Справа № 752/2623/24
Провадження № 2-о/752/840/24
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

16 грудня 2024 року Голосіївський районний суд міста Києва у складі:

головуючого судді - Кирильчук І. А.,

за участю секретаря - Стороженко С. О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку окремого провадження цивільну справу за заявою ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , від імені та в інтересах яких діє адвокат Тесленко Володимир Юрійович, заінтересована особа - Голосіївський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), про встановлення факту народження дитини на тимчасово окупованій території України,

в с т а н о в и в:

У січні 2024 року ОСОБА_1 , ОСОБА_2 звернулися до суду із заявою, в якій просили встановити факт народження дитини - ОСОБА_3 , стать - чоловіча, ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце народження - м. Сімферополь, Автономна Республіка Крим, Україна; відомості про матір: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , громадянство Україна; відомості про батька: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , громадянство Україна.

В обґрунтування заявлених вимог зазначили, що ІНФОРМАЦІЯ_4 ОСОБА_1 на тимчасово окупованій території України, а саме, в місті Сімферополь, Автономна Республіка Крим, народжено дитину - ОСОБА_3 . Проте, всі документи видані окупаційними органами, включаючи свідоцтво про народження НОМЕР_1 , не визнаються компетентними органами України відповідно до законодавства. Шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 було укладено 19 липня 2019 року і зареєстровано органами на тимчасово окупованій території України, унаслідок чого прізвище матері в документах зазначено як « ОСОБА_1 », що також не визнається українськими органами РАЦС. Через відсутність легітимних медичних документів та недійсність отриманого свідоцтва про народження батьки, які перебувають на тимчасово окупованій території, позбавлені можливості отримати свідоцтво про народження в Україні, а єдиним шляхом захисту прав дитини є звернення до суду для встановлення юридичного факту народження. Окремо представник заявників звертав увагу суд на те, що спір щодо батьківства між заявниками відсутній.

Ухвалою судді Голосіївського районного суду міста Києва Хоменко В. С. від 06 лютого 2024 року відкрито провадження у справі та призначено справу до судового розгляду.

Рішенням Голосіївського районного суду міста Києва від 21 лютого 2024 року у задоволенні заяви ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , від імені та в інтересах яких діє адвокат Тесленко В. Ю., заінтересована особа - Голосіївський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), про встановлення факту народження дитини на тимчасово окупованій території України - відмовлено.

Постановою Київського апеляційного суду від 18 квітня 2024 року апеляційну скаргу адвоката Тесленка В. Ю., який діє від іменті та в інтересах ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , залишено без задоволення, а рішення Голосіївського районного суду міста Києва від 21 лютого 2024 року залишено без змін.

Постановою Верховного Суду у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду від 21 серпня 2024 року касаційну скаргу представника ОСОБА_1 - адвоката Тесленка В. Ю. задоволено. Рішення Голосіївського районного суду міста Києва від 21 лютого 2024 року та постанову Київського апеляційного суду від 18 квітня 2024 року скасовано, справу направлено на новий розгляд до суду першої інстанції.

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями справу № 752/2623/24 передано на розгляд судді Кирильчук І. А.

Ухвалою Голосіївського районного суду міста Києва 12 грудня 2024 року прийнято до розгляду заяву ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , від імені та в інтересах яких діє адвокат Тесленко В. Ю., заінтересована особа - Голосіївський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), про встановлення факту народження дитини на тимчасово окупованій території України. Призначено справу до судового розгляду в приміщенні Голосіївського районного суду міста Києва на 16 грудня 2024 року.

Заявники та їх представник та представник заінтересованої особи у судове засідання не з`явились, про день, час та місце судового розгляду повідомлялися належним чином.

Заявники та їх представник просили розглядати справу за їх відсутності.

Відповідно до вимог частини другої статті 247 ЦПК України у разі неявки у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши надані заявниками та їх представником докази, суд встановив наступне.

Згідно з копією паспорта громадянина України ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженка м. Ялти, зареєстрована за адресою: квартира АДРЕСА_1 .

Згідно з копією паспорта громадянина України ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженець м. Херсон, зареєстрований за адресою: квартира АДРЕСА_2 .

19 липня 2019 року установою на тимчасово окупованій території України (ялтинським міським відділом записів актів цивільного стану) зареєстровано шлюб між ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , про що свідчить свідоцтво про шлюб серії НОМЕР_2 . Після реєстрації шлюбу ОСОБА_1 змінила прізвище на ОСОБА_1 .

ІНФОРМАЦІЯ_4 в м. Сімферополі народився ОСОБА_3 , мати - ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , батько - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , про що свідчить довідка про народження № Р-00195 та свідоцтво про народження серії НОМЕР_1 , видані 26 січня 2023 року установою на тимчасово окупованій території України (бахчисарайським районним відділом актів цивільного стану).

У статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року закріплено принцип доступу до правосуддя.

Відповідно до частини першої статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до частини першої статті 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення (пункт 5 частини другої статті 293 ЦПК України).

Пунктом 7 частиною першою статті 315 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи про встановлення факту народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження.

Особливості провадження у справах про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України визначені статтею 317 ЦПК України, якою запроваджено спрощений порядок встановлення таких фактів.

Відповідно до частини першої статті 317 ЦПК України заява про встановлення факту народження особи на території, на якій введено воєнний чи надзвичайний стан, або на тимчасово окупованій території України, визначеній такою відповідно до законодавства, може бути подана батьками або одним з них, їхніми представниками, членами сім`ї, опікуном, піклувальником, особою, яка утримує та виховує дитину, або іншими законними представниками дитини до будь-якого місцевого суду України, що здійснює правосуддя, незалежно від місця проживання (перебування) заявника.

У рішенні про встановлення факту народження особи на території, на якій введено воєнний чи надзвичайний стан, або на тимчасово окупованій території України, визначеній такою відповідно до законодавства, мають бути зазначені встановлені судом дані про дату і місце народження особи, про її батьків (частина тертя статті 317 ЦПК України).

У частині другій статті 4 Закону України від 15 квітня 2014 року № 1207-VII «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» (далі - Закон № 1207-VII) правовий режим тимчасово окупованої території передбачає особливий порядок забезпечення прав і свобод громадян України, які проживають на тимчасово окупованій території.

Згідно з частинами першою-третьою статті 9 цього Закону державні органи та органи місцевого самоврядування, утворені відповідно до Конституції та законів України, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території діють лише на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. Будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків, крім документів, що підтверджують факт народження, смерті, реєстрації (розірвання) шлюбу особи на тимчасово окупованій території, які додаються до заяви про державну реєстрацію відповідного акта цивільного стану.

У частинах третій, четвертій статті 49 ЦК України передбачено, що державній реєстрації підлягають народження фізичної особи та її походження, громадянство, шлюб, розірвання шлюбу у випадках, передбачених законом, зміна імені, смерть. Реєстрація актів цивільного стану провадиться відповідно до закону. Народження фізичної особи та її походження, усиновлення, позбавлення та поновлення батьківських прав, шлюб, розірвання шлюбу, зміна імені, смерть підлягають обов`язковому внесенню до Державного реєстру актів цивільного стану громадян в органах юстиції в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до частин першої, другої статті 13 Закону України від 01 липня 2010 року № 2398-VI «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» (далі - Закон № 2398-VI) державна реєстрація народження дитини проводиться з одночасним визначенням її походження та присвоєнням їй прізвища, власного імені та по батькові. Походження дитини визначається відповідно до Сімейного кодексу України. Державна реєстрація народження дитини проводиться за письмовою або усною заявою батьків чи одного з них за місцем її народження або за місцем проживання батьків або за заявою, поданою в електронній формі.

Підставою для здійснення державної реєстрації народження дитини є визначені центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері охорони здоров`я документи, що підтверджують факт народження. У разі народження дитини поза закладом охорони здоров`я документ, що підтверджує факт народження, видає заклад охорони здоров`я, який проводив огляд матері та дитини. У разі якщо заклад охорони здоров`я не проводив огляд матері та дитини, документ, що підтверджує факт народження, видає медична консультаційна комісія в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України. Медична консультаційна комісія видає документ про народження у разі встановлення факту народження жінкою дитини. За відсутності документа закладу охорони здоров`я або медичної консультаційної комісії, що підтверджує факт народження, підставою для проведення державної реєстрації актів цивільного стану є рішення суду про встановлення факту народження (стаття 13 Закону № 2398-VI).

У абзаці сто двадцять шостому пункту 8 глави 1 розділу ІІІ Правил державної реєстрації актів цивільного стану в Україні, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 18 жовтня 2000 року № 52/5, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 18 жовтня 2000 року за № 719/4940 (далі - Правила № 52/5), зазначено, що державну реєстрацію народження на підставі рішення суду про встановлення факту народження на тимчасово окупованій території України проводить відділ державної реєстрації актів цивільного стану за місцем ухвалення рішення суду в день надходження такого рішення в паперовій формі або будь-який відділ державної реєстрації актів цивільного стану за зверненням заявника в день отримання рішення суду у спосіб, передбачений абзацами п`ятим, шостим пункту 3 глави 1 розділу II цих Правил.

Згідно з підпунктом «в» пункту 12 глави 1 розділу III Правил № 52/5 у разі встановлення факту народження особи на тимчасово окупованій території України підставою для внесення відомостей про батьків дитини є відповідне рішення суду, яким встановлені такі дані.

Наведені положення Закону № 1207-VII дають підстави для висновку про те, що документи, видані на тимчасово окупованій території України незаконними органами та їх посадовими чи службовими особами, є недійсними і не створюють правових наслідків, за винятком документів, що підтверджують, зокрема факт народження.

Водночас Закон № 2398-VI та Правила № 52/5 не містять спеціальної норми права щодо порядку державної реєстрації народження на тимчасово окупованій території України відповідними органами державної реєстрації актів цивільного стану без рішення суду про встановлення такого факту, що унеможливлює встановлення факту народження та здійснення державної реєстрації народження в позасудовому порядку.

У Консультативному висновку Міжнародного суду ООН від 21 червня 1971 року «Юридичні наслідки для держав щодо триваючої присутності Південної Африки у Намібії» зазначено, що держави-члени ООН зобов`язані визнавати незаконність і недійсність триваючої присутності Південної Африки в Намібії, але «у той час як офіційні дії, вчинені урядом Південної Африки від імені або щодо Намібії після припинення дії мандата є незаконними і недійсними, ця недійсність не може бути застосовна до таких дій як, наприклад, реєстрація народжень, смертей і шлюбів».

Зазначений висновок враховував також ЄСПЛ у справах «Лоізіду проти Туречини» (Loizidou v. Turkey, рішення від 18 грудня 1996 року), «Кіпр проти Туреччини» (Cyprus v. Turkey, рішення від 10 травня 2001 року), «Мозер проти Республіки Молдови та Росії» (Mozer v. the Republic of Moldova and Russia, рішення від 23 лютого 2016 року).

Визнання актів окупаційної влади в обмеженому контексті, зокрема щодо народження дитини, з метою захисту прав громадян України, не легітимізує таку владу та не надає автоматичної дійсності таким актам. Такі дії зумовлені тим, що держава має вживати заходів щодо ефективного захисту прав громадян на своїй території, навіть якщо частина цієї території знаходиться під ефективним контролем іншої держави.

При наданні оцінки, зокрема, свідоцтву про народження дитини, довідці медичного характеру як доказам потрібно враховувати, що хоча такі документи не є юридично дійсними, але вони можуть підтверджувати, що певна установа, яка не діє відповідно до українського законодавства, але de facto існує на тимчасово окупованій території зафіксувала факт народження дитини.

Правова оцінка документам, поданим заявником на підтвердження факту народження на тимчасово окупованій території України, зокрема документам, виданим органами та установами самопроголошених утворень, розташованими на окупованій території України, надається судом цивільної юрисдикції в сукупності з іншими доказами під час розгляду заяви про встановлення факту народження на тимчасово окупованій території України в порядку статті 317 ЦПК України, а не органами державної реєстрації актів цивільного стану. Саме рішення суду про встановлення такого факту є підставою для державної реєстрації народження та для внесення відомостей про батьків дитини відділом державної реєстрації актів цивільного стану за місцем ухвалення рішення суду (див. висновок Верховного Суду від 23 листопада 2022 року в справі № 759/7001/22).

Подібні висновки щодо застосування норм матеріального права викладено в постановах Верховного Суду від 13 березня 2024 року в справі № 169/410/23, від 24 квітня 2024 року в справі № 761/13911/23, від 26 червня 2024 року в справі № 759/17678/22.

Судом установлено, що на підтвердження факту народження дитини заявники надали:

- копію паспорта громадянки України ОСОБА_1 , виданого Першим відділом Ялтинського міського управління Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Криму 14 травня 2005 року;

- копію дубліката картки фізичної особи-платника податків ОСОБА_1 , виданого Держаною податковою інспекцією в м. Ялті 19 серпня 2005 року;

- копію паспорта громадянина України ОСОБА_2 , виданого 24 листопада 2017 року, орган, що видав 6512.

А також документи, видані установами на тимчасово окупованій території України:

- копію свідоцтва про реєстрацію шлюбу 19 липня 2019 року між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 і зміни прізвища ОСОБА_1 на ОСОБА_7 ;

- копію довідки про народження № Р-00195 від 26 січня 2023 року та копія свідоцтва про народження ІНФОРМАЦІЯ_4 в м. Сімферополі ОСОБА_3 , мати - ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , батько - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Також, 10 грудня 2024 року через систему «Електронний суд» до суду представником заявників додано копію медичного свідоцтва про народження серії 35 № від 16 січня 2023 року , відповідно до якого ІНФОРМАЦІЯ_4 ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , народила хлопчика вагою 3735 г у м. Сімферополі.

Незважаючи на нелегітимність цих документів за українським законодавством, вони мають значення для встановлення юридичного факту народження дитини та її походження від заявників, що є необхідним для реалізації її прав відповідно до законодавства України.

Суд враховує, що м. Сімферополь Автономної Республіки Крим станом на час розгляду цієї справи знаходиться в районі проведення воєнних (бойових) дій та/або перебуває в тимчасовій окупації російською федерацією, у зв`язку з чим відповідно до Наказу Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України від 22.12.2022 №309 «Про затвердження Переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією» включений до відповідного переліку територіальних громад, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження. Вказана обставина виключає можливість зареєструвати факт народження у встановленому законом порядку за місцем народження дитини.

При цьому, суд вважає за можливе застосувати названі загальні принципи («Намібійські винятки»), сформульовані в рішеннях Міжнародного суду ООН та Європейського суду з прав людини, в контексті оцінки документів про народження особи, виданих закладами, що знаходяться на окупованій території, як доказів, оскільки розуміє, що можливості збору доказів щодо факту народження особи на окупованій території можуть бути істотно обмеженими, у той час як встановлення цього факту має істотне значення для реалізації цілої низки прав людини, включаючи право на повагу до приватного та сімейного життя тощо.

Ураховуючи встановлені вище обставини та надані заявниками на підтвердження факту народження на тимчасово окупованій території України, зокрема документам, виданим органами та установами самопроголошених утворень, розташованими на окупованій території України, яким є свідоцтво про народження дитини, медичне свідоцтво про народження та свідоцтво про шлюб заявників, у якому підтверджено зміну прізвища матері, суд приходить до висновку, що ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженка м. Ялта, є матір`ю дитини на ім`я ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце народження - м. Сімферополь, Автономна Республіка Крим, а ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженець м. Херсон, є його батьком.

З огляду на спільну заяву ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , що є підтвердженням їхнього волевиявлення в судовому порядку, встановлено, що ОСОБА_2 є батьком дитини, ОСОБА_3 . Таким чином, суд вважає за необхідне задовольнити заяву та визнати ОСОБА_2 батьком дитини, ОСОБА_3 .

За таких обставин суд вважає, що заява підлягає задоволенню.

Відповідно до частини четвертої статті 317, пункту 8 частини першої статті 430 ЦПК України необхідно допустити негайне виконання рішення.

Судові витрати по справі відсутні.

Керуючись статтями 12, 13, 81, 247, 258, 259, 263-265, 267-269, 273, 293, 315-319, 354, 355, 430 ЦПК України, суд,

у х в а л и в:

Заяву ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , від імені та в інтересах яких діє адвокат Тесленко Володимир Юрійович, заінтересована особа - Голосіївський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) про встановлення факту народження дитини на тимчасово окупованій території України, задовольнити.

Встановити факт народження дитини: ОСОБА_3 , стать - чоловіча, ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце народження Сімферополь, Автономна Республіка Крим, відомості про матір: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , громадянство Україна відомості про батька: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , громадянство Україна.

Допустити негайне виконання рішення.

Рішення може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його складення. Учасник справи, якому рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому відповідного рішення.

Оскарження рішення не зупиняє його виконання.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Заявник: ОСОБА_1 , місце реєстрації: АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_3 .

Заявник: ОСОБА_2 , місце реєстрації: АДРЕСА_4 , РНОКПП НОМЕР_4 .

Заінтересована особа: Голосіївський відділ державної реєстрації актів цивільного стану Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), місцезнаходження: м. Київ, вул. Велика Васильківська, буд. 92; .

Суддя І. А. Кирильчук