УХВАЛА

17 грудня 2024 року

м. Київ

справа № 599/2197/24

провадження № 61-286вп24

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Шиповича В. В., розглянув ухвалу Зборівського районного суду Тернопільської області

від 28 листопада 2024 року про передачу матеріалів цивільної справи для визначення підсудності у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

ВСТАНОВИВ:

У жовтні 2024 року ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом, відповідно до якого просив розірвати шлюб, укладений між ним та ОСОБА_2 , що був зареєстрований 11 квітня 2002 року виконавчим комітетом Залозецької селищної ради Зборівського району Тернопільської області, про що складено актовий запис №01.

Ухвалою Зборівського районного суду Тернопільської області від 17 жовтня 2024 року відкрито провадження у справі та призначено справу до судового розгляду.

Ухвалою Зборівського районного суду Тернопільської області

від 28 листопада 2024 року справу передано до Верховного Суду для визначення підсудності.

Ухвала районного суду мотивована тим, що позивач ОСОБА_1 та відповідачка ОСОБА_2 проживають за межами України.

Відповідно до положень статті 29 ЦПК України підсудність справ за участю громадян України, якщо обидві сторони проживають за її межами, а також справ про розірвання шлюбу між громадянином України та іноземцем або особою без громадянства, які проживають за межами України, визначається суддею Верховного Суду, визначеним у порядку, передбаченому статтею 33 цього Кодексу, одноособово.

Отже, Верховний Суд визначає підсудність справ за участю громадян України або громадянина України та іноземця, якщо обидві сторони проживають за межами України.

З надісланих Верховному Суду матеріалів справи вбачається, що

ОСОБА_1 та ОСОБА_2 мають зареєстроване місце проживання у селищі Залізці, Тернопільського району, Тернопільської області.

Така ж адреса вказана у позові та договорі про надання правової допомоги між АО «Василя Михайлюка» та відповідачкою ОСОБА_2 .

Суд першої інстанції, з використанням Єдиного державного демографічного реєстру, перевірив факт реєстрації місця проживання сторін на території Тернопільського району Тернопільської області у селищі Залізці.

Натомість адреса проживання сторін за межами України в матеріалах справи відсутня.

За таких обставин саме по собі повідомлення Державної прикордонної служби України про перетин державного кордону ОСОБА_1 та

ОСОБА_2 не є підставою для визначення підсудності справи Верховним Судом.

Верховний Суд у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду у постанові від 24 червня 2024 року у справі № 554/7669/21 вказав, що положення зокрема частини першої статті 27 ЦПК України імперативно встановлюють, що визначення територіальної юрисдикції (підсудності) здійснюється з урахуванням зареєстрованого місця проживання або перебування фізичної особи - сторони у справі, якщо інше не передбачено законом. Зазначена вимога процесуального закону унеможливлює зловживання процесуальними правами при визначенні підсудності.

Керуючись статтями 2, 29, 260 ЦПК України, Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

Відмовити у визначенні підсудності цивільної справи за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та оскарженню не підлягає.

Суддя В. В. Шипович