Справа № 740/1013/24
Провадження № 2/740/605/24
Р І Ш Е Н Н Я

з а о ч н е

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 грудня 2024 року м. Ніжин

Ніжинський міськрайонний суд Чернігівської області в складі:

головуючого судді Шевченко І. М.,

за участю секретаря судового засідання Ісаєнко А. М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами загального позовного провадження цивільну справу за позовом Моторного (транспортного) страхового бюро України (далі МТСБУ) до ОСОБА_1 про відшкодування в порядку регресу витрат, пов`язаних з регламентною виплатою,

установив:

У лютому 2024 року позивач звернувся до суду з указаним позовом про відшкодування в порядку регресу витрат, пов`язаних з регламентною виплатою, у розмірі 72 294,84 грн, та стягнення судового збору.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 05.12.2020 о 17 год. 46 хв. по вул. Миру в с. Вертіївка Ніжинський району навпроти будинку № 96 водійка ОСОБА_1 , керуючи автомобілем марки VOLKSWAGEN, р. н. НОМЕР_1 , скоїла наїзд на велосипедиста ОСОБА_2 , який внаслідок отриманих тяжких тілесних травм помер у лікарні. Під час ДТП водійка ОСОБА_1 керувала транспортним засобом без чинного договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності. Заподіяна внаслідок ДТП шкода ОСОБА_1 не була відшкодована потерпілим особам. ОСОБА_3 , діючи на підставі довіреності в інтересах матері загиблого ОСОБА_4 , звернувся до МТСБУ із заявами про відшкодування шкоди, завданої смертю ОСОБА_2 . МТСБУ здійснило відповідну виплату ОСОБА_4 , а саме: 42 294,84 грн витрати, пов`язані з тимчасовою втратою працездатності, витрати на лікування та поховання; 30 000,00 грн витрати на поховання. Таким чином, МТСБУ виконало покладений на нього Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» обов`язок щодо відшкодування шкоди, заподіяної водієм транспортного засобу, відповідальність якого не була застрахована на час ДТП, та отримало право зворотної вимоги до винної особи на відшкодування витрат, пов`язаних з регламентною виплатою.

Ухвалою Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 28 лютого 2024 року відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження, підготовче засідання призначено на 01 квітня 2024 року 15-00 год., яке у подальшому відкладено на 21 травня 2024 року 10-00 год.

Ухвалою Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 21 травня 2024 року підготовче провадження у справі закрито, справу призначено до судового розгляду на 15 липня 2024 року 11-00 год., яке у подальшому відкладено на 13 грудня 2024 року 14-00 год.

Представник позивача подав до суду клопотання про розгляд справи без його участі, позов підтримав у повному обсязі, просив задовольнити, проти заочного розгляду справи не заперечував.

Відповідачка не з`явилася у судове засідання, при цьому належним чином повідомлена про дату та час судового засідання, про що свідчить поштове рекомендоване повідомлення з відмоткою про вручення. Відзиву на позов, жодних заяв/клопотань до суду не подавала.

З урахуванням положень ст. 128, 223, 280 ЦПК України суд визнав за можливе проводити розгляд справи за відсутності відповідачки та ухвалити у справі заочне рішення.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Перевіривши зміст позовної заяви, дослідивши наявні у справі докази кожного окремо та в сукупності, керуючись своїм внутрішнім переконанням, суд дійшов таких висновків.

Судом установлено, що вироком Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 30 липня 2024 року, який ухвалою Чернігівської апеляційного суду від 07 листопада 2024 року залишено без змін, ОСОБА_1 визнано винуватою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, та призначено їй покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк 3 роки; на підставі ст. 79 КК України ОСОБА_1 звільнено від відбування основного покарання у виді позбавлення волі зі встановленням іспитового строку до досягнення її дитиною ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , семирічного віку, та з покладенням обов`язків відповідно до ст. 76 КК України: повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання, періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Як установлено у вищевказаному вироці суду, 05.12.2020 близько 17 год. 38 хв. у темний час доби, в умовах недостатньої видимості, не маючи посвідчення водія на право керування транспортними засобами, ОСОБА_1 керувала автомобілем марки Volkswagen Passat 1.9 TDI, р. н. НОМЕР_2 , який має польську реєстрацію. Рухаючись вказаним автомобілем по вул. Миру в с. Вертіївка Ніжинського району Чернігівської області, яка в той час освітлювалась вуличним освітленням, на ділянці дороги поблизу будинку № 96, зі швидкістю близько 50 км/год, діючи необережно, проявляючи кримінальну протиправну недбалість, не передбачаючи настання суспільно небезпечних наслідків своїх дій, хоча повинна була і могла їх передбачити, не стежила за дорожньою обстановкою та не відреагувала своєчасно на її зміну, тобто при виникненні перешкоди для руху, а саме пішохода ОСОБА_2 , який рухався по проїзній частині у попутному напрямку та вів велосипед праворуч від себе, і якого об`єктивно ОСОБА_1 мала можливість виявити, не вжила негайно та своєчасно заходів для зменшення швидкості руху керованого нею транспортного засобу аж до його зупинки або безпечного для інших учасників руху об`їзду перешкоди, маючи технічну можливість таким чином уникнути наїзду на пішохода ОСОБА_2 шляхом застосування екстреного гальмування, внаслідок чого здійснила наїзд на пішохода ОСОБА_2 .

У результаті дорожньо-транспортної пригоди ОСОБА_2 отримав тілесні ушкодження у вигляді: сполученої травми із залученням декількох ділянок тіла, а саме: внутрішньо-черепна травма у вигляді тьмяного крововиливу у м`які тканини голови в лівій потилично-тім`яно-скроневій ділянці голови, рваної рани м`яких тканин голови зліва, субдуральної гематоми зліва в області лобно-скронево-тім`яно-потиличної ділянки субдуральної гематоми, що розташована в аналогічній ділянці та частково правій скроневій ділянці, забою головного мозку в проекції правої скроневої долі у вигляді ділянки (протиудару) енцефаломаляції речовини мозку, а також відкритий перелом кісток носа та перелом передньої стінки лівої гайморової пазухи, закритої тупої травми живота у вигляді розриву селезінки (з послідуючим її видаленням в умовах стаціонару), розрив та крововилив у брижу кишечника (з послідуючим їх ушиванням та дренуванням в умовах стаціонару), рваної рани в проекції лівої здухвинної ділянки (ушита в умовах стаціонару), які зумовлені комплексом однієї травми в умовах дорожньо-транспортної пригоди та в сукупності відносяться до тяжких тілесних ушкоджень за ознакою небезпечності для життя. Смерть ОСОБА_2 настала 15.12.2020 унаслідок набряку головного мозку, який в свою чергу є наслідком сполученої травми із залученням декількох ділянок тіла.

У цій дорожній обстановці водій ОСОБА_1 порушила вимоги підпункту «б» пункту 2.3 (для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний: бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі) та пункту 12.3 (у разі виникнення небезпеки для руху або перешкоди, яку водій об`єктивно спроможний виявити, він повинен негайно вжити заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників руху об`їзду перешкоди), Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10.10.2001 (із змінами та доповненнями), що є причиною виникнення та настання даної дорожньо-транспортної пригоди і знаходиться у прямому причинному зв`язку з наслідками, які настали в результаті дорожньо-транспортної пригоди.

ОСОБА_2 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_3 (а. с. 15). Згідно з довідкою про причину смерті (до форми № 106/о № 93) від 16 грудня 2020 року, причиною смерті є набряк головного мозку, сполучена травма із залученням декількох ділянок тіла (а. с. 16).

Поліс на транспортний засіб № KDA78N6, яким під час ДТП керувала ОСОБА_1 , не видавався, тобто відповідачка керувала транспортним засобом без чинного договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності.

Згідно з довідкою від 18.06.2021 № 1 про розмір відшкодування шкоди з фонду захисту потерпілих та платіжною інструкцією від 24 червня 2021 року № 1031732 грошові кошти в сумі 42 294,84 грн, з яких: 34 311,51 грн витрати на лікування; 6150,00 грн витрати на поховання; 1833,33 грн сума за тимчасову втрату працездатності, сплачено на рахунок представника потерпілої ОСОБА_4 ТОВ «Юридична Компанія «Центр Автовиплат поліс» (зворот а. с. 24, 26).

Відповідно до довідки від 05.11.2021 № 2 про розмір відшкодування шкоди з фонду захисту потерпілих та платіжною інструкцією № 1106705 від 10 листопада 2021 року, ОСОБА_4 здійснено відшкодування витрат на поховання ОСОБА_2 у розмірі 30 000,00 грн (зворот а. с. 25, 27).

08.06.2021 та 27.10.2021 представник ОСОБА_4 ОСОБА_3 звернувся із заявами, до яких додано документи, які підтверджували розмір понесених витрат матері потерпілого на встановлення пам`ятника, лікування та поховання.

24.06.2021 МТСБУ здійснило виплату відшкодування в сумі 42 294,84 грн згідно з платіжною інструкцією № 1031732; 10.11.2021 проведено виплату відшкодування в сумі 30 000,00 грн згідно з платіжною інструкцією № 1106705.

Підпунктом (а) п. 41.1 ст. 41 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачено, що МТСБУ за рахунок коштів фонду захисту потерпілих відшкодовує шкоду на умовах, визначених цим Законом, у разі її заподіяння транспортним засобом, власник якого не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, крім шкоди, заподіяної транспортному засобу, який не відповідає вимогам пункту 1.7 статті 1 цього Закону, та майну, яке знаходилося в такому транспортному засобі.

Відповідно до п. 27.1 ст. 27 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страхове відшкодування (регламентна виплата) виплачується, якщо смерть потерпілого внаслідок дорожньо-транспортної пригоди настала протягом одного року після дорожньо-транспортної пригоди та є прямим наслідком цієї дорожньо-транспортної пригоди.

Згідно з п. 27.4 ст. 27 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик (МТСБУ) здійснює відшкодування особі, яка здійснила витрати на поховання та на спорудження надгробного пам`ятника, за умови надання страховику (МТСБУ) документів, що підтверджують такі витрати, та пред`явлення оригіналу свідоцтва про смерть. Загальний розмір такого відшкодування стосовно одного померлого не може перевищувати 12 мінімальних заробітних плат у місячному розмірі, встановлених законом на день настання страхового випадку.

Відшкодування шкоди, пов`язаної із смертю потерпілого, може бути виплачено у вигляді одноразової виплати. Загальний розмір усіх здійснених страхових відшкодувань (регламентних виплат) за шкоду, заподіяну життю та здоров`ю однієї особи, не може перевищувати страхову суму за таку шкоду (п. 27.5 ст. 27 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»).

Статтею 1191 ЦК України передбачено, що особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом.

Згідно з п. 38.2.1 ст. 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» МТСБУ після сплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до водія транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, та який не застрахував свою цивільно-правову відповідальність.

Згідно зі ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі.

За змістом ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Згідно із ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до ч. 6 ст. 82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

За положеннями ст. 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками процесу. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях.

Оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у сукупності, суд вважає позов доведеним, обґрунтованим і таким, що підлягає задоволенню.

Згідно з матеріалами справи смерть потерпілого ОСОБА_2 є прямим наслідком дорожньо-транспортної пригоди, яка сталася з вини відповідачки.

Оскільки позивач виплатив ОСОБА_4 страхове відшкодування, пов`язане зі смертю потерпілого її сина внаслідок ДТП, то до нього в порядку та на умовах, передбачених ст. 1191 ЦК України та ст. 38 Закону України «Про страхування», перейшло регресне право вимоги до відповідачки як винної внаслідок ДТП особи.

Заявлений позивачем розмір витрат, пов`язаних зі сплатою страхового відшкодування, у загальному розмірі 72 294,84 грн відповідає вимогам Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», підтверджується наданими стороною позивача належними та допустимими доказами, та не спростований відповідачкою.

З урахуванням викладеного, суд дійшов висновку про задоволення позову в повному обсязі.

На підставі ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача слід стягнути судовий збір у сумі 3 028,00 грн.

Керуючись ст. 2, 4, 12, 13, 76-82, 89, 141, 223, 259, 263-265, 268, 272, 273, 280-284 ЦПК України, суд

ухвалив:

Позов Моторного (транспортного) страхового бюро України до ОСОБА_1 про відшкодування в порядку регресу витрат, пов`язаних з виплатою страхового відшкодування, задовольнити.

Стягнути із ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 ; АДРЕСА_1 ) на користь Моторного (транспортного) страхового бюро України (; бульв. Русанівський, 8, м. Київ) 72 294 (сімдесят дві тисячі двісті дев`яносто чотири) гривень 84 копійки в порядку регресу витрат, пов`язаних з виплатою страхового відшкодування.

Стягнути із ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 ; АДРЕСА_1 ) на користь Моторного (транспортного) страхового бюро України (; бульв. Русанівський, 8, м. Київ) судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 3 028 (три тисячі двадцять вісім) гривень.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Заочне рішення може бути оскаржене позивачем протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги до Чернігівського апеляційного суду.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не було скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя І. М. Шевченко