ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/4604/24 Справа № 932/7620/22 Суддя у 1-й інстанції - Овчиннікова О.С. Суддя у 2-й інстанції - Новікова Г. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 травня 2024 року Дніпровський апеляційний суд в складі колегії:

головуючого судді : Новікової Г.В.

суддів: Гапонова А.В., Никифоряка Л.П.

за участю секретаря Драгомерцької А.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпро апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 -адвоката Покотило Д.Ю. на рішення Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 06 лютого 2024 рокуу цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Український страховий стандарт», ОСОБА_1 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди , заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди,-

В С Т А Н О В И В:

19.12.2022 року ОСОБА_2 через свого представника звернулася до суду із зазначеним позовом. В обґрунтування позову посилалася на те, що 02.08.2022 року сталася дорожньо-транспортна пригода, в якій водій ОСОБА_1 , керуючи автомобілем марки «FORD FOCUS», державний номерний знак НОМЕР_1 , при зміні руху, а саме виконуючи маневр повороту, не переконавшись, що це буде безпечним і він своїми діями не створить перешкод іншим учасникам руху, скоїв зіткнення з транспортним засобом марки «LAND ROVER», державний номерний знак НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_2 , яка рухалась в попутному напрямку.

Постановою Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 25.10.2022 року водій ОСОБА_1 визнаний винним за ст. 124 КУпАП, на нього накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу. На момент ДТП цивільно-правова відповідальність ОСОБА_1 як власника автомобіля марки «FORD FOCUS», державний номерний знак НОМЕР_1 , була застрахована відповідачем страховим полісом № 205692535 з лімітом відповідальності за заподіяну майнову шкоду у розмірі 130 000,00 грн.

03.08.2022 року позивачка звернулась до відповідача ПрАТ «Страхова компанія «Український страховий стандарт» з заявою про отримання страхового відшкодування.

Висновком експертного дослідження судового експерта-автотоварознавця Дроздова Ю.В. № 0409/22 від 05.09.2022 року встановлено, що матеріальна шкода, станом на 05.09.2022 року складає 335 631,85 грн..

Страхову виплату позивач не отримав.

Просила стягнути з ОСОБА_1 суму матеріального збитку у розмірі 205 631,85 грн., а також моральну шкоду у розмірі 15 000 грн. Стягнути з відповідача ПрАТ «Страхова компанія «Український страховий стандарт» суму страхового відшкодування у розмірі 130 000,00 грн., а також судові витрати.

Рішенням Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 06 лютого 2024 року позовні вимоги задоволено частково. Стягнуто з Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Український страховий стандарт» на користь ОСОБА_2 суму страхового відшкодування в розмірі 130 000 гривень.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 в рахунок відшкодування матеріальної шкоди, в розмірі 205 631,85 грн., в рахунок відшкодування моральної шкоди в розмірі 3000 гривень.

Стягнуто з Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Український страховий стандарт» на користь ОСОБА_2 судовий збір 2 249,36 грн.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 судовий збір 2127,02 грн.

В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

В апеляційній скарзіпредставник ОСОБА_1 просить скасувати рішення суду першої інстанції в частині стягнення шкоди із ОСОБА_1 та ухвалити в цій частині нове рішення про відмову у задоволенні позовних вимог. Позивач не згоден із висновком експерта.Під час розгляду справи представник позивача пояснював, що автомобіль не відремонтовано, проте за базами даних відеокамер спостереження Дніпровської міської ради наявне підтвердження зображення транспортного засобу після відновлювального ремонту станом на 31.01.2024 року та 05.02.2024 року. Позивачем не надано доказів на підтвердження понесених ним витрат на відновлювальний ремонт автомобіля,а тому в такому випадку йому слід відмовити у задоволенні позовних вимог.

Відповідач не скористався своїм правом на подання відзиву на апеляційну скаргу, що відповідно до ч.3 ст. 360 ЦПК України не є перешкодою для перегляду рішення суду першої інстанції.

В судове засідання з`явився представник ОСОБА_1 адвокат Соколенко Т.О. та представник ОСОБА_2 адвокат Сидоренко А.С.. ОСОБА_1 та ОСОБА_2 отримали повістки,що підтверджується рекомендованими повідомленнями про вручення повісток. ПрАТ «Страхова компанія «Український страховий стандарт» повідомлена через електронний суд.

Відповідно до частин 1, 2 статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Перевіряючи законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції відповідно до вимог частини 1 статті 367 ЦПК України за наявними в ній доказами в межах доводів та вимог апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку (частина друга статті 1187 ЦК України).

Відповідно до положень статті 1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою;

Відповідно до статті 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Відносини у сфері обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників

наземних транспортних засобів регулюються Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», який спрямований на забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та майну потерпілих при експлуатації наземних транспортних засобів на території України.

Страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого (стаття 6 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»).

Згідно з пунктом 22.1 статті 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.

Велика Палата Верховного Суду в постанові від 03 жовтня 2018 року (справа № 760/15471/15-ц) вказала, що відшкодування шкоди особою, відповідальність якої застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, можливе за умови, що згідно із цим договором або Законом № 1961-IV розмір завданої шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика. У такому випадку обсяг відповідальності страхувальника обмежений різницею між фактичним розміром завданої шкоди і сумою страхового відшкодування.

Тобто внаслідок заподіяння під час ДТП шкоди (настання страхового випадку) винуватець ДТП не звільняється від обов`язку відшкодувати завдану шкоду, але цей обов`язок розподіляється між ним і страховиком. Така позиція викладена в постанові Великої Палати Верховного Суду від 22 лютого 2022 року у справі № 201/16373/16-ц .

З урахуванням встановленого основний тягар відшкодування шкоди, спричиненої за наслідками ДТП, повинен нести страховик. Саме він є належним відповідачем у справах за позовами про відшкодування шкоди в межах страхової суми, а в окремих випадках (у разі укладення страховиком договору зі страхувальником після виключення із членів МТСБУ) винна особа.

Судом першої інстанції встановлено, що 02.08.2022 року сталась дорожньо-транспортна пригода, а саме, о 13 годині 00 хв. в місті Дніпрі на вул. Глінки, біля будинку № 7 водій ОСОБА_1 , керуючи автомобілем марки «FORD FOCUS», державний номерний знак НОМЕР_1 , при зміні руху, а саме виконуючи маневр повороту, не переконавшись що це буде безпечним і він своїми діями не створить перешкод іншим учасникам руху, скоїв зіткнення з транспортним засобом марки «LAND ROVER», державний номерний знак НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_2 , яка рухалась в попутному напрямку.

Постановою Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 25.10.2022 року водій ОСОБА_1 визнаний винним за ст. 124 КУпАП, на нього накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу.

На момент ДТП цивільно-правова відповідальність ОСОБА_1 , як власника автомобіля марки «FORD FOCUS», державний номерний знак НОМЕР_1 , була застрахована відповідачем ПрАТ «СК «Український страховий стандарт» страховим полісом № 205692535 з лімітом відповідальності за заподіяну майнову шкоду у розмірі 130 000 грн.

Згідно висновку по визначенню вартості матеріального збитку КТЗ, складеного судовим експертом Дроздовим Ю.В. № 0409/22 від 05.09.2022 року вартість відновлювального ремонту з урахуванням коефіцієнта фізичного зносу замінюваних складових частин автомобіля «LAND ROVER», державний номерний знак НОМЕР_2 , станом на 05.09.2022 року складає 266 841,68 грн., вартість матеріального збитку з урахуванням ВТВ складає 335 631,85 грн.

Станом на час подання позовної заяви та протягом розгляду справи вказані збитки позивачу не відшкодовані.

Згідно ст. 29 Закону у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України, якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки.

Велика Палата Верховного Суду в постанові від 03 жовтня 2018 року у справі № 760/15471/15-ц вказала, що відшкодування шкоди особою, відповідальність якої застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, можливе за умови, що згідно із цим договором або Законом № 1961-IV розмір завданої шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика. У такому випадку обсяг відповідальності страхувальника обмежений різницею між фактичним розміром завданої шкоди і сумою страхового відшкодування.

Тобто внаслідок заподіяння під час ДТП шкоди (настання страхового випадку) винуватець ДТП не звільняється від обов`язку відшкодувати завдану шкоду, але цей обов`язок розподіляється між ним і страховиком. Така позиція викладена в постанові Велика Палата Верховного Суду від 22 лютого 2022 року у справі № 201/16373/16-ц .

Таким чином, оскільки розмір завданої шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика, то в такому випадку обсяг відповідальності страхувальника обмежений різницею між фактичним розміром завданої шкоди і сумою страхового відшкодування.

За висновком судового експерта № 0409/22 від 05.09.2022 року, попередженого про кримінальну відповідальність за ст.ст.384,385 КК України, вартість відновлювального ремонту з урахуванням коефіцієнта фізичного зносу замінюваних складових частин автомобіля «LAND ROVER», державний номерний знак НОМЕР_2 , станом на 05.09.2022 року складає 266 841,68 грн., вартість матеріального збитку з урахуванням ВТВ складає 335 631,85 грн.

На момент ДТП цивільно-правова відповідальність ОСОБА_1 , як власника автомобіля марки «FORD FOCUS», державний номерний знак НОМЕР_1 , була застрахована відповідачем ПрАТ «СК «Український страховий стандарт» страховим полісом № 205692535 з лімітом відповідальності за заподіяну майнову шкоду у розмірі 130 000 грн..

Позивач довела факт заподіяння їй майнової шкоди внаслідок скоєння ДТП, яка сталась з вини ОСОБА_1 , а тому, з урахуванням страхових виплат, наявні підстави для стягнення з відповідача у рахунок відшкодування майнової шкоди різниці між фактичним розміром завданої шкоди і сумою страхового відшкодування, що складає 205 631,85 грн. (335631,85-130000) .

За таких обставин суд першої інстанції дійшов обгрунтованого висновку про те, що позивачеві пошкодженням автомобіля спричинена матеріальна шкода, яка повинна бути відшкодована страховою компанією в межах страхової суми, а різниця між фактичним розміром завданої шкоди і сумою страхового відшкодування повинна бути відшкодована винною особою.

Не погоджуючись із розміром матеріальної шкоди, визначеної експертом, відповідач посилався на те, що він не згоден із висновком експерта.Під час розгляду справи представник позивача пояснював, що автомобіль не відремонтовано, проте за базами даних відеокамер спостереження Дніпровської міської ради наявне підтвердження зображення транспортного засобу після відновлювального ремонту станом на 31.01.2024 року та 05.02.2024 року. Позивачем не надано доказів на підтвердження понесених ним витрат на відновлювальний ремонт автомобіля, що є підставою для відмови у задоволенні позовних вимог.

Відповідно до положень ст.12, ч.1 ст. 81, 84 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог так і заперечень.

На підставі ст.81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Встановлені судом першої інстанції обставини та матеріали справи не містять належних та допустимих доказів того, що автомобіль позивача відремонтовано. Представник позивача пояснював, що пошкодження автомобіля під час ДТП не перешкоджали рухатися автомобілю. Інших належних та допустимих доказів, які б свідчили про те, що пошкоджений автомобіль позивачем відремонтовано не надано. Відповідачем клопотання про проведення експертизи не заявлялося. Надані фото за базами відеокамер спостереження Дніпровської міської ради, на яких зафіксовано автомобіль, не є належним доказом того, що автомобіль дійсно відремонтовано.

Висновком судового експерта, попередженого про кримінальну відповідальність за ст.ст.384,385 КК України, визначена вартість матеріального збитку, спричиненого пошкодженням автомобіля «LAND ROVER», державний номерний знак НОМЕР_2 в результаті ДТП. Сумнівів зазначений висновок не викликає і нічим не спростовується.

За встановлених обставин суд першої інстанції правильно прийняв до уваги висновок експерта.

Доводи апеляційної скарги не спростовують правових висновків суду та не дають підстав для висновку про неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи та неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального чи процесуального права в оскаржуваній частині, що призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи.

Відповідно до статті 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Оскільки апеляційним судом не встановлено порушення або неправильне застосування судом першої інстанції при розгляді цієї справи норм матеріального чи процесуального права та невідповідності висновків суду обставинами справи, то підстав для задоволення скарги і скасування судового рішення з ухваленням нового рішення немає.

Керуючись ст. ст. 368, 375, 382,384 ЦПК України, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - адвоката Покотило Д.Ю. залишити без задоволення.

Рішення Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 06 лютого 2024 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Судді: