Справа №464/6349/24
пр № 2/464/1925/24
УХВАЛА

20 грудня 2024 року м. Львів

Сихівський районний суд м. Львова

в складі: головуючої судді Сабари Л.В.,

секретаря судового засідання Варениці Р.Б.,

за участю: представника позивача ОСОБА_1 ,

відповідача ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Львові цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

встановив:

в провадженні суду перебуває вищевказана цивільна справа.

Відповідач ОСОБА_2 в судовому засіданні вказав, що підтримує спілкування з дружиною, проводить час з дітьми, відтак вважає, що існує реальна можливість зберегти сім`ю, а тому просить надати строк для примирення тривалістю 6 місяців.

Представник позивача ОСОБА_1 в судовому засіданні заперечила щодо клопотання відповідача, вказала, що позивач вважає примирення із відповідачем неможливим. Крім того зазначила, ОСОБА_2 притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення домашнього насильства відносно дружини.

Заслухавши думку учасників справи, оглянувши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до положень ст. 112 СК України при вирішенні питання про розірвання шлюбу суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини з інвалідністю та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Згідно з ч. 1 ст. 111 СК України суд вживає заходів щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства.

Встановлено, що 08.10.2011 сторони уклали шлюб, зареєстрований міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Львівського міського управління юстиції.

В подружжя є неповнолітні діти ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

З доводів відповідача вбачається, що останній вживає заходів щодо примирення з дружиною, має намір зберегти сім`ю. При цьому, фактично подружні стосунки між ними припинились у серпні 2024 року, що є нетривалим терміном, відтак бажає зберегти шлюб.

Між тим, як вбачається зі змісту позовної заяви, а також з пояснень представника позивача, ОСОБА_2 вчиняє домашнє насильство щодо позивача, що підтверджується рішенням суду від 18.06.2024, яким відповідача притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу.

Суд враховує те, що відповідач ОСОБА_2 в судовому засіданні визнав факт притягнення його до адміністративної відповідальності за вчинення домашнього насильства.

Водночас, зважаючи на те, що, окрім тверджень сторони позивача, матеріали справи не містять доказів з приводу вчинення ОСОБА_2 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, а згідно з положеннями ЦПК України доказування не може ґрунтуватись на припущеннях, відтак суд не може встановити дійсних обставин даної події та належним чином надати оцінку доводам сторін з даного приводу.

Разом з тим, частиною 2 ст. 111 СК України встановлено, якщо один із подружжя вчинив домашнє насильство, незалежно від стану розгляду порушеного кримінального провадження, цивільної справи або справи про адміністративне правопорушення щодо домашнього насильства, заходи щодо примирення подружжя не вживаються.

Враховуючи наведене, а також факт притягнення відповідача до відповідальності за вчинення домашнього насильства відносно позивача, суд вважає за неможливе вжити заходи щодо примирення подружжя, у зв`язку із чим в задоволенні клопотання необхідно відмовити.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 258-261 ЦПК України,

постановив:

у задоволенні клопотання відповідача ОСОБА_2 про надання строку для примирення подружжя відмовити.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення та оскарженню не підлягає.

Головуюча Сабара Л.В.