Роздільнянський районний суд Одеської області
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 511/2457/23

Номер провадження: 2/511/48/24

02 грудня 2024 року Роздільнянський районний суд Одеської області в складі:

головуючого судді - Бобровська І. В.,

за участі секретаря судового засідання Замковенко О.Б.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Роздільна Одеської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя,

за участі

позивача ОСОБА_1 ,

відповідача ОСОБА_2 ,

ВСТАНОВИВ:

14.08.2023 року на адресу Роздільнянського районного суду Одеської області надійшла вищевказана позовна заява, яка мотивована тим, що з 19.11.2019 року сторони перебували у зареєстрованому шлюбі. Рішенням Гайворовського районного суду Кіровоградської області від 09.06.2022 року шлюб між сторонами розірвано. Рішення суду набрало законної сили 12.07.2022 року. За час перебування в шлюбі сторони придбали автомобіль марки MAZDA 5, НОМЕР_1 , реєстраційний номер транспортного засобу НОМЕР_2 , номерний знак НОМЕР_3 , рік випуску 2005. Відповідно до відкритих даних вартість автомобіля, станом на 22.06.2023 року становить 238706 грн. без ПДВ. Позивачка претендує на половину від 238706,00 грн., тобто на 119353 грн.

На підставі викладеного позивачка просить суд: визнати об`єктами права спільної сумісної власності подружжя ОСОБА_1 та ОСОБА_2 автомобіль марки MAZDA 5, НОМЕР_1 , реєстраційний номер транспортного засобу НОМЕР_2 , номерний знак НОМЕР_3 , рік випуску 2005; припинити право спільної сумісної власності подружжя ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на наступний автомобіль марки MAZDA 5, НОМЕР_1 , реєстраційний номер транспортного засобу НОМЕР_2 , номерний знак НОМЕР_3 , рік випуску 2005; стягнути з ОСОБА_2 грошову компенсацію за одну другу частку ринкової вартості автомобіля марки MAZDA 5, НОМЕР_1 , реєстраційний номер транспортного засобу НОМЕР_2 , номерний знак НОМЕР_3 , рік випуску 2005; стягнути з ОСОБА_2 судові витрати.

Згідно з автоматизованою системою документообігу суду при розподілі справ між суддями для розподілу вказана справа 14.08.2023 року була розподілена в провадження судді Бобровської І.В.

Ухвалою Роздільнянського районного суду Одеської області від 30.08.2023 року позовну заяву ОСОБА_1 було залишено без руху та надано строк для усунення недоліків.

07.09.2023 року на адресу суду надійшла заява ОСОБА_1 про усунення недоліків.

Ухвалою Роздільнянського районного суду Одеської області від 11 вересня 2023 року провадження по справі відкрито, в порядку загального позовного провадження, з призначенням підготовчого засідання.

25.09.2023 року на адресу суду від відповідача ОСОБА_2 надійшов відзив на позовну заяву, відповідно до якого останній зазначив, що джерелом набуття спірного майна у виді транспортного засобу не були спільні сумісні кошти сторін як подружжя. Майно хоч й було придбане в період шлюбу, але не внаслідок праці подружжя, не за рахунок трудових доходів сторін. Автомобіль придбавався безпосередньо для відповідача. Під час шлюбу та після його розірвання, спору щодо користування чи володіння спірним автомобілем між сторонами не виникало, не виникало й питання щодо поділу цього майна. На підставі викладеного, відповідач просить відмовити у задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

Разом з відзивом на адресу суду надійшла заява ОСОБА_2 про виклик свідків: ОСОБА_3 та ОСОБА_4 . Вказані свідки, на думку відповідача, зможуть повідомити про те, що автомобіль марки MAZDA 5, НОМЕР_1 , реєстраційний номер транспортного засобу НОМЕР_2 , номерний знак НОМЕР_3 , рік випуску 2005 року купувався саме ними, в якості подарунка сину, за їх власні кошти та в подальшому ними було здійснено відновлення (відремонтування) автомобіля.

09.10.2023 року на адресу суду від позивачки ОСОБА_5 надійшла відповідь на відзив, відповідно до якої остання зазначила, що купівля автомобіля здійснювалась за спільні кошти подружжя за гроші, які були подаровані батьком позивачки та узяті в борг у ОСОБА_6 . Твердження відповідача про те, що автомобіль йому було подаровано батьками, позивачка вважає хибними та такими, що не підтверджуються жодними доказами. Щодо витрат на послуги адвокатів, про які зазначив відповідач, позивачка вважає їх необґрунтованими, оскільки відповідач за освітою є юристом, а отже вказана категорія справи для нього є не складною. Зазначення відповідачем відомостей стосовно того, що він утримує позивачку є брехнею, оскільки сам відповідач просив позивачку звільнитись з попереднього місця роботи. У зв`язку з викладеним позивачка просила суд позовні вимоги задовольнити, у задоволенні вимог відповідача стосовно стягнення компенсації за послуги адвоката відмовити. Разом з відповіддю на відзив, позивачка надала суду клопотання про призначення по справі судової авто товарознавчої експертизи, в якому просила суд призначити по вказаній цивільній справі судову авто товарознавчу експертизу та поставити перед експертом питання: яка ринкова вартість автомобіля марки MAZDA 5, НОМЕР_1 , реєстраційний номер транспортного засобу НОМЕР_2 , номерний знак НОМЕР_3 , рік випуску 2005 року. Всі витрати за проведення судової авто товарознавчої експертизи покласти на відповідача, оскільки позивачка отримує допомогу як малозабезпечена і утримує малолітнього сина, від шлюбу з відповідачем. На час проведення експертизи, провадження по вказаній цивільній справі зупинити.

09.10.2023 року на адресу суду надійшли заперечення відповідача, відповідно до яких відповідач зазначив, що відповідно до відповіді Територіального сервісного центру №5142 від 16.09.2023 року, вартість транспортного засобу станом на 16.02.2020 року склала 19699,17 грн. Ніяких доказів участі позивача у купівлі автомобіля, суду не надано. Також суду не надано доказів спільного проживання однією сім`єю з відповідачем, з квітня 2019 року, про що ОСОБА_1 зазначила у відповіді на відзив. Стосовно клопотання позивачки про проведення судової авто технічної експертизи, відповідач зазначив, що фактично не заперечує проти цього, однак просить врахувати, що автомобіль знаходиться в АДРЕСА_1 та давно потребує ремонту. Додатково відповідач зазначив, що витрати на проведення експертизи, покладаються на сторону, яка заявила відповідне клопотання, тобто в даному випадку на позивачку ОСОБА_1 . Додатково, відповідач заявив клопотання про виклик та допит в судовому засіданні свідка ОСОБА_7 , для необхідності з`ясування деяких обставин справи.

Ухвалою Роздільнянського районного суду Одеської області від 11.10.2023 року, клопотання позивача ОСОБА_1 про призначення судової автотоварознавчої експертизи по вказаній цивільній справі задоволено, проведення судової автотоварознавчої експертизи доручено експертам Одеського науково-дослідного інституту судових експертиз Міністерства юстиції України, провадження по справі зупинено. Витрати по проведенню судової автотоварознавчої експертизи покладено на позивача ОСОБА_1

04.03.2024 року на адресу суду надійшов висновок експерта №5884 транспортно товарознавчої експертизи за визначення ринкової вартості колісного транспортного засобу MAZDA 5.

Ухвалою Роздільнянського районного суду Одеської області від 14.03.2024 року провадження по справі поновлено.

09.04.2024 року на адресу суду надійшли додаткові письмові пояснення відповідача ОСОБА_2 , в яких останній, окрім іншого, просить підготовче засідання провести за його відсутності, просить розглянути та задовольнити його клопотання про виклик в судове засідання свідка ОСОБА_3 та свідка ОСОБА_8 . Клопотання про виклик свідка ОСОБА_7 просить залишити без розгляду у зв`язку із порушенням позивачем ст. 83 ЦПК України потреби у допиті вказаного свідка немає.

Ухвалою суду від 16 квітня 2024 року закрито підготовче провадження та справа призначена до розгляду по суті.

В судовому засіданні позивачка ОСОБА_1 позовні вимоги підтримала. Відповідач ОСОБА_2 позовні вимоги не визнав.

Заслухавши сторони, показання свідків, дослідивши письмові докази у справі та встановивши фактичні обставини і зміст спірних правовідносин, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню.

В судовому засіданні встановлено, що сторони перебували в зареєстрованому шлюбі з 19 листопада 2019 року, який був розірваний за рішенням Гайворонського районного суду Кіровоградської області від 09.06.2022 року, рішення набрало законної сили 12.07.2022 року.

Від шлюбу мають дитину ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Як стверджувала позивачка в позовній заяві та в судовому засіданні, вони з відповідачем мешкали разом однією сім`єю, вели спільне господарство та мали спільний бюджет, разом працювали, отримували доходи та заощаджували грошові кошти для придбання спірного автомобіля.

В період зареєстрованого шлюбу, 16 лютого 2020 року за договором купівлі-продажу сторонами було придбано автомобіль марки MAZDA 5, НОМЕР_1 , реєстраційний номер транспортного засобу НОМЕР_2 , номерний знак НОМЕР_3 , рік випуску 2005 року, за 19 600 грн., який, згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 зареєстрований за ОСОБА_2 , що мешкає за адресою: АДРЕСА_1 .

На підтвердження оплати та походження коштів за придбання спірного автомобіля позивачкою були надані наступні документи: заява її батька про те, що в лютому 2020 року він дав кошти в розмірі 1000 доларів США на покупку автомобілю для молодої сім`ї, та документи на підтвердження того, що позивачка працювала та отримувала зарплату. Відповідачем надана: нотаріально завірена заява продавця ОСОБА_10 про те, що продаж автомобіля була здійснена за 19600 грн, гроші належали батькам відповідача, автомобіль придбавався в якості подарунку синові (зі слів батьків); нотаріально посвідчена заява ОСОБА_11 про те, що 16.02.2020 року він позичив батькам відповідача 1600 доларів США для купівлі автомобілю.

Допитані свідки ОСОБА_3 та ОСОБА_4 батьки відповідача повідомили, що автомобіль придбавали в подарунок для сина за кошти, позичені ними у ОСОБА_11 в сумі 1000 доларів США, які потім йому повернули з власних доходів. Також наполягали, що автомобіль на момент придбання був в стані, який потребував ремонту та свідок ОСОБА_4 підтвердив, що особисто придбавав запчастини на автомобіль за власний кошт та ремонтував його.

Сторони не заперечують факт придбання спірного автомобіля під час перебування в зареєстрованому шлюбі.

Суд не приймає до уваги зазначені відповідачем у відзиві на позов твердження про те, що автомобіль марки MAZDA 5, НОМЕР_1 , реєстраційний номер транспортного засобу НОМЕР_2 , номерний знак НОМЕР_3 , рік випуску 2005 року, був придбаний за кошти його батьків як подарунок йому, оскільки вказані обставини не доведені відповідачем. Свідки ОСОБА_3 та ОСОБА_4 є зацікавленими на користь відповідача особами, продавцю автомобіля про походження коштів було відомо зі слів цих же свідків, а ОСОБА_11 не підтвердив, на які цілі були витрачені позичені кошти. Будь-яких інших доказів на підтвердження того, що спірний автомобіль був придбаний за грошові кошти батьків відповідача і в якості подарунку особисто йому, зокрема, нотаріально посвідчений договір дарування автомобілю або грошових коштів, відповідачем суду не надано.

Відповідно до частин 1 та 2 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом (ч.1 ст. 81 ЦПК України).

Відповідно до ст. 60 Сімейного кодексу України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя.

Згідно з частинами першою, третьою статті 368 ЦК України спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю. Майно, набуте подружжям за час шлюбу, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором або законом.

Об`єктом права спільної сумісної власності подружжя може бути будь-яке майно, за винятком виключеного з цивільного обороту (ч.1 ст. 61 СК України).

Згідно ст. 63 СК України дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпоряджання майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними.

Статтею 65 СК України визначено, що д ружина, чоловік розпоряджаються майном, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, за взаємною згодою. При укладенні договорів одним із подружжя вважається, що він діє за згодою другого з подружжя.

Як зазначено у ч.1 ст. 68 СК України, розірвання шлюбу не припиняє права спільної сумісної власності на майно, набуте за час шлюбу.

Відповідно до ст. 70 ч.1 СК України у разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка вважаються рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що автомобіль марки MAZDA 5, НОМЕР_1 , реєстраційний номер транспортного засобу НОМЕР_2 , номерний знак НОМЕР_3 , рік випуску 2005 року, є спільним майном подружжя ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , оскільки він придбаний в період зареєстрованого шлюбу за спільні кошти подружжя, тому кожен із сторін має право на 1/2 частку цього автомобіля.

Судом встановлено, що спірний автомобіль знаходиться у користуванні відповідача ОСОБА_2 , що не заперечувалося сторонами у справі.

Спільне користування автомобілем неможливо, тому позивачка просить стягнути з відповідача на її користь грошову компенсацію в розмірі однієї другої частки ринкової вартості автомобіля.

Поділ майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, здійснюється шляхом виділення його в натурі, а в разі неподільності присуджується одному з подружжя, якщо інше не визначено домовленістю між ними (частини 1 та 2 ст. 71 СК України).

Згідно ч. 4 ст. 71 СК України присудження одному з подружжя грошової компенсації замість його частки у праві спільної сумісної власності на майно, зокрема на житловий будинок, квартиру, земельну ділянку, допускається лише за його згодою, крім випадків, передбачених Цивільним кодексом України.

Частинами 1 та 2 статті 364 ЦК України визначено, що співвласник має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності. Якщо виділ у натурі частки із спільного майна не допускається згідно із законом або є неможливим (частина друга статті 183 цього Кодексу), співвласник, який бажає виділу, має право на одержання від інших співвласників грошової або іншої матеріальної компенсації вартості його частки. Компенсація співвласникові може бути надана лише за його згодою. Право на частку у праві спільної часткової власності у співвласника, який отримав таку компенсацію, припиняється з дня її отримання.

Враховуючи, що спірний автомобіль знаходиться в користуванні відповідача ОСОБА_2 , а позивачка згодна одержати від відповідача матеріальну компенсацію за належну їй частку автомобіля, суд приходить до висновку, що вказаний автомобіль підлягає поділу між сторонами у справі шляхом виділення відповідачу спірного транспортного засобу з визнанням за ним права власності на цей автомобіль, із стягненням з відповідача на користь позивачки 1/2 частини його вартості.

Згідно висновку експерта №5884 транспортно товарознавчої експертизи за визначення ринкової вартості колісного транспортного засобу MAZDA 5 від 22.02.2024 року ринкова вартість автомобіля MAZDA 5, номерний знак НОМЕР_3 станом на 26 січня 2024 року становить 88 685,00 грн.

Позивач вважає, що вартість автомобіля не відповідає ринкової вартості.

Оскільки в якості доказів на підтвердження ринкової вартості автомобіля позивачка надає оголошення про продаж автомобілів на сайтах, суд вважає належним та допустимим доказом на підтвердження вартості автомобіля саме висновок експерта, яким був оглянутий та досліджений конкретно спірний автомобіль за місцем його зберігання.

При поділі спільного майна подружжя, судом приймається до уваги не ціна майна, за якою воно було придбане, а його дійсна ринкова вартість на час поділу.

Позивачкою не доведено, що відповідач навмисно зіпсував автомобіль для заниження його ринкової вартості.

Таким чином, вартість 1/2 частки спірного автомобіля становить 44 342,50 грн. і вказану грошову суму належить стягнути з відповідача на користь позивачки як грошову компенсацію права на належну ОСОБА_1 1/2 частку автомобіля марки MAZDA 5, НОМЕР_1 , реєстраційний номер транспортного засобу НОМЕР_2 , номерний знак НОМЕР_3 , рік випуску 2005, який згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 зареєстрований за ОСОБА_2 .

Метою позивачки є поділ спільного сумісного майна подружжя. Таким майном є неподільна річ автомобіль. Су вважає, що вимоги про визнання за відповідачем права власності на автомобіль і стягнення на користь позивачки відповідної грошової компенсації треба розглядати як вимогу про поділ цієї неподільної речі шляхом виділення її у власність відповідача та стягнення з нього компенсації замість частки позивачки у праві спільної сумісної власності на автомобіль.

Крім того, оскільки річ є неподільною, позивачка просила стягнути з відповідача на її користь грошову компенсацію замість її частки у праві спільної сумісної власності на це майно. Унаслідок виділення останнього у власність відповідачеві і такого стягнення право спільної сумісної власності на автомобіль припиняється. Окрема вимога припинити право спільної сумісної власності є неефективним способом захисту. Тому суд відмовляє у задоволенні цієї вимоги. (Постанова Великої Палати Верховного Суду від 08.02.2022 року у справі №209/3085/20).

Судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог (частина перша статті 141 ЦПК України).

Позов задоволено на 37,15 %. Судовий збір сплачений позивачкою в сумі 1193,53 грн., понесені витрати на залучення експерта в сумі 4588,42 грн.

Відповідачем понесені документально підтверджені витрати на професійну правничу допомогу в сумі 7060 грн.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України, в порядку розподілу судових витрат слід стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судові витрати в розмірі: 443,40 грн. сплаченого судового збору, а також витрати на проведення експертизи 1704, 60 грн., а всього 2148 грн. судових витрат, а з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 - витрати на професійну правничу допомогу в сумі 4 437, 21 грн.

Керуючись статтями 10, 12, 13, 141, 259, 263-265 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя задовольнити частково.

Визнати спільним майном подружжя ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_4 , та ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_5 , автомобіль марки MAZDA 5, НОМЕР_1 , реєстраційний номер транспортного засобу НОМЕР_2 , номерний знак НОМЕР_3 , рік випуску 2005, який згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 зареєстрований за ОСОБА_2 , що мешкає за адресою: АДРЕСА_1 .

В порядку поділу майна подружжя виділити автомобіль марки MAZDA 5, НОМЕР_1 , реєстраційний номер транспортного засобу НОМЕР_2 , номерний знак НОМЕР_3 , рік випуску 2005, ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_5 .

Стягнути з ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_5 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , на користь ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_4 , яка мешкає за адресою: Кіровоградська область, Голованівський район, с.Хащувате, грошову компенсацію за одну другу частку ринкової вартості автомобіля марки MAZDA 5, НОМЕР_1 , реєстраційний номер транспортного засобу НОМЕР_2 , номерний знак НОМЕР_3 , рік випуску 2005, в сумі 44 342,50 грн.

Стягнути з ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_5 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , на користь ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_4 , яка мешкає за адресою: Кіровоградська область, Голованівський район, с.Хащувате, судові витрати в розмірі: 443,40 грн. сплаченого судового збору, а також витрати на проведення експертизи 1704, 60 грн., а всього 2148 грн. судових витрат

Стягнути з ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_4 , яка мешкає за адресою: Кіровоградська область, Голованівський район, с.Хащувате, на користь ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_5 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , витрати на правничу допомогу в розмірі 4437, 21 грн.

Повне рішення складено 19.12.2024 року.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Одеського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи без повідомлення учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя І. В. Бобровська