Справа № 646/7571/24
№ провадження 2/646/2856/2024
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 грудня 2024 року м.Харків

Червонозаводський районний суд м. Харкова

у складі: головуючого судді - Клімової С.В.,

при секретарі - Герко Є.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в місті Харкові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , 3-тя особа: Департамент служб у справах дітей Харківської міської ради про визначення способу участі батька у житті та вихованні дитини, суд,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач, Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до відповідача ОСОБА_2 , 3-тя особа: Департамент служб у справах дітей Харківської міської ради про визначення способу участі батька у житті дитини, мотивуючи свої вимоги тим, що сторони перебували в зареєстрованому шлюбі з 10.09.2011 року, який за рішенням Червонозаводського районного суду м. Харкова від 28.10.2019 року було розірвано. Під час шлюбу, ІНФОРМАЦІЯ_1 у сторін по справі народився син - ОСОБА_3 , який на даний час зареєстрований та постійно мешкає разом з позивачем.

Позивач вказує, що останнім часом у відповідача по справі, ОСОБА_2 відсутнє адекватне відношення до його участі у вихованні та спілкуванні з сином, оскільки він не узгоджує з позивачем час, місце та дату участі у спілкуванні з дитиною, а приймає рішення тільки на свій розсуд, керуючись і рахуючись відомими одному йому особисто обставинами, ймовірно з підстав особистих неприязних відносин до мене, у зв`язку з чим позивач звернулася до суду з даним позовом.

Ухвалою Червонозаводського районного суду м. Харкова від 10 липня 2024 року позов було залишено без руху.

Ухвалою Червонозаводського районного суду м. Харкова від 12 липня 2024 року провадження по справі було відкрито та призначено справу до підготовчого судового засідання.

Ухвалою Червонозаводського районного суду м. Харкова від 21 листопада 2024 року підготовче провадження було закрито та справу призначено судового розгляду.

У судове засідання позивач не з`явилася, надала до суду письмову заяву, згідно якої просить суд розглянути справу у її відсутність, підтримує позовні вимоги, які просить суд задовольнити.

Відповідач в судове засідання також не з`явився, надав до суду заяву про розгляд справи у його відсутність, позов визнає, не заперечує проти його задоволення.

3-тя особа: Департамент служб у справах дітей Харківської міської ради, у судове засідання не з`явилися, про день, час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином.

У відповідності до ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Згідно вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу технічними засобами не здійснюється.

З`ясувавши думку учасників справи, дослідивши письмові докази суд приходить до наступного.

Справа розглядається за правилами загального позовного провадження.

Судом встановлені наступні фактичні обставини.

Так, судом встановлено, що сторони перебували в зареєстрованому шлюбі з 10.09.2011 року, який за рішенням Червонозаводського районного суду м. Харкова від 28.10.2019 року було розірвано.

Від шлюбу мають малолітню дитину, сина - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 від 24 травня 2016 року.

З судового наказу виданого Чигиринським районним судом Черкаської області від 12.09.2022 року вбачається, що з ОСОБА_2 на корсить ОСОБА_1 стягуються аліменти на утримання сина ОСОБА_3 ( а. с. 5-11).

Закон який регулює спірні правовідносини є Сімейний Кодекс України.

Відповідно до ч.ч. 2, 8, 9, 10 ст.7 СК сімейні відносини можуть бути врегульовані за домовленістю (договором) між їх учасниками. Регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини. Сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства.

Згідно зі стст.18, 27 Конвенції про права дитини, ратифікованої постановою ВР від 27.02.91, держави-учасниці докладають усіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання й розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання й розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.

У п.1 ст.9 Конвенції передбачено, що держави-учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно із судовим рішенням визначають відповідно до застосовуваного закону та процедур, що таке розлучення необхідне в як найкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною чи не піклуються про неї або коли батьки проживають роздільно й необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини.

В усіх діях щодо дітей, незалежно від того, виконують їх державні чи приватні установи, що займаються питаннями соціального забезпечення, суди, адміністративні чи законодавчі органи, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини (ч.1 ст.3 конвенції).

Відповідно до ч.4 ст.29 ЦК місцем проживання фізичної особи, яка не досягла 10 років, є місце проживання її батьків (усиновлювачів) або одного з них, з ким вона проживає, опікуна або місцезнаходження навчального закладу чи закладу охорони здоров`я, в якому вона проживає.

Згідно зі ст.141 СК мати й батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини.

Відповідно до ст.157 СК питання виховання дитини вирішується батьками спільно.

Той з батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов`язаний брати участь в її вихованні й має право на особисте спілкування з нею.

Той з батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь в її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини.

У ч.1 ст.3 Конвенції про права дитини визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Крім прав батьків щодо дітей, діти теж мають рівні права та обов`язки щодо батьків (ст.142 СК), у тому числі й на рівне виховання батьками. У справі «Хант проти України» сказано, що права дитини мають перевагу над правами батьків.

Ухвалюючи рішення від 11 липня 2017 року у справі «М. С. проти України» (заява № 2091/13), Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) вказав на те, що при визначенні найкращих інтересів дитини в конкретній справі слід брати до уваги два міркування: по-перше, у найкращих інтересах дитини зберегти її зв`язки із сім`єю, крім випадків, коли доведено, що сім`я непридатна або неблагополучна; по-друге, у найкращих інтересах дитини є забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагонадійним (пункт 100 рішення від 16 липня 2015 року у справі «Мамчур проти України», заява № 10383/09).

Аналіз наведених норм права і практики ЄСПЛ дає підстави для висновку про те, що рівність прав батьків щодо дитини є похідною від прав та інтересів дитини на гармонійний розвиток та належне виховання, і в першу чергу повинні бути визначені та враховані інтереси дитини, виходячи з об`єктивних обставин спору, а вже тільки потім права батьків. Отже, при вирішенні цієї справи суд насамперед виходить з інтересів самої дитини та балансу між інтересами дитини, правами батьків на виховання дитини й обов`язком батьків діяти в її інтересах.

Відповідно до ст.159 СК України суд визначає способи участі одного з батьків у вихованні дитини (періодичні чи систематичні побачення, можливість спільного відпочинку, відвідування дитиною місця його проживання тощо), місце та час їхнього спілкування. В окремих випадках, якщо це викликано інтересами дитини, суд може обумовити побачення з дитиною присутністю іншої особи. Під час вирішення спору щодо участі одного з батьків у вихованні дитини береться до уваги ставлення батьків до виконання своїх обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення, в тому числі стан психічного здоров`я одного з батьків, зловживання ним алкогольними напоями або наркотичними засобами.

При вирішенні спору щодо участі у вихованні та порядку зустрічей з дитиною того з батьків, хто проживає окремо від дитини, судом мають враховуватися передусім інтереси дитини.

Законодавством України закріплено обов`язок того із батьків, який проживає окремо, брати участь у вихованні дитини. Всі питання виховання дитини батьки зобов`язані вирішувати спільно.

Законодавством встановлено правовий механізм визначення способу участі у вихованні дитини того з батьків, який проживає окремо у випадку неможливості досягнення батьками згоди стосовно такого способу, а саме: рішення про визначення способу участі у вихованні дитини та спілкуванні з нею того з батьків, хто проживає окремо від неї, приймається органом опіки та піклування на підставі вивчення умов життя батьків, їхнього ставлення до дитини, інших обставин, що мають істотне значення.

При встановленні способу спілкування суд має дотримуватись розумного балансу на участь обох батьків у вихованні дитини.

Таким чином враховуючи спірні цивільно-правові відносини між учасниками справи, які вирішуються тільки в судовому порядку, враховуючи інтереси дитини, які мають пріоритет над інтересами батьків, вік дитини на час вирішення цього питання, режим її розпорядку дня, принцип рівності прав та обов`язків батьків щодо дитини, суд оцінивши достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, вимоги норм матеріального та процесуального права, приходить до висновкупро задоволення позову та визначення судом способу спілкування батька з сином, дотримуючись розумного балансу на участь обох батьків у вихованні дитини.

Приймаючи до уваги викладене, суд вважає за необхідне встановити порядок періодичних побачень з можливістю спільного відпочинку тільки по місцю проживання батька за адресою: АДРЕСА_1 в наступні дні та години: щотижня кожного вівторка з 18:00 год до 20:00 год, щотижня кожної неділі з 10:00 год до 20:00 год; щорічно у літній період (червень-серпень) протягом не більше ніж 7 (семи) календарних днів підряд з обов`язковим за 15 (п`ятнадцять) календарних днів попередженням матері про місце проведення такого відпочинку та дозвілля, а також кола осіб з якими такий відпочинок та дозвілля буде проводитись, враховуючи режим, інтереси та потреби дитини.

Суд вважає, що, встановлюючи порядок побачень батька з сином слід враховувати інтереси дитини, які мають пріоритет над інтересами батьків, а також закріплений у положеннях міжнародних норм та норм чинного законодавства України принцип рівності батьків у реалізації права на вільне спілкування з дитиною та участь у її вихованні, активне бажання батька брати участь у вихованні та спілкуванні зі своєю дочкою. При цьому, суд також враховує, що право батька на спілкування з дитиною є його незаперечним правом, а спілкування малолітньої дитини з батьком відповідає її інтересам.

Суд наголошує, що для дитини вкрай важлива комунікація батьків у спілкуванні між собою в питаннях виховання останньої, що батьками, як встановлено судом, не здійснюється.

Суд звертає увагу сторін на те, що саме батьки несуть відповідальність по відношенню до малолітньої дитини, та саме вони повинні докласти усіх зусиль для того, щоб у їх дитини виникало прагнення бути як із мамою, так і з батьком. З урахуванням вікових змін дитини, її розвитку та потреб, батьки не позбавлені права в майбутньому змінити встановлений судом спосіб участі у вихованні дитини, що буде відповідати інтересам дитини.

Що стосується судових витрат суд зазначає наступне.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Враховуючи, що відповідач визнав позов до початку розгляду справи по суті, то, на підставі ч. 1 ст. 142 ЦПК, позивачу підлягає поверненню з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, що становить 605, 60 грн, а тому з відповідача підлягає стягненню на користь позивача понесені нею витрати на сплату судового збору у розмірі 50 відсотків судового збору, тобто 605,60 грн.

Керуючись ст.ст. 2, 23, 76-81, 141, 258, 259, 263, 264, 265, 273 ЦПК України, ст.ст. 141, 159 Сімейного Кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , 3-тя особа: Департамент служб у справах дітей Харківської міської ради про визначення способу участі батька у житті та вихованні дитини - задовольнити.

Визначити ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 спосіб участі у вихованні сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , а саме визначити порядок періодичних побачень з можливістю спільного відпочинку тільки по місцю проживання батька ОСОБА_2 , за адресою: АДРЕСА_1 в наступні дні та години:

-щотижня кожного вівторка з 18:00 год до 20:00 год;

-щотижня кожної неділі з 10:00 год до 20:00 год ;

-щорічно у літній період (червень-серпень) протягом не більше 7 (семи) календарних днів підряд з обов`язковим за 15 (п`ятнадцять) календарних днів попередженням матері ОСОБА_1 про місце проведення такого відпочинку та дозвілля, а також кола осіб з якими такий відпочинок та дозвілля буде проводитись, враховуючи режим, інтереси та потреби дитини.

Стягнути із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 суму судового збору у розмірі 605,60 грн.

Зобов`язати Головне управління Державної казначейської служби України у Харківській області повернути ОСОБА_1 з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову відповідно до квитанції від 30.06.2024, а саме у розмірі 605,60 грн.

Рішення може бути оскаржено повністю або частково учасниками справи, а також особами, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їх права, свободи, інтереси та (або) обов`язки до Харківського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом 30 днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи можуть отримати інформацію щодо справи, що розглядається на офіційному порталі судової влади України в мережі Інтернет за веб-адресою сторінки http://cz.hr.court.gov.ua

Суддя: С.В. Клімова