12 грн.
Керуючись ст. ст. 4, 5, 12, 13, 17-19, 76-82, 141, 258, 259, 263-266, 268, 274, 280, 282, 352, 354, 355 ЦПК України; ст. ст. 15, 16, 22, 23, 1166, 1187, 1192, 1194 ЦК України; ст. ст. 3, 9, 22, 29, 32, 36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», суд, -
Позов ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_3 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 ) до ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце проживання: АДРЕСА_2 ) про матеріальної та моральної шкоди - задовольнити частково.
В решті позову відмовити.
Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Рішення суду може бути оскаржене до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення суду складено 17 грудня 2024р.

Суддя: