ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 617/1696/21 Номер провадження 22-ц/814/2090/24Головуючий у 1-й інстанції Косик С.М. Доповідач ап. інст. Лобов О. А.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 травня 2024 року м. Полтава

Полтавський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючий суддя Лобов О.А.

судді: Дорош А.І., Триголов В.М.

за участю секретаря судового засідання Коротун І.В.

розглянув у відкритому судовому засіданні в м.Полтаві цивільну справу за апеляційною скаргою адвоката Бєлової Олександра Євгеніївни, представника Товариства з обмеженою відповідальністю «Вовчанський міжрайагропостач», на рішення Машівського районного суду Полтавської області від 11 серпня 2023 року (час ухвалення судового рішення і дата виготовлення повного текста судового рішення не зазначені)

у справі за позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , Товариства з обмеженою відповідальністю «Вовчанський міжрайагропостач», Головного управління Держгеокадастру у Харківській області, Старосалтівської селищної ради Вовчанського району про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинити дії, визнання недійсним договору оренди земельної ділянки

і зустрічним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Вовчанський міжрайагропостач» до фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , третя особа на стороні відповідачів - Головне управління Держгеокадастру у Харківській області, про визнання недійсним договору оренди земельної ділянки.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, апеляційний суд

у с т а н о в и в :

У жовтні 2021 року ФОП ОСОБА_1 звернувся до суду із вказаним позовом, просив ухвалити рішення, яким

визнати протиправними дії посадових осіб Головного управління Держгеокадастру у Харківській області щодо видалення записів про право оренди ФОП ОСОБА_1 земельної ділянки з кадастровим номером :05:001:0042, площею 5,6930 га та зобов`язати Головне управління Держгеокадастру у Харківській області вчинити дії щодо скасування запису про видалення інформації про право оренди вказаної земельної ділянки за договором оренди від 10.10.2012, укладеного між ФОП ОСОБА_1 і ОСОБА_2 ;

визнати недійсним з моменту його укладення договір оренди земельної ділянки №35, укладений між ОСОБА_2 та ТОВ «Вовчанський міжрайагропостач» на земельну ділянку з кадастровим нормером :02:001:0140 площею 5,56 га, що зареєстрвоаний у Державному реєстрі прав за № 43275076;

скасувати державну реєстрацію права оренди земельної ділянки, зареєстрованого в Державному реєстрі прав Старосалтівською селищною радою Вовчанського району Харківської області, номер запису про право 43275076 від 29.07.2021.

Заявлені вимоги мотивовані тим, що 10 жовтня 2012 між ФОП ОСОБА_1 та ОСОБА_2 був укладений договір оренди земельної ділянки №31 строком на 20 років, за яким позивачу передано в оренду земельну ділянку сільськогосподарського призначення з кадастровим номером :05:001:0042, площею 5,6930 га, що розташована на території Охрімівської сільської ради Вовчанського району Харківської області. У вересні 2021 року позивач випадково дізнався, що кадастровий номер спірної земельної ділянки змінено на :02:001:0140, а площа з 5,6930 га - на 5,56 га, і право оренди зареєстровано за ТОВ «Вовчанський міжрайагропостач» - дата державної реєстрації 29.07.2021, номер запису в Державному реєстрі прав 43275076.

Позивач уважає, що посадові особи Головного управління Держгеокадастру у Харківській області незаконно та безпідставно вчинили дії щодо видалення відомостей про право оренди земельної ділянки, оскільки договір №31 від 10 жовтня 2012 між ФОП ОСОБА_1 та ОСОБА_2 не був розірваний та діє по цей час, в судовому порядку недійсним не визнавався.

У листопаді 2021 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Вовчанський міжрайагропостач» пред`явило зустрічний позов, просило ухвалити рішення, яким визнати недійсним договір оренди землі №31 від 10 жовтня 2012 року, укладений між ОСОБА_2 та ФОП ОСОБА_1 .

Заявлені вимоги мотивовані тим, що оспорюваний договір не відповідає вимогам Закону, а саме у ньому відсутня одна з істотних умов: кадастровий номер земельної ділянки, проект відведення земельної ділянки та акт визначення меж земельної ділянки в натурі.

Рішенням Машівського районного суду Полтавської області від 11 серпня 2023 року позов ФОП ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ТОВ «Вовчанський міжрайагропостач», Головного управління Держгеокадастру у Харківській області, Старосалтівської селищної ради Вовчанського району Харківської області про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинити певні дії та про визнання договору оренди земельної ділянки недійсним з моменту укладення - задоволений частково.

Визнаний недійсним договір оренди земельної ділянки №35, укладений 29 липня 2021 між ОСОБА_2 та ТОВ «Вовчанський міжрайагропостач» на земельну ділянку з кадастровим номером :05:001:0140 площею 5,56 га, що зареєстрований у Державному реєстрі прав за № 43275076.

Скасовано державну реєстрацію права оренди земельної ділянки за договором оренди земельної ділянки № 35, укладеним між ОСОБА_2 та ТОВ «Вовчанський міжрайагропостач» на земельну ділянку з кадастровим нормером :05:001:0140 площею 5,56 га, зареєстрованим в Державному реєстрі прав Старосалтівською селищною радою Вовчанського району Харківської області, номер запису про право 43275076 з одночасним припиненням права оренди земельної ділянки за ТОВ «Вовчанський міжрайагропостач».

В іншій частині позовних вимог відмовлено.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ФОП ОСОБА_1 2 270,00 грн.

Стягнуто з ТОВ «Вовчанський міжрайагропостач» на користь ФОП ОСОБА_1 2 270,00 грн.

У задоволенні зустрічного позову ТОВ «Вовчанський міжрайагропостач» до ФОП ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , третя особа на стороні відповідачів - Головне управління Держгеокадастру у Харківській області, про визнання недійсним договору оренди землі № 31 від 10.10.2012, відмовлено.

В апеляційній скарзі адвокат Бєлова О.Є., представник Товариства з обмеженою відповідальністю «Вовчанський міжрайагропостач», посилаючись на порушення судом норм матеріального і процесуального права, просить рішення суду першої інстанції у частині задоволених вимог скасувати і новим рішенням відмовити у задоволенні первісного позову.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги звертається увага, що суд першої інстанції безпідставно відхилив доводи про відсутність державної реєстрації договору оренди № 31 від 10 жовтня 2012 року, оскільки суд не дав належної оцінки відомостям ГУ Держгеокадастру у Харківській області, яке є правомірним розпорядником інформації стосовно поземельних книг.

У зв`язку з наведеним порушенням суд першої інстанції не врахував при вирішенні спору правові висновки, викладені у численних постановах Верховного Суду, стосовно державної реєстрації договорів оренди землі.

Надані позивачем за первісним позовом докази не підтверджують факт державної реєстрації договору оренди № 31 від 10 жовтня 2012 року, як і не підтверджують його виконання сторонами.

Відзив на апеляційну скаргу судом не отриманий.

Апеляційний суд, перевіривши матеріали справи в межах доводів апеляційної скарги та позовних вимог, заявлених в суді першої інстанції, приходить висновку, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення з таких підстав:

Відповідно до п.1 ч.1 ст.374, ст.375 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а апеляційну скаргу без задоволення, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З матеріалів справи вбачається, що 10 жовтня 2012 між фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1 та ОСОБА_2 укладений договір оренди земельної ділянки № НОМЕР_1 , за яким ОСОБА_2 передав ФОП ОСОБА_1 в оренду належну йому на підставі Державного акта на право власності на землю серії ІІ-ХР № 014917 земельну ділянку сільськогосподарського призначення з кадастровим номером :05:001:0042, площею 5,6930 га, що розташована на території Охрімівської сільської ради Вовчанського району Харківської області, строком на 20 років зі сплатою орендної плати в розмірі 3% від нормативної грошової оцінки земельної ділянки у грошовій формі, яка становить суму в розмірі 3396 грн, шляхом видачі з каси, термін сплати до кінця поточного року (а.с.7-9, 230 т.1).

Вказаний договір зареєстрований в Управлінні Держкомзему у Вовчанському районі Харківської області, про що у Державному реєстрі земель вчинено запис від 10.12.2012 року за № 01378 (а.с.23 т.1).

Згідно акта прийому-передачі земельної ділянки за договором оренди №31 від 10 жовтня 2012, складеного 10 грудня 2012 власник земельної ділянки ОСОБА_2 передав ФОП ОСОБА_1 земельну ділянку кадастровим номером :05:001:0042, площею 5,6930 га, що розташована на території Охрімівської сільської ради Вовчанського району Харківської області (а.с.10 т.1).

29.07.2021 Старосалтівською селищною радою Вовчанського району Харківської області зареєстровано договір оренди земельної ділянки з кадастровим номером :05:001:0140 площею 5,5600 га, між ОСОБА_2 та ТОВ «Вовчанський міжрайагропостач», про що свідчить номер запису в Державному реєстрі прав 43275076 (а.с.21,22 т.1).

Згідно з повідомленням Управління у Чугуївському районі ГУ Держгеокадастру у Харківській області від 16.11.2021 в архівах Відділу наявний примірник договору оренди землі №31 від 10.10.2012 на земельну ділянку з кадастровим номером :05:001:0042, що належить ОСОБА_2 на підставі державного акту на право власності на землю серії ІІ-ХР № 014917 загальною площею - 5, 6930 га, зареєстровано договір оренди землі за № 01378 від 10.12.2012 між ОСОБА_2 та ФОП ОСОБА_1 , строком на 20 років. Інформація про реєстрацію додаткових угод у Відділі відсутня. В архівних матеріалах сформовану Книгу записів про державну реєстрацію договору оренди землі на земельну ділянку з кадастровим номером :05:001:0042 з записом про державну реєстрацію від 10.12.2012 за № 01378 у Відділ не знайдено, інформація про земельну ділянку з кадастровим номером :05:001:0042 в Державному земельному кадастрі відсутня. При реєстрації вказаної земельної ділянки в Державному земельному кадастрі 19.07.2021 було присвоєно кадастровий номер :05:001:0140. Згідно з проектом організації території КСП «ім.Петровського» та зазначеного державного акту це одна й та ж земельна ділянка. У зв`язку з відсутністю відомостей в ДЗК стосовно договору оренди на земельну ділянку з кадастровим номером :05:001:0042 їх виключення не здійснювалося (а.с.62,63 т.1).

Задовольняючи частково первісний позов, суд першої інстанції виходив з того, що в договорі оренди земельної ділянки від 10 жовтня 2012 року є відмітка посадової особи з прикладенням «мокрої» гербової печатки про те, що цей договір зареєстровано в Управлінні Держкомзему у Вовчанському районі, про що у Державному реєстрі земель вчинено запис від 10.12.2012 за № 01378 та вказаний договір наявний у Відділі, а отже позивач здійснив усі обов`язкові для нього дії щодо реєстрації договору оренди землі.

Надані відомості ГУ Держгеокадастру у Харківській області щодо відсутності в архівах Книги записів про державну реєстрацію державних актів на право власності на земельну ділянку та на право постійного користування земельною ділянкою, договорів оренди землі, на земельну ділянку ОСОБА_2 із записом про державну реєстрацію договору суд не уважав беззаперечними доказами відсутності державної реєстрації договору оренди.

Унаслідок укладення оспорюваного договору оренди ТОВ «Вовчанський міжагропостач» отримало право оренди на земельну ділянку, що стало перешкодою для позивача ФОП ОСОБА_1 у реалізації права користування тією самою земельною ділянкою.

Відмовляючи у задоволенні зустрічного позову, суд першої інстанції виходив з того, що позивач посилався на те, що спірний договір не містить усіх, передбачених статтею 15 Закону України «Про оренду землі» істотних умов, зокрема відомостей про кадастровий номер земельної ділянки.

Пославшись на дані, викладені у повідомленні Управління у Чугуївському районі ГУ Держгеокадастру у Харківській області від 16.11.2021, суд зробив висновок, що у договорі оренди від 10 жовтня 2012 року при зазначені кадастрового номеру допущено помилку, що не свідчить про відсутність кадастрового номеру в договорі.

Перевіряючи доводи апеляційної скарги, апеляційний суд виходить з такого.

Згідно з частинами першою, другою, четвертою та п`ятою статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

На переконання апеляційного суду рішення суду першої інстанції ухвалено з дотриманням наведених вимог процесуального закону.

Договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або необхідні для договорів цього виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї зі сторін має бути досягнуто згоди (частина перша статті 638 Цивільного кодексу України).

Відповідно до частини другої статті 792 ЦК України відносини щодо найму (оренди) земельної ділянки регулюються законом, зокрема Земельним кодексом України , Законом України «Про оренду землі».

Згідно ч.4 ст.124 ЗК України (у редакції за станом на жовтень 2012 року) передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у власності громадян і юридичних осіб, здійснюється за договором оренди між власником земельної ділянки і орендарем. Підставою для укладення договору оренди може бути цивільно-правовий договір про відчуження права оренди.

Статтею 210 ЦК України (у редакції за станом на жовтень 2012 року) передбачалося, що правочин підлягає державній реєстрації лише у випадках, встановлених законом. Такий правочин є вчиненим з моменту його державної реєстрації.

Відповідно до ст.125 ЗК України (у редакції за станом на жовтень 2012 року) право власності на земельну ділянку, а також право постійного

користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту

державної реєстрації цих прав.

Статтями 18 і 20 ЗУ «Про оренду землі» (у редакції за станом на жовтень 2012 року) встановлено, що договір оренди землі набирає чинності після його державної реєстрації.

Укладений договір оренди землі підлягає державній реєстрації. Право оренди земельної ділянки виникає з дня державної реєстрації цього права відповідно до закону, що регулює державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень.

Відповідно до статей 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів) (стаття 89 ЦПК України).

На переконання апеляційного суду суд першої інстанції у відповідності до наведених норм процесуального закону дав правильну оцінку поданим у справу доказам і, проаналізувавши нормативно-правові акти, якими за станом на грудень 2012 року регулювалися відносини з державної реєстрації договорів оренди землі, зробив обгрунтований висновок про те, що договір оренди землі №31 від 10 жовтня 2012 року був укладений у відповідності до вимог закону, що діяв на той час, і зареєстрований у порядку, що був чинним на той час.

Відповідно до ч.3 ст.3 ЗУ «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» речові права на нерухоме майно та їх обтяження, що виникли до 1 січня 2013 року, визнаються дійсними за наявності однієї з таких умов: 1) реєстрація таких прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення; 2) на момент виникнення таких прав діяло законодавство, що не передбачало їх обов`язкової реєстрації.

Отже, у межах цього спору слід виходити з того, що договір оренди землі №31 від 10 жовтня 2012 року був зареєстрований у встановленому законом порядку, тому і після 01 січня 2013 року право оренди ФОП ОСОБА_1 залишилося дійсним.

Оскільки цей договір був зареєстрований 10 грудня 2012 року, то строк його дії спливає 10 грудня 2032 року.

Відсутність у ГУ Держгеокадастру у Харківській області відомостей про зареєстроване право оренди на підставі договору оренди землі №31 від 10 жовтня 2012 року не має вирішального правового значення у цьому спорі, оскільки на особу не можуть бути покладені негативні наслідки неналежної організацції роботи державних органів.

Велика Палата Верховного Суду у постановах від 20 березня 2019 року (справа № 587/2110/16-ц), від 10 квітня 2019 року (справа № 587/2135/16-ц), від 02 жовтня 2019 року (справа № 587/2331/16-ц), від 15 січня 2020 року (справа №587/2326/16-ц) неодноразово виснувала про те, що орендодавець зобов`язаний не вчиняти дій, які би перешкоджали орендареві користуватися орендованою земельною ділянкою (абз.4 ч.2 ст.24 ЗУ «Про оренду землі»); укладення договору оренди земельної ділянки під час дії іншого договору оренди цього ж об`єкта може перешкоджати первинному орендареві реалізувати його право користування відповідною ділянкою.

Оскільки договір оренди землі від №35 від 29 липня 2021 року укладений під час дії договору оренди землі №31 від 10 жовтня 2012 року, то є законною вимога ФОП ОСОБА_1 про визнання його недійсним.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 01 квітня 2020 року (справа № 610/1030/18) викладений такий правовий висновок щодо застосування норми права у спірних правовідносинах.

«46.3. Якщо особа, якій належить право оренди земельної ділянки (первинний орендар) за законодавством, що було чинним до 1 січня 2013 року, після настання цієї дати не зареєструвала її право в у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, то укладення наступного договору оренди того ж майна під час дії первинного договору оренди може порушити відповідне право первинного орендаря у разі, коли на підставі наступного договору оренди відповідна земельна ділянка передана у користування наступному орендареві, а право останнього - зареєстроване у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно. Така реєстрація унеможливлює внесення запису до вказаного реєстру про право оренди тієї ж ділянки первинним орендарем.

46.4. У такому випадку суд може захистити право первинного орендаря тоді, коли на підставі відповідного судового рішення цей орендар зможе зареєструвати його право оренди у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно. Проте, означену можливість первинний орендар матиме тільки тоді, коли на момент набрання судовим рішенням про задоволення відповідного позову законної сили цей орендар матиме чинне право оренди, зокрема, якщо не спливе строк оренди чи буде поновленим первинний договір оренди. В іншому випадку в позові слід відмовити.»

Договір оренди землі №31 від 10 жовтня 2012 року укладений строком на 20 років (п.6), тобто з урахуванням дати його державної реєстрації він є чинним до 10 грудня 2032 року, тому порушене право первісного орендаря ФОП ОСОБА_1 , підлягає захисту шляхом визнання недійсним договору оренди №35 від 29 липня 2021 року, скасування державної реєстрації права оренди за цим договором, що надасть можливість первісному орендарю зареєструвати його право оренди у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно.

В апеляційній скарзі відсутні доводи і заперечення стосовно висновків суду першої інстанції по вимогам за зустрічним позовом, тому відповідно до ст.367 ЦПК України апеляційний суд не перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції у зазначеній частині.

Підсумовуючи, апеляційний суд приходить до висновку, що суд першої інстанції виконав вимоги ст.89, ст.264, ст.265 ЦПК України, дав належну оцінку встановленим фактам, які підтверджені відповідними доказами, зробив правильні по суті висновки по заявленим вимогам і у рішенні навів мотивовані оцінки аргументів сторін, а також мотиви прийняття і відхилення наданих у справу доказів.

В апеляційній скарзі відсутні посилання на нові істотні обставини та відповідні докази, з якими процесуальне законодавство пов`язує можливість скасування чи зміни судового рішення.

Керуючись ст.367, п.1 ч.1 ст.374, ст.375, ст.382, ст.384 ЦПК України, апеляційний суд

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу адвоката Бєлової Олександра Євгеніївни, представника Товариства з обмеженою відповідальністю «Вовчанський міжрайагропостач», залишити без задоволення.

Рішення на рішення Машівського районного суду Полтавської області від 11 серпня 2023 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена протягом тридцяти днів шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Повний текст постанови виготовлено 20 травня 2024 року.

Головуючий суддя О.А.Лобов

Судді: А.І.Дорош

В.М.Триголов