Справа № 291/1223/24
Провадження №2-др/291/13/24
РІШЕННЯ

іменем України

20 грудня 2024 року селище Ружин

Ружинський районний суд Житомирської області в складі головуючого судді Гарбарук І.М., розглянувши у письмовому провадженні заяву представника позивача ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення у справі №291/1223/24 за позовною заявою ОСОБА_2 , інтереси якого представляє адвокат - Городок Я.В., до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості,

В С Т А Н О В И В:

Заочним рішенням Ружинського районного суду Житомирської області від 11 грудня 2024 року позов задоволено; стягнуто із ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 заборгованості за розпискою від 25.12.2023 у розмірі 6 000 (шість тисяч) доларів США, еквівалент - 247 645,80 грн за курсом НБУ станом на 14.09.2024, стягнуто з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_2 судовий збір у розмірі 2 476,46 грн.

Позивачем в позовній заяві зазначено, що перелік та вид наданої позивачу фактичної правничої допомоги буде надано суду додатково, оскільки до ухвалення судового рішення надання правничої допомоги триває.

16 грудня 2024 року на адресу суду представником позивача подано клопотання про ухвалення додаткового рішення щодо стягнення витрат на надання правової допомоги.

Відповідно до ст. 270 ЦПК України, суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів із дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення. У разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви.

Суд не вважає за необхідне проводити судове засідання для розгляду питання про ухвалення додаткового судового рішення.

Дослідивши необхідні письмові докази в їх сукупності, суд встановив таке.

Частиною 8 ст. 141 ЦПК України передбачено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

Відповідно до частини першої статті 141 ЦПК України судові витрати покладаються на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Відповідно до положень ч. 1, п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Згідно ч. 3ст. 137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Відповідно до ч. 4 ст. 137 ЦК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:

1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);

3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

На виконання вимог ч. 3 ст. 137 ЦПК України представником позивача до матеріалів справи долучено копії: договору про надання правової (правничої) допомоги №103 від 13.09.2024 з додатком №1, ордеру на надання правничої серії АІ №1719481, платіжної інструкції від 18.09.2024 на суму 14 500,00 грн, акту №2 до договору від 14.09.2024.

Так, у акті №2 вказано види правової допомоги, витрати часу на її надання та вартість таких послуг: підготовка та подача позовної заяви 6 год сума гонорару 8 000,00 грн, підготовка та подача клопотання про витребування доказів 1 год сума гонорару 2 500,00 грн, підготовка та подача заяви про вжиття заходів забезпечення позову 1,40 год сума гонорару 4 000,00 грн, всього 14 500,00 грн.

Відповідно до ч. 3 ст. 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися.

Суд дійшов висновку, що заявлена сума відшкодування витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 14 500,00 грн. є неспівмірною із складністю справи та виконаними роботами.

Суд зауважує, що справа не входить до категорії складних та розглядалась у спрощеному провадженні.

Ухвалою Ружинського районного суду Житомирської області від 25.09.2024 відмовлено у задоволенні заяви ОСОБА_2 про забезпечення позову, а тому в силу ст..141 ЦПК відсутні правові підстави для стягнення 4 000,00 грн за підготовку та подачу заяви про вжиття заходів забезпечення позову.

Верховний Суд неодноразово звертав увагу на необхідності дотримання принципу співмірності при розрахунку судових витрат.

Так, Велика Палата Верховного Суду у справі № 755/9215/15-ц наголосила, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.

У постановах Верховного Суду у справі № 905/1795/18 та у справі № 922/2685/19, визначено, що суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості, пропорційності та верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час, та неспіврозмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг.

У справі № 922/3812/19 Верховний Суд зазначив, що суди мають виходити зі встановленого у самому договорі розміру та/або порядку обчислення таких витрат, що узгоджується з приписами ст. 30 ЗУ «Про адвокатуру і адвокатську діяльність». У разі відсутності у тексті договору таких умов (пунктів) щодо порядку обчислення, форми та ціни послуг, що надаються адвокатом, суди, в залежності від конкретних обставин справи, інших доказів, наданих адвокатом, використовуючи свої дискреційні повноваження, мають право відмовити у задоволенні заяви про компенсацію судових витрат, задовольнити її повністю або частково.

Ті ж самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Зокрема, згідно з його практикою, заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим. Так, у рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Лавентс проти Латвії» від 28.11.2002 року зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час, та є неспіврозмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг. Вказаний висновок викладено у постанові Верховного Суду від 02.10.2019 року у справі № 211/3113/16-ц (провадження № 61-299св17).

Верховний Суд у постанові від 31.08.2023 у справі №824/20/23 висловив правову позицію, що зазначено, що попри волю сторін договору визначати розмір гонорару адвоката, суд не позбавлений права оцінювати заявлену до відшкодування вартість правничої допомоги на підставі критеріїв співмірності, визначених частиною четвертою статті 137 ЦПК України.

З огляду на співрозмірність витрат на оплату послуг адвоката, пов`язаних із захистом прав та представництвом інтересів позивача у даній конкретній справі, враховуючи характер спору, участь адвоката у справі, керуючись ч.5 ст.137 ЦПК України, суд зменшує розмір витрат на правничу допомогу до 6 000,00 грн. та стягує її з відповідача на користь позивача. Такий розмір витрат, на думку суду, буде відповідати критеріям, передбаченим ч.4 ст.137 ЦПК України. В решті заяви слід відмовити.

Керуючись статтею 270 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

Клопотання представника позивача ОСОБА_2 - адвоката Городок Я.В. задовольнити частково.

Стягнути із ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 понесені судові витрати, а саме: витрати пов`язані з правничою допомогою адвоката у розмірі 6 000 (шість тисяч) грн. 00 коп.

В задоволенні решти вимог заяви відмовити.

Згідно зі статтями 273, 354, 355 ЦПК України додаткове рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на додаткове рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Житомирського апеляційного суду.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Позивач: ОСОБА_2 , АДРЕСА_1 , ідентифікаційний код НОМЕР_1 .

Відповідач: ОСОБА_3 , АДРЕСА_2 , ідентифікаційний код НОМЕР_2 .

Суддя Ружинського районного суду

Волинської області І.М. Гарбарук