Справа № 362/5105/24
Провадження № 2-2312/24
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 грудня 2024 року м.Обухів

Обухівський районний суд Київської області

в складі:

головуючого судді Зінченко О.М.

при секретарі судового засідання Григор`євій К.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Обухівського районного суду Київської області в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Консалт Солюшенс» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення інфляційних втрат, 3% річних за користування грошовими коштами,

УСТАНОВИВ:

ТОВ «Консалт Солюшенс» звернулось до Васильківського міськрайонного суду Київської області з позовом до ОСОБА_1 , ОСОБА_3 про стягнення інфляційних втрат, 3% річних за користування грошовими коштами.

На обґрунтування позовної заяви представник позивача зазначив, що 28.12.2007 між АБ «Факторіал-Банк» та ОСОБА_1 укладено Кредитний договір №Е_0067/КІ_07. Відповідно до умов якого банк надав відповідачу ОСОБА_1 кредит у розмірі 50000,00 грн. на строк з 28.12.2007 р. по 24.12.2009 р. З метою забезпечення Кредитного договору 28.12.2007 р. між банком та відповідачем ОСОБА_4 було укладено Договір поруки №Е_0067/КІ_07/ДП згідно якого поручитель зобов`язався перед кредитором відповідати за виконання позичальником його боргових зобов`язань за кредитним договором №Е_0067/КІ_07 від 28.12.2008 р. Через невиконання відповідачами своїх зобов`язань за укладеними договорами утворилася значна заборгованість, у зв`язку з чим ПАТ «СЕБ Банк» який є правонаступником АБ «Факторіал-Банк» звернувся з позовом до суду. 22.05.2012 р. рішенням Васильківського міськрайонного суду Київської області у справі №2-585/12 позов було задоволено, стягнуто солідарно з ОСОБА_1 та ОСОБА_3 на користь АБ «СЕБ-Банк» заборгованість по кредитному договору в розмірі 53838,06 грн. та судові витрати по 329,20 грн. з кожного. Згідно Статуту ПАТ «Фідобанк» затвердженого Рішенням Загальних зборів акціонерів Банку від 14.04.2016 р. ПАТ «Фідобанк» став правонаступником АБ «Факторіал-Банк» та ПАТ «СЕБ БАНК». 03.02.2021 р. між ПАТ «Фідобанк» та ТОВ «Консалт Солюшенс» укладено договір №GL1N019277_204/1 про відступлення прав вимоги, згідно умов якого банк відступає новому кредитору належні банку, а новий кредитор набуває права вимоги банку до позичальників, та/або заставодавців, та/або поручителів. Новий кредитор сплачує банку за права вимоги грошові кошти у сумі та у порядку визначеному цим договором. Згідно п.320 Додатку 1 до Договору №GL1N019277_204/1 про відступлення прав вимоги від 03.02.2021 р. до ТОВ «Консалт Солюшенс» перейшло право вимоги до ОСОБА_1 та ОСОБА_3 за кредитним договором №Е_0067/КІ_07 від 28.12.2007 р. та договором поруки №Е_0067/КІ_07/ДП від 28.12.2007 р. 22.02.2022 р. ухвалою Васильківського міськрайонного суду у справі №22-585/12 було замінено стягувача з ПАТ «СЕБ БАНК» на його правонаступника ТОВ «Консалт Солюшенс». Відповідачі рішення Васильківського міськрайонного суду Київської області від 22.05.2012 р. у справі №2-585/12 не виконали. Тому у ТОВ «Консалт Солюшенс» виникло право вимагати від відповідачів сплати інфляційних втрат та 3% річних за користування грошовими коштами.

В зв`язку з цим позивач просить стягнути солідарно з ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ), та ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_2 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Консалт Солюшенс» (ЄДРПОУ: 42251700, 65048, Одеська область, м.Одеса, вул.Пушкінська, буд.36, офіс.308) заборгованість у розмірі 16622 (шістнадцять тисяч шістсот двадцять дві) грн. 31 коп., яка складається з : 11772,47 грн. інфляційне збільшення; 4849,84 грн. 3% річних за користування грошовими коштами, а також вирішити питання про розподіл судових витрат.

25.07.2024 р. ухвалою судді Васильківського міськрайонного суду Київської області позовну заяву було направлено за підсудністю до Обухівського районного суду Київської області.

11.10.2024 р. ухвалою судді дану справу було прийнято до свого провадження, відкрито спрощене позовне провадження з повідомленням сторін.

Представник позивача в судове засідання не з`явився, в позовній заяві просив суд розглянути справу в порядку спрощеного позовного провадження, проти ухвалення заочного рішення не заперечував.

Відповідачі ОСОБА_1 та ОСОБА_3 у судове засідання повторно не з`явилися, про час та місце розгляду справи були повідомленій належним чином, в порядку ст. 11 ст. 128 ЦПК України. Причин неявки суду не повідомили, заперечень (відзиву) на позов не надали.

Згідно зі ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2)відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3)відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи.

Суд, на підставі ч. 4 ст. 223, ст. 280 ЦПК України, враховуючи згоду позивача і наявність достатніх даних для вирішення спору, вважає можливим ухвалити заочне рішення.

У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо за положеннями ЦПК України розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється (ч. 2 ст. 247 ЦПК України).

Суд, розглянувши матеріали справи і оцінивши наявні в справі письмові докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні, вирішуючи справу, виходить з наступного.

Судом встановлено, що 28.12.2007 року між АТ «Факторіал-Банк» та відповідачем ОСОБА_5 укладено кредитний договір № Е_0067/КІ_07, відповідно до умов якого банк надав відповідачу ОСОБА_5 у тимчасове користування на умовах повернення, строковості та платності грошові кошти у розмірі 50 000,00 грн. зі сплатою 24 % річних строком з 28.12.2007 року по 24.12.2009 року. (а.с.18-22)

28.12.2007 року між АТ «Факторіал-Банк» та відповідачем ОСОБА_3 був укладений договір поруки № Е_0067/КІ_07/ДП до кредитного договору № Е_0067/КІ_07 (а.с.16-17).

Відповідно до пунктів 1.1 договору поруки поручитель зобов`язується відповідати перед кредитором за виконання боржником умов щодо сплати суми кредиту, процентів за користування кредитом, комісійних, а також можливих штрафних санкцій та інших витрат у розмірі, в строки та на умовах передбачених кредитним договором №Е_0067/КІ_07 від 28.12.2007 р. (а.с.16-17)

З огляду на неналежне виконання зобов`язань за кредитним договором № Е_0067/КІ_07 від 28.12.2007 року ПАТ «СЕБ БАНК» як правонаступник АБ «Факторіал-Банк» к звертався до боржника та поручителя із відповідним позовом про стягнення заборгованості.

Заочним рішенням Васильківського міськрайонного суду Київської області від 22.05.2012 у справі №2-585/12 позовні вимоги задоволено.

Стягнуто солідарно з ОСОБА_1 та ОСОБА_3 на користь АБ «СЕБ-БАНК» заборгованість за кредитним договором №Е_0067/КІ_07 від 28.12.2007 р. та договором поруки №Е_0067/КІ_07/ДП від 28.12.2007 р. в загальній сумі 53838,06 грн. та судові витрати по 329,20 грн. з кожного. (а.с.34-38)

Згідно Статуту ПАТ «Фідобанк» затвердженого Рішенням Загальних зборів акціонерів Банку від 14.04.2016 р. ПАТ «Фідобанк» став правонаступником АБ «Факторіал-Банк» та ПАТ «СЕБ БАНК». (а.с.29-33)

03.02.2021 р. між ПАТ «Фідобанк» та ТОВ «Консалт Солюшенс» укладено договір №GL1N019277_204/1 про відступлення прав вимоги, згідно умов якого банк відступає новому кредитору належні банку, а новий кредитор набуває права вимоги банку до позичальників, та/або заставодавців, та/або поручителів. Новий кредитор сплачує банку за права вимоги грошові кошти у сумі та у порядку визначеному цим договором. Згідно п.320 Додатку 1 до Договору №GL1N019277_204/1 про відступлення прав вимоги від 03.02.2021 р. до ТОВ «Консалт Солюшенс» перейшло право вимоги до ОСОБА_1 та ОСОБА_3 за кредитним договором №Е_0067/КІ_07 від 28.12.2007 р. та договором поруки №Е_0067/КІ_07/ДП від 28.12.2007 р. (а.с.50-53)

22.02.2022 р. ухвалою Васильківського міськрайонного суду Київської області справі №6/362/15/22 (2-585/12) замінено стягувача ПАТ «СЕБ БАНК» її правонаступником ТОВ «Консалт Солюшенс» у виконавчому провадженні за виконавчими документами виданими Василькіським міськрайонним судом Київської області у цивільній справі №2-585/12 від 19.11.2015 р. за позовом ПАТ «СЕБ БАНК» до ОСОБА_1 та ОСОБА_3 про стягнення заборгованості. (а.с.47-49)

Відповідно до частини 4 статті 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Звернувшись з даним позовом до суду, позивач наголосив на тому, що рішення суду від 22.05.2012 у справі № 2-585/12 залишається невиконаним, у зв`язку з чим просив стягнути солідарно з відповідачів нараховані за час прострочення виконання грошових зобов`язань за період з 23.02.2019 року по 23.02.2022 року інфляційні витрати в розмірі 11772,47 грн. та три проценти річних у розмірі 4849,84 грн.

Частинами 1 та 2 статті 509 Цивільного кодексу України (далі ЦК України) встановлено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Пунктом 1 частини 2 статті 11 ЦК України передбачено, що однією з підстав виникнення цивільних прав та обов`язків є договори та інші правочини.

Договір є обов`язковим для виконання сторонами (стаття 629 ЦК України).

Відповідно до частини 1 статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Частиною 2 статті 1056-1 ЦК України встановлено, що розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору.

Згідно з частиною 1 статті 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк.

Відповідно до приписів статті 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

За частиною 1 статті 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Із матеріалів справи слідує, що внаслідок невиконання зобов`язань за кредитним договором №Е_0067/КІ_07 від 28.12.2007 р. ПАТ «СЕБ БАНК» правонаступником якого є позивач звертався до основного боржника та поручителя з позовом про стягнення заборгованості.

Заочним рішенням Васильківського міськрайонного суду Київської області від 22.05.2012 у справі №2-585/12 стягнуто солідарно з ОСОБА_1 та ОСОБА_3 на користь АБ «СЕБ-Банк» заборгованість за кредитним договором №Е_0067/КІ_07 від 28.12.2007 р. та договором поруки №Е_0067/КІ_07/ДП від 28.12.2007 р. в загальній сумі 53838,06 грн. та судові витрати по 329,20 грн. з кожного.

Водночас, доказів виконання рішення суду від 22.05.2012 у справі №2-585/12 та погашення заборгованості за кредитним договором №Е_0067/КІ_07 від 28.12.2007 року матеріали справи не містять, тобто зобов`язання зі сплати кредитних коштів та нарахованих на суму кредиту процентів триває.

Тому позивач звернувся до суду з позовною заявою про стягнення інфляційних втрат та 3% річних за користування грошовими коштами.

Судом враховано правову позицію, викладену в постанові Великої Палати Верховного Суду від 23.10.2019 у справі № 922/3013/18, відповідно до якої саме лише прийняття судом рішення про задоволення вимог кредитора, якщо таке рішення не виконано в установленому законом порядку, не припиняє зобов`язальних відносин сторін і не звільняє боржника від відповідальності за невиконання грошового зобов`язання та не позбавляє кредитора права на отримання передбачених частиною другою статті 625 ЦК України сум.

Відповідно до частини 1 статті 1048 та частини 1 статті 1054 ЦК України кредитодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми кредиту, розмір і порядок одержання яких встановлюються договором. Отже, припис абзацу 2 частини першої статті 1048 ЦК України про щомісячну виплату процентів до дня повернення позики у разі відсутності іншої домовленості сторін може бути застосований лише у межах погодженого сторонами строку кредитування.

Після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється. Права та інтереси кредитодавця в охоронних правовідносинах забезпечуються частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання. Аналогічна правова позиція викладена в постанові Великої Палати Верховного Суду від 28.03.2018 у справі № 444/9519/12.

За змістом частини 2 статті 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням установленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

За наведеним у цій статті регулюванням відповідальності за прострочення грошового зобов`язання на боржника покладається обов`язок сплатити кредитору на його вимогу суму боргу з урахуванням установленого індексу інфляції, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Проценти, встановлені статтею 625 ЦК України, підлягають стягненню саме за наявності протиправного невиконання (неналежного виконання) грошового зобов`язання.

Відтак, за період до прострочення боржника підлягають стягненню проценти від суми позики (кредиту) відповідно до умов договору та частини першої статті 1048 ЦК України як плата за надану позику (кредит), а за період після такого прострочення підлягають стягненню річні проценти відповідно до частини другої статті 625 ЦК України як грошова сума, яку боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання, тобто як міра відповідальності за порушення грошового зобов`язання.

Дана правова позиція Великої Палати Верховного Суду викладена в постанові від 04.02.2020 у справі № 912/1120/16.

У постанові Верховного Суду від 26.10.2018 у справі № 922/4099/17 з огляду на правову позицію, викладену у постанові Верховного Суду України від 26.04.2017 у справі № 918/329/16, наведено висновок про те, що вимоги про стягнення грошових коштів, передбачених статтею 625 ЦК, не є додатковими вимогами в розумінні статті 266 ЦК, а тому закінчення перебігу позовної давності за основною вимогою не впливає на обчислення позовної давності за вимогою про стягнення 3 % річних та інфляційних втрат. Стягнення 3% річних та інфляційних витрат можливе до моменту фактичного виконання зобов`язання та обмежується останніми 3 роками, які передували подачі позову.

Аналогічні за змістом висновки сформульовано у постановах Верховного Суду від 10.04.2018 у справі № 910/16945/14, від 27.04.2018 у справі № 908/1394/17, від 21.11.2018 у справі № 642/493/17-ц.

Згідно розрахунку заборгованості за період з 23.02.2019 по 23.02.2022 (1097 днів) 11772,47 грн. інфляційне збільшення + 4849,84 грн. (3% річних), всього 16622,31 грн.

За статтею 541 ЦК України солідарний обов`язок або солідарна вимога виникають у випадках, встановлених договором або законом, зокрема, у разі неподільності предмета зобов`язання.

Згідно статті 543 ЦК України у разі солідарного обов`язку боржників (солідарних боржників) кредитор має право вимагати виконання обов`язку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-кого з них окремо. Кредитор, який одержав виконання обов`язку не в повному обсязі від одного із солідарних боржників, має право вимагати недоодержане від решти солідарних боржників. Солідарні боржники залишаються зобов`язаними доти, доки їхній обов`язок не буде виконаний у повному обсязі. Солідарний боржник не має права висувати проти вимоги кредитора заперечення, що ґрунтуються на таких відносинах решти солідарних боржників з кредитором, в яких цей боржник не бере участі. Виконання солідарного обов`язку в повному обсязі одним із боржників припиняє обов`язок решти солідарних боржників перед кредитором.

Таким чином, при солідарному обов`язку кредиторові надається право за своїм розсудом вимагати виконання зобов`язання в повному обсязі або частково від усіх боржників разом або від кожного окремо.

Отже, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для солідарного стягнення з відповідачів заборгованості у розмірі 16622 (шістнадцять тисяч шістсот двадцять дві) грн. 31 коп., яка складається з: 11772,47 грн. інфляційне збільшення; 4849,84 грн. 3% річних за користування грошовими коштами.

Понесені позивачем витрати зі сплати судового збору згідно з положеннями статті 141 ЦПК України покладаються на сторін у розміру задоволених позовних вимог.

У той же час, оскільки процесуальним законом не передбачено солідарного стягнення витрат зі сплати судового збору, суд дійшов висновку про покладення відповідних витрат на кожного з відповідачів у рівній частині.

Враховуючи викладене та керуючись ст.ст. 4, 76, 81, 259, 264-265, 268, 273 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Консалт Солюшенс» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення інфляційних втрат, 3% річних за користування грошовими коштами задовольнити повністю.

Стягнути солідарно з ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ), та ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_2 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Консалт Солюшенс» (ЄДРПОУ: 42251700, 65048, Одеська область, м.Одеса, вул.Пушкінська, буд.36, офіс.308) заборгованість у розмірі 16622 (шістнадцять тисяч шістсот двадцять дві) грн. 31 коп., яка складається з: 11772,47 грн. інфляційне збільшення; 4849,84 грн. 3% річних за користування грошовими коштами.

Стягнути з ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ), та ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_2 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Консалт Солюшенс» (ЄДРПОУ: 42251700, 65048, Одеська область, м.Одеса, вул.Пушкінська, буд.36, офіс.308) сплачений позивачем при зверненні до суду судовий збір в розмірі 1211 грн. 20 коп. з кожного.

Рішення суду може бути оскаржене до Київського апеляційного суду через Обухівський районний суд Київської області шляхом подачі в тридцятиденний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги, а в разі проголошення вступної та резолютивної частини або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, в той же строк з дня складання повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги усіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Заочне рішення може бути переглянуто Обухівським районним судом у випадку подання відповідачем відповідної заяви протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи якому повне заочне рішення не було йому вручено у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення.

Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений у разі пропуску з інших поважних причин.

Суддя О.М.Зінченко