Справа № 297/4845/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 грудня 2024 року м. Берегове

Берегівський районний суд Закарпатської області в особі:

головуючого ІЛЬТЬО І. І.,

при секретарі: Гарані О. А.,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в м. Берегово цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до виконавчого комітету Великоберезької (ОТГ) сільської ради про визнання права власності на житловий будинок,

встановив:

Представник позивача адвокат Попович О. О. в інтересах ОСОБА_2 звернувся в Берегівський районний суд з позовом до виконавчого комітету Великоберезької (ОТГ) сільської ради про визнання права власності на земельну ділянку.

В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла мама позивача ОСОБА_3 , після смерті якої відкрилася спадщина на земельну ділянку площею 1,79 га, яка розташована на території Великоберезької сільської ради, с. Берегуйфалу, Берегівського району, Закарпатської області, яка надана для ведення товарного сільськогосподарського виробництва та належала ОСОБА_3 на підставі Державного акту на право приватної власності на землю серії ІІІ-ЗК № 028228 від 24.08.2000 року, виданого на підставі рішення ІХ сесії ХХІІІ скликання Берегуйфалівської сільської ради народних депутатів від 10.05.2000 року. На випадок смерті ОСОБА_3 залишила заповіт №47 від 18.12.2008 року, який посвідчений секретарем виконкому Берегуйфалівської сільської ради. Згідно даного заповіту усе майно, яке ОСОБА_3 мала на момент смерті, вона заповіла доньці - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . З дня смерті ОСОБА_3 , позивачка фактично вступила в управління спадковим майном, що згідно ст. 1268 ЦК України, свідчить про прийняття нею спадщини, а також про те, що вона стала власником земельної ділянки з моменту смерті спадкодавця та вступ у володіння спадковим майном, тобто з 15.08.2018 року.

При зверненні до нотаріуса було встановлено, що у правовстановлюючих документах на земельну ділянку, а саме у Державному акті на право приватної власності на землю серії ІІІ-ЗК № 028228 від 24.08.2000 року, ім`я спадкодавця вказано хибно, а саме « ОСОБА_4 », тоді як у свідоцтві про смерть вона записана, як « ОСОБА_3 ». Таку ж помилку було допущено і при написанні заповіту, де також спадкодавець вказана як ОСОБА_4 .

Рішення суду необхідно позивачу для реєстрації права власності на вказану земельну ділянку.

Позивач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явилася, згідно заяви просила розглянути справу без її участі, позов підтримує та просить його задовольнити.

Представник відповідачавиконавчого комітету Великоберезької (ОТГ) сільської ради в судове засідання не з`явився, однак подав заяву в якій просить розглянути справу без їх участі за наявними в матеріалах справи документами та задовольнити позовні вимоги.

Перевіривши матеріали справи, з`ясувавши повно і всебічно обставини, на які позивач посилалася, як на підставу своїх вимог, оцінивши докази на ствердження цих обставин в їх сукупності, суд вважає позов задовольнити, виходячи з наступного.

Згідно ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

Частиною 1 ст.82 ЦПК України встановлено, що обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню.

У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову (ч.4 ст.206 ЦПК України).

Відповідно Закону, за відсутності будь-якого застереження, факт визнаний сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, вважається встановленим. Тобто, визнання позову відповідачем, згідно ст.82 ЦПК України, є обов`язковим для суду, оскільки обставини, визнані сторонами не підлягають доказуванню.

В судовому засіданні встановлено, що визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб.

За таких обставин, суд приймає визнання позову відповідачем у справі і з цих підстав задовольняє позов ОСОБА_5 ..

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 328, 392, 1268 ЦК України, ст.ст. 7, 8, 10, 12, 13, 82, 174, 200 ч. 3, 206, 247 ч. 2, 259, 263-265, 268ЦПК України, суд, -

ухвалив:

Позов задовольнити.

Встановити факт, що Державний акт на право приватної власності на землю серії ІІІ-ЗК № 028228 від 24.08.2000 року, виданого на підставі рішення ІХ сесії ХХІІІ скликання Берегуйфалівської сільської ради народних депутатів від 10.05.2000 року, загальною площею 1,79 га, яка розташована на території Великоберезької сільської ради с. Берегуйфалу та надана для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, де ім`я спадкодавця вказано « ОСОБА_4 », є документом, що належить ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_1 , мешканкою АДРЕСА_1 , право власності в цілому на земельну ділянку, відповідно до Державного акту на право приватної власності на землю серії ІІІ-ЗК № 028228 від 24.08.2000 року, виданого на підставі рішення ІХ сесії ХХІІІ скликання Берегуйфалівської сільської ради народних депутатів від 10.05.2000 року, загальною площею 1,79 га, яка розташована на території Великоберезької сільської ради, с. Берегуйфалу, Берегівського району, Закарпатської області та яка надана для ведення товарного сільськогосподарського виробництва.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з його проголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Суддя Іван ІЛЬТЬО