Справа № 465/9304/23 Головуючий у 1 інстанції: Кузь В. Я.
Провадження № 22-ц/811/3115/24 Доповідач в 2-й інстанції: Ніткевич А. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 грудня 2024 року Львівський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - судді Ніткевича А.В.,

суддів: Бойко С.М., Копняк С.М.,

секретаря Матяш С.І.

з участю позивачки ОСОБА_1 , представника позивачки Лозинського І.П., представника апепелянта Качабульського І.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові цивільну справу за апеляційною скаргою Франківської районної адміністрації Львівської міської ради на ухвалу Франківського районного суду м. Львова від 05 серпня 2024 року в складі судді Кузя В.Я. в справі за позовом ОСОБА_1 до Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Граб`янка 7» про зміну договору найму квартири у зв`язку зі смертю наймача,-

встановив:

У листопаді 2023 року позивачка ОСОБА_2 звернулася до суду із позовом до Франківської районної адміністрації Львівської міської ради про зміну договору найму квартири у зв"язку зі смертю наймача, просила визнати її наймачем квартири АДРЕСА_1 та зобов"язати відповідача укласти договір найму житлового приміщення.

Ухвалою Франківського районного суду м.Львова від 29.11.2023 провадження у справі відкрито та справу призначено до підготовчого засідання, визнано обов"язковою явку в підготовче судове засідання учасників судового процесу для дачі пояснень з приводу обставин справи.

Ухвалою Франківського районного суду м. Львова від 05.03.2024 замінено первісного відповідача - Франківську районну адміністрацію Львівської міської ради на належного відповідача - Об"єднання співвласників багатоквартирного будинку «Граб"янка 7», відкладено розгляд справи.

31 липня 2024 року сторони подали заяву про затвердження мирової угоди, умови якої виклали у письмовому вигляді та просять розглянути її, мотивуючи тим, що між ними узгоджено всі питання.

Оскаржуваною ухвалою Франківського районного суду м. Львова від 05 серпня 2024 року затверджено мирову угоду у цивільній справі № 465/9304/23 за позовом ОСОБА_2 до Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Граб`янка 7» про зміну договору найму квартири у зв`язку зі смертю наймача, з умовами викладеними в мотивувальній частині ухвали, а саме:

"Ми, ОСОБА_1 (дівоче ОСОБА_3 ), проживає за адресою: АДРЕСА_2 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_3 , РНОКПП: НОМЕР_1 Позивач, та Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Граб`янки-7», в особі голови правління Чопка Сергія Ігоровича, що знаходиться за адресою: м. Львів, вул. Граб`янки Г, будинок 7, код ЄДРПОУ 4084639 - Відповідач, що є сторонами по цивільній справі № 465/9304/23, провадження № 2/465/48/0/24, яка перебуває у провадженні Франківського районного суду м. Львова за позовом ОСОБА_1 до Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Граб`янки - 7» про визнання ОСОБА_1 наймачем квартири АДРЕСА_1 , на підставі ст. ст. 207, 208 ЦПК України, домовились про укладення даної Мирової угоди та просимо суд її затвердити на наступних умовах.

1. Дана Мирова угода укладається сторонами з метою врегулювання спору на основі взаємних поступок і стосується прав та обов`язків сторін щодо визнання наймачем квартири та відшкодування судових витрат.

2. Позивач та Відповідач, які діють свідомо, добровільно, без примусу, за взаємною згодою і попередньою домовленістю, розуміючи значення своїх дій та їх правові наслідки, домовились та просимо суд:

1) визнати ОСОБА_1 наймачем квартири АДРЕСА_1 ;

2) сторони домовились, що ОСОБА_1 відмовляється від стягнення з Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Граб`янки-7» всіх судових витрат по даній цивільній справі;

3) сторони засвідчують, що після виконання Мирової угоди вони не будуть мати між собою будь-яких неврегульованих питань щодо реєстрації місця проживання ОСОБА_1 , приватизації квартири АДРЕСА_1 ;

4) сторони стверджують, що умовами цієї Мирової угоди не порушуються права та інтереси будь-яких третіх осіб;

5) дана Мирова угода складена українською мовою і підписана у трьох оригінальних примірниках, які мають однакову юридичну силу один до справи № 465/9304/23, яка перебуває у Франківському районному суді м. Львова та по одному для кожної сторони;

6) сторони засвідчують, що вони та їх представники обізнані з укладанням та умовами Мирової угоди.

7) вимоги ст. ст. 207, 208, 255, 256 ЦПК України сторонам відомі та зрозумілі;

8) у зв`язку з тим, що спір між сторонами врегульований даною Мировою угодою, сторони просять провадження в даній справі закрити».

З часу затвердження мирової угоди, будь-які доповнення чи зміни до неї не допускаються.

Відповідно до ст. 208 ЦПК України, ухвала суду про визнання даної Мирової угоди є виконавчим документом в розумінні ст. 3 Закону України «Про виконавче провадження» та підлягає виконанню в порядку, визначеному цим Законом.

Дана ухвала може бути пред`явлена до виконання протягом 1 (одного) року з моменту її постановлення судом.

У зв`язку із затвердженням мирової угоди, провадження у справі, закрито.

Ухвалу суду оскаржила Франківська районна адміністрація Львівської міської ради, вважає, що ухвала не відповідає вимогам матеріального права, а висновки суду зроблені без повного та всебічного з`ясування обставин справи.

Не погоджується із висновком суду про заміну первісного відповідача Франківську районну адміністрацію Львівської міської ради на ОСББ «Граб`янка 7».

Звертає увагу на те, що списання з балансу міської ради багатоквартирних будинків, у яких розташовані приміщення приватної та інших форм власності, затверджений рішенням виконкому Львівської міської ради від 30.09.2016 № 876.

В свою чергу, львівські комунальні підприємства, предметом діяльності яких є надання послуг з управління будинками та їх обслуговування, залишаються виконавцями житлово-комунальних послуг у житлових будинках м. Львова.

При цьому, громадяни, які не виявили бажання приватизувати займане ними житло або не можуть це зробити у зв`язку з обмеженнями, установленими законом, користуються житлом на умовах найму.

Згідно із ухвалою № 243 від 27.05.1999 до комунальної власності територіальної громали м. Львова належать об`єкти нерухомого майна, побудовані до 1939 року, які є на теритрії м. Львова та в різний час передавалися міськвиконкомом та райвиконкомами у користування підприємствам, установам та організаціям.

Квартира АДРЕСА_1 знаходиться у власності територіальної громади м. Львова, інтереси якої представляє Львівська міська рада, тому саме міська рада є належним відповідачем у справі.

Пкликається на судову практику.

Таким чином, суд помилково затвердив мирову угоду, відтак ухвала суду підлягає скасуванню.

Просить скасувати ухвалу Франківського районного суду м. Львова від 05 серпня 2024 року.

07.11.2024 на адресу апеляційного суду надійшов відзив ОСОБА_1 на апеляційну скаргу, зазначає, що тільки вона мала право визначати відповідача, частково змінювати предмет позовних вимог, при цьому, апелянт не надав суду доказ, який би підтверджував право комунальної власності на спірну квартиру, просить скаргу залишити без задоволення, а оскаржувану ухвалу без змін.

04.12.2024 на адресу апеляційного суду надійшла відповідь Франківської районної адміністрації на відзив.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення присутніх учасників справи, перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу необхідно задовольнити з таких підстав.

Відповідно до ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Згідно зі ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмету спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності.

Постановляючи оскаржувану ухвалу суд першої інстанції виходив з того, що сторони дійшли згоди про можливість вирішення даного спору шляхом укладення мирової угоди щодо прав і обов`язків сторін та предмета позову, не порушуючи при цьому прав чи охоронюваних законом інтересів третіх осіб.

Судом встановлено, що умови мирової угоди викладені сторонами на окремому аркуші та підписані позивачем та відповідачем.

Враховуючи те, що мирова угода, укладена сторонами, не суперечить закону, не порушує законних прав та інтересів сторін та інших осіб, в тому числі й держави, сприяє вирішенню спору між сторонами, правові наслідки укладення мирової угоди та її затвердження сторонам відомі і зрозумілі, суд прийшов висновку про необхідність затвердження мирової угоди, укладеної сторонами у процесі судового розгляду.

Колегія суддів не може погодитись з такими висновками суду першої інстанції, виходячи з такого.

За частиною 7 ст. 49 ЦПК України, сторони можуть укласти мирову угоду на будь-якій стадії цивільного процесу. Результат домовленості сторін може бути оформлений мировою угодою.

Відповідно до ст. 207 ЦПК України мирова угода укладається сторонами з метою врегулювання спору на підставі взаємних поступок і має стосуватися лише прав та обов`язків сторін. У мировій угоді сторони можуть вийти за межі предмета спору за умови, що мирова угода не порушує прав чи охоронюваних законом інтересів третіх осіб. Сторони можуть укласти мирову угоду і повідомити про це суд, зробивши спільну письмову заяву, на будь-якій стадії судового процесу. Укладена сторона мирова угода затверджується ухвалою суду, в резолютивній частині якої зазначаються умови угоди. Затверджуючи мирову угоду, суд цією ж ухвалою одночасно закриває провадження у справі.

Виконання мирової угоди здійснюється особами, які її уклали, в порядку і в строки, передбачені цією угодою. Ухвала про затвердження мирової угоди є виконавчим документом та має відповідати вимогам до виконавчого документа, встановленим Законом України «Про виконавче провадження». Уразі невиконання затвердженої судом мирової угоди ухвала суду про затвердження мирової угоди може бути подана для її примусового виконання в порядку, передбаченому законодавством для виконання судових рішень (ст.208 ЦПК України).

Колегія суддів виходить з того, що від наслідків даного апеляційного провадження залежить виключно можливість продовження розгляду цієї справи судом першої інстанції, тому доводи сторін, що стосуються суті правовідносин, колегія суддів до уваги не приймає.

При цьому, незважаючи на те, що предметом даного апеляційного провадження не є судове рішення щодо заміни сторони у справі, однак доводи апеляційної скарги, обґрунтовані власне через заперечення такої дії суду, колегія суддів змушена надати оцінку та проаналізувати суб`єктний склад учасників спірних правовідносин.

Так, статтею 48 ЦПК України визначено, що сторонами в цивільному процесі є позивач і відповідач. Позивачами і відповідачами можуть бути фізичні і юридичні особи, а також держава.

Виходячи з положень цивільного процесуального законодавства відповідач це особа, яка має безпосередній зв`язок зі спірними правовідносинами та, на думку позивача, порушила, не визнала або оспорила його права, свободи чи інтереси і тому притягується до участі у цивільній справі для відповіді за пред`явленими вимогами.

Дійсно, визначення відповідачів, предмета та підстав спору є виключним правом позивача. Натомість встановлення належності відповідачів й обгрунтованості позову є обов`язком суду, який виконується під час розгляду справи.

Зазначене узгоджується з правовим висновком Великої Палати Верховного Суду, викладеним у постанові від 17 квітня 2018 року у справі № 523/9076/16-ц.

Як встановлено судом, первісно позовна заява була подана до суду з вимогою саме до Франківської районної адміністрації.

Подавши позовну заяву ОСОБА_2 просила суд визнати її наймачем квартири АДРЕСА_1 та зобов"язати Франківську районну адміністрацію Львівської міської ради укласти договір найму житлового приміщення (а.с. 1-2).

У відзиві на позовну заяву Франківська районна адміністрація просила замінити її як неналежного відповідача на Львівську міську раду та відмовити у визнанні ОСОБА_1 наймачем житлового приміщення (а.с. 21-22).

У подальшому Франківська районна адміністрація подала до суду зустрічну позовну заяву про виселення із самовільно зайнятого жилого приміщення ОСОБА_1 , однак така після заміни первісного відповідача на належного відповідача ОСББ «Граб`янка 7», ухвалою Франківського районного суду м. Львова від 05.03.2024 повернута Франківській районній адміністрації м. Львова (а.с. 33-35, 46).

31.07.2024 сторонами, а саме ОСОБА_1 та ОСББ «Граб`янка 7» подану до суду заяву про затвердження мирової угоди та саму мирову угоду (а.с. 7).

Таким чином, беззаперечним є те, що Франківській районній адміністрації Львівської міської ради проект мирової угоди, складеної 31.07.2024 ОСОБА_1 та ОСББ «Граб`янка 7» не надавався, учасником такої адміністрація не була.

Колегія суддів виходить з того, що житлові відносини в Україні регулюються Конституцією України, цим Кодексом та іншими актами законодавства України (частина перша статті 3 ЖК України).

Так, відповідно до статті 61 ЖК України користування жилим приміщенням у будинках державного і громадського житлового фонду здійснюється відповідно до договору найму житлового приміщення.

У пункті 4 постанови Пленуму Верховного Суду України від 12 квітня 1985 року № 2 «Про деякі питання, що виникли в практиці засновування судами Житлового кодексу України» (із наступними змінами), роз`яснено, що в силу статті 61 ЖК України житлово-експлуатаційна організація, а при її відсутності - підприємство, установа організація як наймодавець можуть бути стороною в спорах, що виникають з договорів найму житлового приміщення. Однак у справах із питань, віднесених до компетенції органів місцевого самоврядування або з питань управління житловим фондом, віднесених його власником або уповноваженим ним органом до свого відання згідно зі статтею 18 ЖК України, належною стороною повинен бути відповідний орган чи власник житлового фонду.

Відповідно до статті 103 ЖК України договір найму жилого приміщення може бути змінено відповідно до вимог законодавства України.

Згідно із частиною першою статті 104 ЖК України, член сім`ї наймача вправі вимагати, за згодою інших членів сім`ї, які проживають разом з ним, укладення з ним окремого договору найму, якщо жилу площу, що припадає на нього, може бути виділено у вигляді приміщення, яке відповідає вимогам статті 63 цього Кодексу.

Предметом договору найму жилого приміщення в будинках державного і громадського житлового фонду є окрема квартира або інше ізольоване жиле приміщення, що складається з однієї чи кількох кімнат, а також одноквартирний жилий будинок. Не можуть бути самостійним предметом договору найму: жиле приміщення, яке хоч і є ізольованим, проте за розміром менше від встановленого для надання одній особі (частина перша статті 48), частина кімнати або кімната, зв`язана з іншою кімнатою спільним входом, а також підсобні приміщення (кухня, коридор, комора тощо) (ст. 63 ЖК України).

З наявного у матеріалах спарви Архівного витягу від 27.09.2023 № 29 рішення Радянської районної Ради народних депутатів міста Львова № 380 від 11.06.1991 слідує, що ОСОБА_4 , ливарнику ВО «Пластмасфурнітура» черговику за місцем праці матері ОСОБА_5 з 1981 року під № 52 закріплено квартиру та оформлено ордер на квартиру АДРЕСА_4 . З обліку по забезпеченню житлом виключено. Квартира надається в будинку збудованому Львівським ЗЗБВ № 1 господарським способом (а.с. 32).

На підставі цього рішення ОСОБА_4 видано ордер на жиле приміщення №015635 (а.с. 3).

З копії свідоцтва про народження НОМЕР_2 вбачається, що позивачка ОСОБА_2 є дочкою ОСОБА_4 та ОСОБА_6 .

ОСОБА_4 та ОСОБА_6 померли, що підтверджується свідоцтвами про смерть (а.с. 6-7).

06.11.2021 ОСОБА_7 та ОСОБА_8 уклали шлюб, актовий запис № 412, прізвище після реєстрації шлюбу позивачки ОСОБА_9 (а.с. 16).

Згідно із довідкою ОСББ «Граб`янки 7» з місця проживання про склад сім`ї та реєстрацію, у квартирі АДРЕСА_1 зареєстровані особи відсутні, ОСОБА_1 , 12.12.2019 знята з обліку, однак проживає у квартирі без реєстрації (а.с. 9).

Актом від 05.09.2023 стверджується, що ОСОБА_1 проживає у квартирі без реєстрації, вела постійний догляд за батьком ОСОБА_4 (а.с. 10).

В свою чергу, відповідно до ухвали Львівської міської ради №243 від 27.05.1999 «Про питання управління майном міської комунальної власності», вважаються такими, що належать до міської комунальної власності побудовані до 1939 року об`єкти нерухомого майна, які є на території міста Львова і передавались в різний час міськвиконкомом чи райвиконкомами в користування або на баланс підприємств, установ, організацій.

Як зазначає Франківська районна адміністрація, квартира АДРЕСА_1 знаходиться у власності територіальної громади м. Львова, інтереси якої представляє Львівська міська рада, тому саме міська рада є належним відповідачем у справі.

Передання будинку будинку АДРЕСА_5 на баланс ОСББ «Граб`янка 7» для обслуговування, не міняє статусу такої квартири та не свідчить про вибуття із власності територіальної громади.

Відповідно до ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Суд, зберігаючи об`єктивність і неупередженість: 1) керує ходом судового процесу; 2) сприяє врегулюванню спору шляхом досягнення угоди між сторонами; 3) роз`яснює у випадку необхідності учасникам судового процесу їхні процесуальні права та обов`язки, наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій; 4) сприяє учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом; 5) запобігає зловживанню учасниками судового процесу їхніми правами та вживає заходів для виконання ними їхніх обов`язків.

Враховуючи наведене та те, що оскаржуваною ухвалою порушуються права територіальної громади в особі Львівської міської ради, доводи Франківської районної адміністрації, як виконавчого органу такої, є підставними та заслуговують на увагу, а оскаржувана ухвала не може знаходитися у законній силі.

За таких обставин, апеляційну скаргу необхідно задовольнити, а оскаржувану ухвалу скасувати з направленням справи для продовження розгляду до суду першої інстанції відповідно до вимог ст. 379 ЦПК України, як така, що перешкоджає подальшому провадженню та постановлена з порушенням норм процесуального права.

Керуючись ст.ст. 258, 259, 367, 368, п. 2 ч. 1 ст. 374, ст.ст. 381, 382, 383 ЦПК України, суд, -

постановив:

Апеляційну скаргу Франківської районної адміністрації Львівської міської ради задовольнити.

Ухвалу Франківського районного суду м. Львова від 05 серпня 2024 року скасувати, справу направити для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту постанови.

Повний текст постанови складений 18 грудня 2024 року.

Головуючий: А.В. Ніткевич

Судді: С.М. Бойко

С.М. Копняк