ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 грудня 2024 року м.Суми

Справа №587/2051/18

Номер провадження 22-ц/816/1216/24

Сумський апеляційний суд у складі колегії суддів:

головуючого - Криворотенка В. І. (суддя-доповідач),

суддів - Філонової Ю. О. , Рунова В. Ю.

за участю секретаря судового засідання - Чуприни В.І.,

сторони:

позивач - Товариство з обмеженою відповідальністю «Консалтингово-видавнича компанія «Ділові перспективи»,

відповідач - ОСОБА_1 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні в приміщенні Сумського апеляційного суду в режимі відеоконференції у порядку спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - адвоката Грачова Олексія Анатолійовича на рішення Сумського районного суду Сумської області від 29 лютого 2024 року, в складі судді Гончаренко Л.М., ухвалене у м. Суми, повний текст якого складено 04 березня 2024 року,

в с т а н о в и в:

У серпні 2019 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Консалтингово-видавнича компанія «Ділові перспективи» (далі - ТОВ «КВК «ДП») звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 про зобов`язання спростувати розповсюджену неправдиву інформацію про ТОВ «КВК «Ділові перспективи» шляхом опублікування у газеті «Урядовий кур`єр», спростування такого змісту: «Розповсюджена ОСОБА_1 від імені вигаданих осіб в електронних листах різним адресатам інформація про негативну ділову репутацію Товариства з обмеженою відповідальністю «Консалтингово-видавнича компанія «Ділові перспективи» є неправдивою і спростовується»; відшкодування моральної шкоди у розмірі 1 000 000, 00 грн.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що ТОВ «КВК «ДП» займається видавничою діяльністю і пов`язаними з нею видами діяльності, зокрема міжнародною видавничою діяльністю, і є засновником декількох наукових журналів. Клієнтами позивача є науковці, які скористалися послугами з опублікування їхніх наукових статей у журналах видавництва. У період з жовтня 2017 року до березня 2018 року відповідач, переслідуючи мету зганьбити позивача, використовуючи різні електронні поштові скриньки з різними іменами скриньок та різними доменними іменами поштових серверів, вчиняв незаконні дії, спрямовані на підрив ділової репутації ТОВ «КВК «ДП», які полягали у тому, що від імені різних вигаданих осіб відповідач направляв електронні листи-повідомлення неправдивого дискредитуючого змісту, адресовані національним та іноземним клієнтам, контрагентам, рецензентам товариства, які містять необґрунтовані звинувачення, наклеп та іншу інформацію зневажливого і принизливого характеру, із закликами до бойкотування ТОВ «КВК «ДП». Ці листи отримували члени редакційних рад та автори опублікованих статей журналів, у яких засновником і видавцем або тільки видавцем, є позивач. Підрив ділової репутації шляхом поширення неправдивої інформації посилювався тим, що масові повідомлення здійснювалися ОСОБА_1 від імені неіснуючих науковців. Позивач зазначав, що завдана протиправними діями відповідача шкода полягає в істотному та систематичному приниженні ділової репутації позивача, зниженні національного та міжнародного престижу товариства, підриву довіри до діяльності ТОВ «КВК «ДП», що призвело до втрати клієнтів, контрагентів, рецензентів позивача та підриву його ділової репутації.

Рішенням Сумського районного суду Сумської області від 23 жовтня 2019 року позовні вимоги позивача задоволено частково. Зобов`язано ОСОБА_1 спростувати розповсюджену неправдиву інформацію про ТОВ «Консалтингово-видавнича компанія «Ділові перспективи» шляхом опублікування в газеті «Урядовий кур`єр» спростування наступного змісту: «Розповсюджена ОСОБА_1 від імені вигаданих осіб в електронних листах різним адресатам інформація про негативну ділову репутацію ТОВ «Консалтингово-видавнича компанія «Ділові перспективи» є неправдивою і спростовується»; стягнуто з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Консалтингово-видавнича компанія «Ділові перспективи» 300000 гривень моральної шкоди, 15705 гривень витрат, пов`язаних зі сплатою судового збору.

Постановою Сумського апеляційного суду від 23 січня 2020 року рішення Сумського районного суду Сумської області від 23 жовтня 2019 року залишено без змін.

Постановою Верховного Суду від 07 липня 2021 року рішення Сумського районного суду Сумської області від 23 жовтня 2019 року та постанову Сумського апеляційного суду від 23 січня 2020 року скасовано, справу направлено на новий розгляд до суду першої інстанції.

Суд касаційної інстанції зазначив, що у справі, що переглядається, відповідач заперечував відповідність оригіналу наданим позивачем відтвореним копіям веб-листування із необмеженим колом осіб і просив витребувати оригінали електронних документів, втім суд відхилив зазначене клопотання. Відповідно до положень Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» оригіналом електронного документа вважається електронний примірник документа з обов`язковими реквізитами, у тому числі з електронним підписом автора, у справі, що переглядається, наведені докази позивачем до суду не надані, однак суди першої та апеляційної інстанцій ухвалили оскаржувані рішення із порушенням вимог процесуального закону, що є обов`язковою підставою для скасування рішень та направлення справи на новий розгляд.

Відповідно до ч. 1 ст. 417 ЦПК України, вказівки, що містяться в постанові суду касаційної інстанції, є обов`язковими для суду першої та апеляційної інстанції під час нового розгляду справи.

Рішенням Сумського районного суду Сумської області від 29 лютого 2024 року позовні вимоги задовольнити частково.

Зобов`язано ОСОБА_1 спростувати розповсюджену неправдиву інформацію про ТОВ ««Консалтингово-видавнича компанія «Ділові перспективи» шляхом опублікування в газеті «Урядовий кур`єр» спростування наступного змісту: «Розповсюджена ОСОБА_1 від імені вигаданих осіб в електронних листах різним адресатам інформація про негативну ділову репутацію Товариства з обмеженою відповідальністю «Консалтингово-видавнича компанія «Ділові перспективи» є неправдивою і спростовується».

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Консалтингово-видавнича компанія «Ділові перспективи» 300000 грн моральної шкоди.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Консалтингово-видавнича компанія «Ділові перспективи» 15705 грн витрат, пов`язаних зі сплатою судового збору.

В апеляційній скарзі представник ОСОБА_1 - адвокат Грачов А.М., посилаючись на незаконність та необґрунтованість рішення суду, неправильне застосування норм матеріального права, просить рішення суду скасувати та прийняти нову постанову, якою у задоволенні позовних вимог ТОВ «Консалтингово-видавнича компанія «Ділові перспективи» відмовити у повному обсязі.

У доводах апеляційної скарги зазначає, що суд першої інстанції визнав встановленими обставини, що мають значення для справи, проте є недоведеними, а саме: безпідставно встановив причетність ОСОБА_1 до поширення недостовірної інформації про позивача у справі; необґрунтовано визнав оспорювану інформацію недостовірною. Доводить факт покладення судом в основу рішення доказів, здобутих з порушенням норм КПК України, та відсутність підстав вважати ОСОБА_1 причетним до розповсюдження недостовірної інформації. Вказує, що електронні листи не містять ні електронного підпису відправника, ні ОСОБА_1 , і без встановлення авторів цього листування не може бути доказом у справі. Судом першої інстанції порушено норми процесуального права та неправильно застосовано норми матеріального права, що призвело до обґрунтування рішення суду на підставі неналежних та недопустимих доказів, ігнорування доводів відповідача, притягнення ОСОБА_1 до цивільно-правової відповідальності на підставі ст.ст. 94, 277 ЦК України без скоєння ним цивільно-правового правопорушення.

Вважає, що суд першої інстанції встановив причетність ОСОБА_1 до поширення недостовірної інформації на основі доказів, що не мають братися до уваги, тобто, не встановив особу розповсюджувача, а тому у складі правопорушення за ознаками спричинення моральної шкоди відсутній обов`язковий елемент - суб`єкт її надання, що виключає можливість застосування наслідків цивільно-правової відповідальності до ОСОБА_1 .

Також вказує на затягування строків розгляду справи.

У відзиві на апеляційну скаргу представник ТОВ ««Консалтингово-видавнича компанія «Ділові перспективи», просить скаргу залишити без задоволення, а рішення суду без змін (т. 4, а.с. 148). Зазначають, що апеляційна скарга необґрунтована, жодні порушення, зазначені відповідачем, не допускалися судом першої інстанції, справа розглянута в максимально можливий розумний строк. В апеляційній скарзі не вказано, яких негативних наслідків тривалого розгляду справи зазнав відповідач. Зазначає, що до матеріалів справи були долучені копії електронних документів завірених електронним підписом, а також флеш-накопичувач із самими електронними доказами, окремо в судовому засіданні були досліджені електронні доказі на ноутбуці з участю спеціаліста з комп`ютерної техніки та перекладача.

Відповідно до ч. 1 ст. 368 ЦПК України, справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими главою I розділу V ЦПК України.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення представника ОСОБА_1 - адвоката Грачова О.А., заперечення представника ТОВ КВК «Ділові перспективи» - адвоката Верем`юка Д.А., дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції та додаткового рішення в межах доводів та вимог апеляційних скарг, вимог та підстав позову, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів апеляційного суду вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 375 ЦПК України, апеляційний суд залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Судом першої інстанції встановлено та з матеріалів справи вбачається, що ТОВ «Консалтингово-видавнича компанія «Ділові перспективи» займається видавничою діяльністю (основний вид діяльності) і пов`язаними з нею видами діяльності, зокрема, міжнародною видавничою діяльністю (коди КВЕД 58.14.; 58.19.; 63.11.; 63.12.; 63.99.). (т.1, а.с. 19-23). Клієнтами і контрагентами компанії є представники світової науково-практичної спільноти, рецензентами - міжнародні науковці. Товариство є єдиним унікальним видавництвом в Україні, в якому сконцентровано видання трьох наукових журналів з міжнародної бази SCOPUS. Організація роботи міжнародного видавництва, яким є ТОВ «Ділові перспективи», побудована наступним чином. ТОВ «Ділові перспективи» заснувало декілька наукових журналів, призначило головного редактора по кожному журналу і підібрало разом з головним редактором редакційні ради з числа науковців різних країн світу.

Міжнародний авторитет журналу визначається його включенням у бібліометричні (наукометричні) бази (наприклад, SCOPUS) і бібліотеки світу. ТОВ «Ділові перспективи» є засновником і видавцем 7 наукових журналів, з яких 3 індексуються у Scopus, а саме: «Проблеми і перспективи менеджменту» (Problems and Perspectives in Management), «Інвестиційний менеджмент і фінансові інновації» (Investment Management and Financial Innovations), «Банки і системи банків» ( Banks and Bank Systems).

Окрім власних журналів, які ТОВ «Ділові перспективи» заснували і видають, компанія виступає у ролі видавця для декількох журналів, заснованих у Польщі, а саме: Геополітика і глобалізація (Geopolitics under Globalization); Бухоблік і фінансовий контроль (Accounting and Financial Control); Робота сьогодення та майбутнього (Nowadays and Future Jobs); Туризм і подорожі (Tourism and Travelling); Управління знаннями та результативністю (Knowledge and Performance Management). Ці журнали (їх редакційні ради) здійснюють набір статей, а «Ділові перспективи» ведуть листування з авторами і рецензентами, здійснюють редагування статей, їх розміщення на власному сайті, просування статей і авторів у світовому науковому середовищі.

Клієнтами ТОВ «Ділові перспективи» є науковці, які скористалися послугами щодо опублікування їхніх наукових статей у журналах видавництва (це можливо як безкоштовно (при цьому стаття є недоступною у Інтернеті) так і за плату (у цьому випадку стаття одразу розміщується на сайті видавництва).

ОСОБА_1 є засновником та керівником Товариства з обмеженою відповідальністю «Міжнародний центр наукових досліджень «Віртус», до видів діяльності цього товариства входить, у тому числі, і видання журналів і періодичних видань та інші види видавничої діяльності (т.1, а.с.24-32).

У період з жовтня 2017 року до березня 2018 року, ОСОБА_1 , використовуючи різні електронні поштові скриньки (e-mail) з різними іменами скриньок та різними доменними іменами поштових серверів, а саме: ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 та інші, які прив`язані до одного і того самого реєстраційного номеру мобільного оператора стільникового зв`язку Vodafone (Україна) з номером НОМЕР_1 (номер відповідача ОСОБА_1 ), вчиняв незаконні дії, спрямовані на підрив ділової репутації ТОВ «КВК «Ділові перспективи», які виражаються в тому, що від імені різних вигаданих осіб ОСОБА_1 направляв електронні листи-повідомлення неправдивого дискредитуючого характеру, адресовані національним та іноземним клієнтам, контрагентам, рецензентам Товариства, які містять необґрунтовані звинувачення, наклеп та іншу інформацію зневажливого і принизливого характеру, із закликами до бойкотування ТОВ «КВК «Ділові перспективи».

Ці листи отримували члени редакційних рад та автори опублікованих статей журналів, у яких засновником і видавцем, або тільки видавцем, є ТОВ «Ділові перспективи».

Так, ОСОБА_1 від імені неіснуючих осіб, а саме ІНФОРМАЦІЯ_5 VladKoz (Вадим), Dr.Timmo Leitunen, Dr. SteveBurton, Dr. Dan Sevic були направлені листи членам редакційних колегій різних журналів, в яких містилася неправдива інформація, що підриває ділову репутацію ТОВ «Ділові перспективи», яке є засновником і видавцем 7 наукових журналів, з яких 3 індексуються у Scopus, а саме: «Проблеми і перспективи менеджменту» (Problems and Perspectives in Management), «Інвестиційний менеджмент і фінансові інновації» (Investment Management and Financial Innovations), «Банки і системи банків» (Banks and Bank Systems).

Зокрема, ІНФОРМАЦІЯ_6 ОСОБА_1 від імені Steve Burton ІНФОРМАЦІЯ_3 пише члену редакційної ради Журналу «Проблеми і перспективи менеджменту» (Problems and Perspectives in Management) Aktas Emel () про те, що начебто на початку 2018 року він «планував подати статтю до журналу та був неприємно здивований тим, що журнал «впав» у якості і публікує в основному статті з України (13 статей з 16 є українськими, що не відповідало дійсності). Далі члену ради ставляться риторичні питання: «Чи дійсно журнал є міжнародним, чи може він став регіональним? ... Чи схвалювали Ви, як член редколегії, таку регіональну спрямованість журналу? Чи бачили Ви ці українські статті? Що ви думаєте про їхню якість?...». В подальшому Aktas Emel відмовилася від роботи у складі редакційної ради ( т.1, а. с. 85, 86-90, т.3, а.с.111).

Вадим пише листа Juan-Pierre Bruwer про те, що журнали видавництва «Ділові перспективи» виключені з індексування у Directory of Open Access Journals (DOAJ) за відсутність процесу рецензування статей та порушення редакційної етики, що є викривленням інформації. В листі наводиться перелік журналів, засновником яких є ТОВ «КВК «Ділові перспективи» («Problems and Perspectives in Management», «Banks and Bank Systems», «Environmental Economics»), та, зокрема, зазначається: «Отже, переглядайте подібні оновлення, щоб запобігти публікації Ваших статей у журналах, вилучених з DOAJ. Крім того, перебування у Редакційних Радах подібних журналів також є ризикованим». Також Вадим , від імені якого виступав ОСОБА_1 , пропонує адресату розповсюдити цей лист серед своїх колег, що Juan-Pierre Bruwer і зробив. Наприклад, він написав листа на адресу Chux Gervase ІНФОРМАЦІЯ_7 наступного змісту: « Як правило, немає диму без вогню. Якщо Ви вже розмірковували щодо подання статті до одного з журналів з наведеного списку, будь ласка, подумайте ще раз. Якщо Ви вже подали статтю хоча б до одного з цих журналів, я б наполегливо рекомендував би Вам звернутися до головного редактора з проханням негайно вилучити подану статтю» ( т. 1 а.с.91-94, т.3, а.с.111).

Аналогічного попередньому листу, ОСОБА_1 від імені Steve Burton ІНФОРМАЦІЯ_3 пише листа члену редакційної колегії журналу «Geopolitics under globalization» (видавником якого є ТОВ «КВК «Ділові перспективи») Aili Tripp. В листі ОСОБА_1 зазначає : «На початку цього року я планував подати статтю до цього журналу, але коли переглянув його номери, був неприємно здивований, побачивши, що журнал «впав» у якості і публікує в основному статті з України. Чи дійсно журнал є міжнародним, чи може він регіональний? Здається, вони зовсім не переймаються міжнародним статусом журналу. Чи схвалювали Ви, як член редколегії, таку регіональну спрямованість журналу? Чи бачили Ви ці українські статті? Що ви думаєте про їхню якість? Переважна їх більшість є суто теоретичними та мають вигляд розділів якогось підручника. Ви рецензували ці статті? Очевидно, що автори з інших країн не бажають подавати статті до цього журналу. Як бачите, важливо дещо знати перед тим, як подавати статтю до цього журналу» (т. 1, а.с.96-97, т. 3, а.с.111).

Аналогічного попереднім листам, 1 березня 2018 року Steve Burton пише листа члену редакційної колегії журналу « ІНФОРМАЦІЯ_8 » (видавником якого є ТОВ «КВК «Ділові перспективи») Rafail Grasa Hernandes. В цьому листі Костюк О.М. від імені вигаданої особи (Steve Burton ) зазначає: «На початку цього року я планував подати статтю до цього журналу, але коли переглянув його номери, був неприємно здивований, побачивши, що журнал «впав» у якості і публікує в основному статті з України. Чи дійсно цей журнал є міжнародним, чи може він регіональний? Здається, вони зовсім не переймаються міжнародним статусом журналу. Чи схвалювали Ви, як член редколегії, таку регіональну спрямованість журналу? Чи бачили Ви ці українські статті? Що ви думаєте про їхню якість? Переважна їх більшість є суто теоретичними та мають вигляд розділів якогось підручника. Ви рецензували ці статті? Очевидно, що автори з інших країн не бажають подавати статті до цього журналу. Крім того, я побачив, що протягом останнього місяця редколегія журналу була змінена більше ніж на 50 відсотків. Вам відома причина, бо це може вплинути на процес рецензування статей? Чому велика кількість членів редколегії вирішили залишити журнал? Як бачите, важливо дещо знати перед тим, як подавати статтю до цього журналу» (т. 1, а.с.98-99, т.3, а.с.111).

Аналогічного попередньому листу ОСОБА_1 від імені Steve Burton ІНФОРМАЦІЯ_3 пише листа George Ramos, члену редакційної колегії журналу «Geopolitics under globalization», видавником якого є позивач. В цьому листі ОСОБА_1 від імені вигаданої особи(Steve Burton ) зазначає: «На початку цього року я планував подати статтю до цього журналу, але коли переглянув його номери, був неприємно здивований, побачивши, що журнал «впав» у якості і публікує в основному статті з України.Чи дійсно цей журнал є міжнародним, чи може він регіональний? Здається, вони зовсім не переймаються міжнародним статусом журналу. Чи схвалювали Ви, як член редколегії, таку регіональну спрямованість журналу? Чи бачили Ви ці українські статті? Що ви думаєте про їхню якість? Переважна їх більшість є суто теоретичними та мають вигляд розділів якогось підручника. Ви рецензували ці статті? Очевидно, що автори з інших країн не бажають подавати статті до цього журналу. Крім того, я побачив, що протягом останнього місяця редколегія журналу була змінена більше ніж на 50 відсотків. Вам відома причина, бо це може вплинути на процес рецензування статей? Чому велика кількість членів редколегії вирішили залишити журнал? Як бачите, важливо дещо знати перед тим, як подавати статтю до цього журналу» (т. 1, а.с.100-101, т. 3, а.с.111).

Аналогічного попереднім листам, 1 березня 2018 року Steve Burton пише листа члену редакційної колегії журналу «Geopolitics under globalization» (видавником якого є позивач) A. Belke . В цьому листі ОСОБА_1 від імені вигаданої особи зазначає: «Я звертаюсь до Вас як до члена редколегії журналу «Geopolitics under globalization». На початку цього року я планував подати статтю до цього журналу, але коли переглянув його номери, був неприємно здивований, побачивши, що журнал «впав» у якості і публікує в основному статті з України.Чи дійсно цей журнал є міжнародним, чи може він регіональний? Здається, вони зовсім не переймаються міжнародним статусом журналу. Чи схвалювали Ви, як член редколегії, таку регіональну спрямованість журналу? Чи бачили Ви ці українські статті? Що ви думаєте про їхню якість? Переважна їх більшість є суто теоретичними та мають вигляд розділів якогось підручника. Ви рецензували ці статті? Очевидно, що автори з інших країн не бажають подавати статті до цього журналу. Крім того, я побачив, що протягом останнього місяця редколегія журналу була змінена більше ніж на 50 відсотків. Вам відома причина, бо це може вплинути на процес рецензування статей? Чому велика кількість членів редколегії вирішили залишити журнал? Крім того, мною виявлено, що в 2017 році всі журнали видавництва «Ділові перспективи» були видалені з бази DOAJ ( ДОАДЖ). Причина видалення є дуже серйозною - порушення видавцем редакційних правил. Як бачите, важливо дещо знати перед тим, як подавати статтю до цього журналу» (т. 1, а.с.102-103, т.3, а.с.111).

Аналогічного попередньому листу Steve Burton ІНФОРМАЦІЯ_3 28 лютого 2018 року пише листа члену редакційної колегії журналу «Accounting and Financial Control» (Бухоблік і фінансовий контроль, видавником якого є ТОВ «КВК «Ділові перспективи») Bill Li. В цьому листі ОСОБА_1 від імені вигаданої особи зазначає:«Я звертаюсь до Вас як до члена редколегії журналу «Accounting and Financial Control». На початку цього року я планував подати статтю до цього журналу, але коли переглянув його номери, був неприємно здивований, побачивши, що журнал «впав» у якості і публікує в основному статті з України. Чи дійсно цей журнал є міжнародним, чи може він регіональний? Здається, вони зовсім не переймаються міжнародним статусом журналу. Чи схвалювали Ви, як член редколегії, таку регіональну спрямованість журналу? Чи бачили Ви ці українські статті? Що ви думаєте про їхню якість? Переважна їх більшість є суто теоретичними та мають вигляд розділів якогось підручника. Ви рецензували ці статті? Як бачите, важливо дещо знати перед тим, як подавати статтю до цього журналу» (т. 1, а.с. 105, 106, т.3, а.с.111).

Листа, аналогічного вищевказаному, невідомий автор пише члену редакційної ради журналу «Accounting and Financial Control» (видавником якого є ТОВ «КВК «Ділові перспективи») Sok-Hyon Kang. Автор листа залишився невідомим, тому що Sok-Hyon Kang не побажав його вказувати, але надіслав скрін-копію самого листа. Автор зазначає : «Я звертаюсь до Вас як до члена редколегії журналу «Accounting and Financial Control».На початку цього року я планував подати статтю до цього журналу, але коли переглянув його номери, був неприємно здивований, побачивши, що журнал «впав» у якості і публікує в основному статті з України. Чи дійсно цей журнал є міжнародним, чи може він регіональний? Здається, вони зовсім не переймаються міжнародним статусом журналу. Чи схвалювали Ви, як член редколегії, таку регіональну спрямованість журналу? Чи бачили Ви ці українські статті? Що ви думаєте про їхню якість? Переважна їх більшість є суто теоретичними та мають вигляд розділів якогось підручника. Ви рецензували ці статті? Як бачите, важливо дещо знати перед тим, як подавати статтю до цього журналу». Абсолютне співпадіння текстів з раніше направленими на різні адреси ОСОБА_1 свідчить про те, що вони направлялися однією й тою ж самою особою - ОСОБА_1 . Фактично після отримання листа Sok-Hyon Kang відмовився від роботи у складі редакційної ради журналу «Accounting and Financial Control» (т. 1, а.с. 127, 128, 134, т. 3, а.с. 111).

Текст зазначеного листа Sok-Hyon Kang надіслав на адресу редактора журналу «Accounting and Financial Control» проф. Ф. Журавці, який зазначив у відповідь, що «подібні листи від так званого «потенційного автора» отримали і інші члени редакційної колегії журналу «Accounting and Financial Control». «Я дійсно сумніваюсь, що такий «науковець» реально існує. Більше, того, «подібні листи в же отримали члени редакційних колегій інших журналів видавництва «Ділові перспективи». Це наводить на думку щодо нечесної конкуренції або чогось подібного» (т. 1, а.с. 130, 131, т. 3, а.с.111).

ІНФОРМАЦІЯ_9 ОСОБА_1 від імені ІНФОРМАЦІЯ_2 Dr.Timmo Leitunen пише листа члену редакційної колегії журналу «Investment Management and Financial Innovations» («Інвестиційний менеджмент і фінансові інновації») J. Austin Murphy, у якому вказує: « Я шукав журнал для подання своєї статті. В процесі пошуку я знайшов журнал «Investment Management and Financial Innovations», який стверджує на своєму сайті, що він індексується у базі EkonLit. Перевірте на веб-сайті EkonLit і побачите, що цей журнал виключений з цієї бази в 2017 році. Чи не могли б Ви написати в цей журнал з вимогою прибрати на його веб-сайті посилання на те, що він досі індексується в EkonLit. Адже така поведінка журналу виглядає абсолютно неетичною» (т. 1, а.с. 109, 110, т. 3, а.с. 111).

Аналогічні листи бути направлені ОСОБА_1 від імені ІНФОРМАЦІЯ_2 на адресу члена редакційної колегії журналу «Investment Management and Financial Innovations» Rai Atul (т. 1, а.с. 111-112, 113, т. 3 а.с. 111), на адресу члена редакційної колегії журналу «Investment Management and Financial Innovations» Don Lien (т. 1, а.с. 114-115, т. 3, а.с.111), на адресу члена редакційної колегії журналу «Investment Management and Financial Innovations» Ahmad Estebari ( т.1 а.с. 116-117, т.3 а.с.111), а також від імені Steve Burton на адресу члена редакційної колегії журналу «Investment Management and Financial Innovations» Danling Jiang ( т.1 а.с. 118,119, т.3 а.с.111), на адресу члена редакційної колегії журналу «Investment Management and Financial Innovations» Emira Kozarenic (т.1, а.с. 120-121, т. 3, а.с.111).

Steve Burton пише листа члену редакційної колегії журналу «Investment Management and Financial Innovations» («Інвестиційний менеджмент і фінансові інновації») Danling Jiang , у якому вказує, що журнал у базі NSD (Іndex from Norway) має значення індексу «0» і зазначає таке: «виглядає начебто журнал було вилучено з цього індексування» (т. 1, а.с. 119-120, т. 3, а.с. 111). Насправді, це означає, що індексування якраз відбувається.

Член редакційної ради журналу «Інвестиційний менеджмент і фінансові інновації» John J. McConnell отримав листи від невідомої особи (John J. McConnell не побажав її вказувати). Фактично, в результаті отримання листа John J. McConnell відмовився від роботи у складі редакційної ради журналу «Investment Management and Financial Innovations», зазначивши, що отримав різні листи з різною інформацією щодо журналу, не розуміє, чи справжні вони і це його сильно нервує (т. 1, а.с. 138-140, т. 3, а.с.111).

Dan Sevic ІНФОРМАЦІЯ_4 пише у редакцію журналу «Успехи физики металлов» (Uspehi Fiziki Metallov) . Даний журнал (засновник НАНУ) було оцінено позивачем разом з іншими у рамках проекту, запровадженого ТОВ «Ділові перспективи» Journal's International Compliance Index (JIC Index). Журналам виставляється оцінка, яка демонструє ступінь їхньої відповідності кращим світовим видавничим практикам. Dan Sevic вказує, що журнал оцінено дуже низько (що не відповідає дійсності) та запитує, чи давав журнал згоду на цю оцінку, чи це зроблено незаконно. Автор вказує, що Індекс позивача «змушує журнали інших видавництв платити за завищення їхнього рейтингу у цьому списку», що є неправдивою і викривленою інформацією, яка наносить шкоди діловій репутації позивача (взагалі оцінка безкоштовна і це волонтерський проект). Дописувач також наводить неправдиву інформацію щодо чисельності персоналу і контактних даних ТОВ «Ділові перспективи». Дописувач пише: «Отже, «Ділові перспективи» можна підозрювати у маніпулюванні інформацією, спрямованою на потенційних авторів та інших науковців. Можливо, вони намагаються здаватися більшими, ніж є, та маніпулюють інформацією щодо штату» (т. 1, а. с. 123, 124-125, т. 3, а.с.111).

Представником позивача під час нового розгляду справи в суді першої інстанції були подані клопотання про долучення копій електронних доказів завірених електронним підписом позивача та про огляд оригіналів електронних доказів на електрнній пошті позивача на віддаленому сервері електронної пошти в мережі інтернет. В підготовчому судовому засіданні 01.11.2021 дані клопотання представника позивача були задоволені.

У судовому засіданні, за участю перекладача Середи Н.М., спеціаліста ОСОБА_2 , судом було оглянуто та досліджено вхідну кореспонденцію корпоративної пошти ТОВ «КВК «Ділові перспективи» та електронної поштової скриньки засновника Товариства ОСОБА_3 на віддаленому сервері електронної пошти в мережі Інтернет на представленому позивачем портативному персональному комп`ютері (ноутбуці) та встановлено направлення на електронну адресу вищезгаданих електронних листів.

За заявою керівника позивача за вказаним фактом незаконних дій було заведене кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000089 від 15 березня 2018 року за ч. 1 ст. 192 КК України (Заподіяння значної майнової шкоди шляхом обману або зловживання довірою за відсутності ознак шахрайства) ( т.1, а.с.33).

Постановою слідчого Сумського ВП ГУНП в Сумській області від 21 травня 2018 року вказане кримінальне провадження за ч. 1 ст. 192 КК України було закрите у зв`язку з тим, що під час досудового розслідування у кримінальному провадженні не вдалося встановити остаточну суму завданих збитків, що є обов`язковою ознакою складу злочину; при цьому вичерпані всі законні і процесуальні можливості їх отримання (т. 1, а. с. 34-37)

Разом з тим, під час проведення 11 квітня 2018 року слідчого експерименту, підтверджено прив`язку номеру мобільного телефону НОМЕР_1 до електронних поштових скриньок . VladKoz (Вадим), Dr.Timmo Leitunen, Dr. SteveBurton , Dr. DanSevic, з яких були надіслані електронні листи з розповсюдженням недостовірної компрометуючої інформації відносно ТОВ «КВК «Ділові перспективи» (т. 1, а.с.38-49).

У подальшому було здійснено пошук в електронній базі «Армор» за номером мобільного оператора стільникового зв`язку Vodafone (Україна) з номером НОМЕР_1 , внаслідок чого встановлено, що даний номер мобільного телефону належить ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_10 , який мешкає за адресою: АДРЕСА_1 .

Крім цього, в ході проведення досудового розслідування були допитані свідки ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , які підтвердили, що номер мобільного телефону НОМЕР_1 належить відповідачу ОСОБА_1 , з яким вони знайомі та підтримують ділові стосунки (т. 1, а.с. 50-66).

Свідки ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , були також допитані судом та підтвердили дані факти в судовому засіданні.

У ході проведення 26 квітня 2018 року обшуку за місцем мешкання ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 , було виявлено та вилучено мобільний телефон марки «LG» модель G4 IMEI 1: НОМЕР_2 , IMEI 2: НОМЕР_3 та сім карту мобільного оператора зв`язку Vodafone з мобільним номером НОМЕР_4 (т. 1, а.с. 67-71, т. 4, а.с. 24-25).

У ході обшуку оглянуто мобільний телефон марки «LG» модель G4 IMEI 1: НОМЕР_2 , IMEI 2: НОМЕР_3 , належного ОСОБА_1 з сім картою мобільного оператора зв`язку Vodafone з мобільним номером НОМЕР_4 та встановлено, що при переході на інформаційний ресурс (yahoo) та спробі встановити прив`язку вищезазначеного номеру мобільного телефону до електронної поштової скриньки ІНФОРМАЦІЯ_2 , шляхом надсилання смс-повідомлення для відновлення паролю до вищевказаної поштової скриньки на мобільний номер НОМЕР_4 , належного ОСОБА_1 , надійшло смс-повідомлення з підтвердженням паролю до вищевказаної електронної поштової скриньки.

Під час досудового розслідування 02 травня 2018 року було призначено ряд судових комп`ютерно-технічних експертиз з метою встановлення фактів виходу до мережі Інтернет та відправлення з вилучених під час обшуку у ОСОБА_1 ноутбуку марки «LENOVO» idea pad Z 510, модель 20287, з мобільного телефону марки «LG» модель G4 IMEI 1:4807803, IMEI 2: НОМЕР_3 з нетбуку марки «SAMSUNG», модель NP-N150, SZV9793NZA00090E, з ноутбуку марки «ASUS» модель V43J, SV43JC-WX128V, електронних повідомлень з електронних поштових скриньок , , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ІНФОРМАЦІЯ_11 з розповсюдженням недостовірної компрометуючої інформації відносно ТОВ «КВК «Ділові перспективи». Проведення експертиз доручено Сумському НДЕКЦ МВС України.

У подальшому, 11 травня 2018 року, до органів слідства надійшли висновки судових комп`ютерно-технічних експертиз, відповідно до яких на належному ОСОБА_1 мобільному телефоні марки «LG» модель G4 IMEI 1:4807803, IMEI 2: НОМЕР_3 є інформація стосовно використання акаунтів електронних скриньок ІНФОРМАЦІЯ_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (т. 1, а.с. 72-82).

У ході слідства також було встановлено, що основні електронні адреси, з яких ведеться дискредитація компанії «Ділові перспективи», фейкові прізвища і відомості про їхню реєстрацію на основі даних з Інтернету, є: . VladKoz (Вадим), Dr.Timmo Leitunen, Dr. SteveBurton , ІНФОРМАЦІЯ_12 .

Тобто, під час досудового слідства встановлений та доведений факт того, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_10 , який мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , зареєструвавши з метою конспірації електронні поштові скриньки (e-mail) з різними іменами скриньок та різними доменними іменами поштових серверів, а саме: ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та інші, які прив`язані до одного і того самого реєстраційного номеру мобільного оператора стільникового зв`язку Vodafone (Україна) з номером 050-903-23-97, здійснював системну розсилку електронних листів партнерам ТОВ «Ділові перспективи», спрямованих на підрив ділової репутації і конкурентоспроможності ТОВ «КВК «Ділові перспективи», переслідуючи мету завдати позивачу шкоду, підірвати престиж та ділову репутацію ТОВ «КВК «Ділові перспективи».

Допитаний у судовому засіданні свідок ОСОБА_3 суду пояснив, що є співзасновником ТОВ «Ділові перспективи», був завідуючим кафедри Української Академії банківської справи, ОСОБА_1 був його аспірантом і працювв на цій же кафедрі. В 2002-2003 році в нього виникла ідея створити науковий журнал, який видавав би англійською мовою з залученням іноземних фахівців. Проректор йому відмовив. Він вирішив створити самостійно, щоб була юридична особа. Компанія була створена в 2003 році. До роботи долучив своїх аспірантів, працівників кафедри. Серед цих аспірантів був і ОСОБА_1 . Перший номер вони видали в 2003 році. Згодом відповідач запитав чи не буде він проти, якщо він буде самостійно займатись. Він не заперечував. Спочатку це було не як бізнес, а як заради наукового інтересу. Відповідач створив свою фірму «Віртус». Працювали вони паралельно. Він не працював, а як співзасновник консультував. Через 5-6 років з`ясувалось, що це бізнес, така діяльність може приносити певний дохід. За цей час і «Ділові перспективи» і «Віртус» створили декілька журналів. Є журнал, який заснований юридичною особою. Журнал це головний редактор, редакційна рада(10- 30 чоловік, науковців з різних країн світу). В журналу є назва, наукова тематика. Він запрошує науковців друкувати свої статті. Автори сплачують за те, що стаття буде надрукована в даному журналі. Але спочатку стаття рецензується, залучаються члени редакційної ради та науковці з різних країн світу, які це роблять за власним бажанням. Основне джерело доходу компанії, яка видає, надходження від авторів, які оплачують за друк цієї статті. Таких журналів у світі дуже багато, між видавництвами є конкуренція в залученні авторів. Науковець бажає надрукувати свій твір у більш впливовому журналі. Впливовість журналу визначається його присутністю у відповідних базах, бібліотеках, асоціаціях. Найбільш впливові ідексуються в такій базі як Скопус-міжнародній базі. Для того, щоб потрапити в Скопус потрібна багаторічна історія і не заплямована репутація. Кінець 2017 -2018 Ділові перспективи, які мали 3 журнали в Скопусі стали під загрозою втрати цієї репутації. В 2016 році 3 журнали компанії «Віртус» були виключені з бази Скопус. Скопус дуже важливий для науковців. Вимоги міністерств, університетів багатьох країн світу зводиться до наявності у науковця саме публікацій в цьому журналі. Ділові перспективи працювали в кількості 15 осіб, існували саме за допомогою цих 3 журналів в Скопусі. Потім почалася атака на репутацію компанії Ділові перспективи. В 2017- 2018 роках їх співробітники почали отримувати електронні листи від членів редакційної ради, авторів статей, рецензіатів однакового змісту. Приблизно такого змісту, що ми отримали листа від декількох прізвищ- ОСОБА_6 , в якому нас повідомляють, що ваш журнал є недоброчесним, перетворився з міжнароддного на регіональний, ніхто в компанії не працює, як ви вважаєте чи не вплине це на вас, якщо ви маєте контакти з таким журналом. Автори почали відмовлятись від публікацій, члени редакційних рад просили виключити зі складу. Листи надходили постійно. З`ясувалось згодом, що вони надходили і адресовані в інші інститути-бази, бібліотеки. Поступова репутація компанії втрачалась, журнали почали виключатись з цих баз. В січні 2019 року всі три журнали компанії виключили зі ОСОБА_7 . Багато зроблено, щоб відновити репутацію, але наслідки ще відчуваються. Коли надходили листи вони побачили, що це декілька електронних адрес з них надходили листи. Вони були на ресурсі « ОСОБА_8 ». Через пошук в Гуглі з`ясували, що скриньки прив`язані до одного телефону. Це номер України, розпочинався на 050 і закінчувався на 97. Згодом кіберполіція встановила, цей номер. Він подивився і побачив, що це номер ОСОБА_1 . Ділові перспективи подали заяву в прокуратуру з проханням розслідувати справу. Як з`ясувалось, аналогічні листи отримував Сумський ДУ про свої журнали. Він зустрівся з ОСОБА_4 , який займається такими журналами в Сумському ДУ, запитав його, що він про це знає. Він відповів, що з тих самих скриньок їм пишуть такі ж листи. В рамках кримінальногго провадження кіберполіція встановила, що всі почтові скриньки, з яких надсилали листи, прив`язані до номера конкретного, що це номер ОСОБА_1 . В нього було проведено обшук, в процесі якого слідчим була здійснена спроба зайти з власного телефону в скриньку на телефоні ОСОБА_1 в присутності понятих, відразу надійшло повідомлення, що в електрону скриньку спроба зайти. Коли розпочалось кримінальне провадження, листи більше не надходили. Таких науковців, від яких писались листи не існує. Кримінальна справа була закрита, так як не можливо було встановити збитки. Вартість публікації однієї статті приймаєтся в гривняв, в залежності від журналу від 100-600 євро. Втрати компанії склали приблизно 120000 Євро.

Допитаний у судовому засіданні свідок ОСОБА_9 суду пояснив, що раніше працював разом з ОСОБА_1 в Сумському ДУ. В ОСОБА_1 є своє видавництво, декілька журналів. В Сумського Державного університеті є також декілька журналів різного спрямування. Він є також редактором одного з журналів Сумського ДУ. Членам редакційної колегії їхніх журналів, авторам почали надходити листи, які стали паплюжити їхні журнали. Що вони повинні залишити і не працювати з ними. Вони зустрілись з ОСОБА_3 , який повідомив, що до їх журналів надходять листи. Вони порівняли ці листи, це були адреси з безкоштовного сервісу «Яху». Якщо зайти на ОСОБА_10 там, можна визначити адресу скриньки за номером телефону. Перші та останні цифри 050***97. Це той самий номер, номер ОСОБА_1 . Після цього повідомив, що вони звернулись до поліції за атаки на їх компанію. Вони почали зазнавати втрат і фінансових і репутації. Автори почали відмовлятись від публікацій. Після того, як вони подали заяву до поліції, їм перестали приходить такі листи і їм також перестали. В університет прийшов лист, ОСОБА_11 перспективи повідомили, що всі скриньки належать ОСОБА_1 , прикріпили рішення правоохоронних органів. ОСОБА_1 працював у них і вони не хотіли репутаційних втрат, у нього закінчувався контракт. Вони також понесли втрати, їх журнал відключили з бази даних WOS. Видавнича діяльність Костюка, була конкурентною університету. Не було виявлено іншої прив`язки листів, тільки до номера телефона ОСОБА_12 . Він повідомляв працівникам поліції яким номером телефону користувався ОСОБА_1 .

У судовому засіданні за участю перекладача Середи Н.М., спеціаліста ОСОБА_2 , судом було оглянуто та досліджено вхідну кореспонденцію корпоративної пошти ТОВ «КВК «Ділові перспективи» та електронної поштової скриньки засновника Товариства ОСОБА_3 на віддаленому сервері електронної пошти в мережі Інтернет на представленому позивачем портативному персональному комп`ютері (ноутбуці) та встановлено направлення на електронну адресу вищезгаданих електронних листів.

Частково задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з доведеності факту розповсюдження ОСОБА_1 від імені вигаданих осіб в електронних листах через мережу Інтернет різним адресатам неправдивої інформації про ділову репутацію ТОВ ««Консалтингово-видавнича компанія «Ділові перспективи», що принижує ділову репутацію позивача, який має право на відшкодування моральної шкоди, а тому, врахувавши характер та обставини заподіяння шкоди, ступень вини відповідача у її заподіянні, спосіб поширення неправдивої інформації, суттєвість шкоди та негативні зміни у господарській діяльності підприємства, обсяг необхідних зусиль для поновлення, виходячи із засад розумності та справедливості, пропорційності, правильно поклав на відповідача обов`язок з відшкодування моральної шкоди у розмірі 300000 грн.

Колегія суддів апеляційного суду погоджується з такими висновками суду, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно з положеннями ст. ст. 12, 81 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

За принципом диспозитивності цивільного судочинства, згідно з ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Статтею 34 Конституції України кожному гарантується право на свободу думки і слова, на вільне вираження своїх поглядів і переконань.

Разом із тим, відповідно до ст. 68 Конституції України, кожен зобов`язаний неухильно додержуватися Конституції та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей.

Таким чином, праву на свободу думки і слова, на вільне вираження своїх поглядів і переконань відповідає обов`язок не поширювати про особу недостовірну інформацію та таку, що ганьбить її гідність, честь чи ділову репутацію.

Відповідно до ст. 91 ЦК України юридична особа здатна мати такі ж цивільні права та обов`язки (цивільну правоздатність), як і фізична особа, крім тих, які за своєю природою можуть належати лише людині.

Особистими немайновими благами, які охороняються цивільним законодавством, є, в тому числі, ділова репутація, ім`я (найменування), а також інші блага, які охороняються цивільним законодавством (ч. 1 ст. 201 ЦК України).

Згідно із ч. 1 ст. 94 ЦК України юридична особа має право на недоторканність її ділової репутації, на таємницю кореспонденції, на інформацію та інші особисті немайнові права, які можуть їй належати.

Під діловою репутацією юридичної особи, у тому числі підприємницьких товариств, фізичних осіб-підприємців, адвокатів, нотаріусів та інших осіб, розуміється оцінка їх підприємницької, громадської, професійної чи іншої діяльності, яку здійснює така особа як учасник суспільних відносин.

Реалізація права на інформацію громадянами, юридичними особами і державою не повинна порушувати громадські, політичні, економічні, соціальні, духовні, екологічні та інші права, свободи і законні інтереси інших громадян, права та інтереси юридичних осіб (ч. 2 ст. 9 Закону України «Про інформацію»).

За змістом ст.ст. 94, 277 ЦК, ст. 32 Конституції України, ст. 10 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожному, зокрема й юридичній особі, гарантується право на захист ділової репутації та спростування недостовірної інформації особою, яка поширила таку інформацію.

Так, відповідно до ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу ( ст. 16 ЦК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 277 ЦК спростуванню підлягає недостовірна інформація. Згідно зі ст. 1 Закону України «Про інформацію» під інформацією цей Закон розуміє документовані або публічно оголошені відомості про події та явища, що відбуваються у суспільстві, державі та навколишньому природному середовищі. У частині 4 ст. 277 ЦК передбачено, що спростування недостовірної інформації здійснюється особою, яка поширила інформацію. Згідно з положеннями ст. 277 ЦК обов`язок довести, що поширена інформація є достовірною, покладається на відповідача.

Відповідно до п. 15 постанови Пленуму Верховного Суду України № 1 від 27.02.2009 року «Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи», при розгляді справ зазначеної категорії слід мати на увазі, що юридичним складом правопорушення, наявність якого може бути підставою для задоволення позову, є сукупність таких обставин: а) поширення інформації, тобто доведення її до відома хоча б одній особі у будь-який спосіб; б) поширена інформація стосується певної фізичної чи юридичної особи, тобто позивача; в) поширення недостовірної інформації, тобто такої, яка не відповідає дійсності; г) поширення інформації, що порушує особисті немайнові права, тобто або завдає шкоди відповідним особистим немайновим благам, або перешкоджає особі повно і своєчасно здійснювати своє особисте немайнове право.

Під поширенням інформації слід розуміти: опублікування її у пресі, передання по радіо, телебаченню чи з використанням інших засобів масової інформації; поширення в мережі Інтернет чи з використанням інших засобів телекомунікаційного зв`язку; викладення в характеристиках, заявах, листах, адресованих іншим особам; повідомлення в публічних виступах, в електронних мережах, а також в іншій формі хоча б одній особі.

Недостовірною вважається інформація, яка не відповідає дійсності або викладена неправдиво, тобто містить відомості про події та явища, яких не існувало взагалі або які існували, але відомості про них не відповідають дійсності (неповні або перекручені).

Згідно з ч. 3 ст. 277 ЦК України негативна інформація, поширена про особу, вважається недостовірною, якщо особа, яка її поширила, не доведе протилежного (презумпція добропорядності). Негативною слід вважати інформацію, в якій стверджується про порушення особою, зокрема, норм чинного законодавства, вчинення будь-яких інших дій (наприклад, порушення принципів моралі, загальновизнаних правил співжиття, неетична поведінка в особистому, суспільному чи політичному житті тощо) і яка, на думку позивача, порушує його право на повагу до гідності, честі чи ділової репутації.

Також, відповідно до п.18 постанови Пленуму ВС України № 1 від 27 лютого 2009 року «Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи», згідно з положеннями статті 277 ЦК України і статті 10 ЦПК України обов`язок довести, що поширена інформація є достовірною, покладається на відповідача.

У відповідності з роз`ясненнями, що містяться у постанові Пленуму ВС України № 1 від 27.02.2009 року «Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи» відповідно до статей 94, 277 ЦК України, фізична чи юридична особа, особисті немайнові права якої порушено внаслідок поширення про неї недостовірної інформації, має право на відповідь, а також на спростування цієї інформації. Спростування поширеної недостовірної інформації повинно здійснюватися незалежно від вини особи, яка її поширила. Спростування має здійснюватися у такий самий спосіб, у який поширювалася недостовірна інформація. У разі, якщо спростування недостовірної інформації неможливо чи недоцільно здійснити у такий же спосіб, у який вона була поширена, то воно повинно проводитись у спосіб, наближений (адекватний) до способу поширення, з урахуванням максимальної ефективності спростування та за умови, що таке спростування охопить максимальну кількість осіб, що сприйняли попередньо поширену інформацію.

Судом першої інстанції встановлено та з матеріалів справи вбачається, що вказані в позові обставини підтверджуються оглянутими та дослідженими в судовому засіданні оригіналами електронних листів, роздруківками цих електронних листів (т. 1, а.с.85-94, 96-103, 105-106, 109-110, 127, 128, 134, 211-212, 216), також копією електронних доказів, які знаходяться на електронному носії інформації флеш-накопичувачі завірених електронним підписом позивача (т. 3, а.с. 111-117).

Враховуючи вищевикладене, суд першої інстанції, встановивши фактичні обставини справи, в межах заявлених позовних вимог і на підставі наданих позивачами доказів, дійшов обґрунтованого висновку про доведеність позовних вимог.

Посилання в апеляційній скарзі на незаконність врахування судом першої інстанції матеріалів кримінального провадження, як доказів у цивільній справі, є безпідставними.

Так, переглядаючи справу Верховний Суд вказав, що відкидає доводи касаційної скарги про те, що суди встановили обставини справи на підставі матеріалів досудового розслідування, у межах якого слідчим порушено порядок проведення слідчих дій, передбачений КПК України, зокрема, щодо проведення обшуку, слідчого експерименту, вилучення мобільних пристроїв, призначення експертизи. Верховний Суд погоджується з висновками апеляційного суду про неможливість оцінки наведених доказів згідно з положеннями КПК України, оскільки у цивільному процесі оцінка наданих учасниками справи доказів здійснюється згідно з положеннями ЦПК України. Докази, отримані під час здійснення кримінального провадження, не підлягають оцінці у цивільному процесі на предмет дотримання правил кримінального процесуального права.

Крім того, стороною відповідача не надано доказів оскарження дій або бездіяльності слідчого, прокурора, щодо проведення слідчих дій чи складання процесуальних документів у кримінальному провадження №0000089.

Щодо доводів апеляційної скарги про порушення судом норм процесуального права та затягування строків розгляду справи, то з огляду на матеріалами справи, які містять велику кількість доказів, що потребували дослідження, колегія суддів зазначає, що справа була розглянута в максимально можливий розумний строк, що не вплинуло на законність прийнятого рішення.

Інші доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, а зводяться до незгоди відповідача з ухваленим у справі судовим рішенням, тому не є підставою для його скасування.

При цьому суд враховує, що як неодноразово вказував Європейський суд з прав людини, право на вмотивованість судового рішення сягає своїм корінням більш загального принципу, втіленого в Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, який захищає особу від сваволі; рішення національного суду повинно містити мотиви, які достатні для того, щоб відповісти на істотні аспекти доводів сторони (пункти 29, 30 рішення ЄСПЛ від 09 грудня 1994 року у справі «Руїз Торіха проти Іспанії»). Це право не вимагає детальної відповіді на кожен аргумент, використаний стороною; більше того, воно дозволяє судам вищих інстанцій просто підтримати мотиви, наведені судами нижчих інстанцій, без того, щоб повторювати їх (§ 2 рішення у справі «Хірвісаарі проти Фінляндії»).

Таким чином, суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права, а тому апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а рішення суду - без змін.

Керуючись ст. ст. 367, 368, 369, 374, 375, 381- 384, 389 ЦПК України, апеляційний суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - адвоката Грачова Олексія Анатолійовича залишити без задоволення, а рішення Сумського районного суду Сумської області від 29 лютого 2024 року - без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і на неї може бути подана касаційна скарга протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий - В. І. Криворотенко

Судді: Ю. О. Філонова

В. Ю. Рунов