РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 293/1462/24

Провадження № 2/293/611/2024

16 грудня 2024 рокуселище Черняхів

Черняхівський районний суд Житомирської області в складі:

головуючого судді Збаражського О.М.,

за участю секретаря судового засідання Крисюк О.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей, -

ВСТАНОВИВ:

І. СУТЬ ПОЗОВНОЇ ЗАЯВИ

ОСОБА_1 звернулась до Черняхівського районного суду Житомирської області із позовом до ОСОБА_2 , в якому просить стягувати з ОСОБА_2 , на свою користь на утримання неповнолітніх дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , аліменти у розмірі однієї третьої заробітку (доходу) платника аліментів, але не менше 50 % прожиткового мінімуму встановленого на дитину відповідного віку, щомісяця, до досягнення дітьми повноліття.

Поданий позов обґрунтовується тим, що відповідач ОСОБА_2 є батьком неповнолітніх дітей ОСОБА_3 та ОСОБА_4 . Рішенням Черняхівського районного суду Житомирської області від 24.06.2024 шлюб між сторонами розірвано. Після розірвання шлюбу діти проживають із позивачкою та потребують матеріальної допомоги. Відповідач участі в утриманні дітей не приймає, добровільно матеріальної допомоги не надає, хоча працездатний та має можливість надавати даку допомогу, інших неповнолітніх дітей чи непрацездатних батьків на утриманні не має.

ІІ. ПРОЦЕДУРА та ПОЗИЦІЇ СТОРІН

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу справ між суддями від 09.10.2024 справа № 293/1462/24 передана на розгляд судді Збаражському О.М.

На виконання вимог ч.6 ст.187 ЦПК України судом, 17.10.2024 отримано лист від Черняхівської селищної ради про відсутність даних стосовно відповідача ОСОБА_2

17.10.2024 ухвалою Черняхівського районного суду Житомирської області відкрито провадження у справі №293/1462/24, розгляд справи призначений за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін на 19.11.2024.

19.11.2024 розгляд справи не відбувся у зв`язку із плановим відключенням електроенергії у Черняхівському районному суді Житомирської області, судове засідання відкладено на 16.12.2024.

16.12.2024 в судове засідання сторони не прибули, про розгляд справи повідомлялись встановленим порядком. Згідно заяви поданої до суду 16.12.2024, позивач ОСОБА_1 просила розглядати справу без її участі.

Відповідач ОСОБА_2 повторно не прибув в судове засідання. По розгляд справи повідомлявся встановленим порядком, копія позову з додатками були вручені відповідачу особисто, що підтверджується трекінгами відправлення № 798 та №518.

Відповідно до правової позиції викладеної в постанові Верховного Суду від 11.12.2018 у справі №921/6/18, у разі, якщо судове рішення про вчинення відповідної процесуальної дії направлено судом за належною адресою і повернено поштою у зв`язку з посиланням, зокрема на відсутність (вибуття) адресата, то вважається, що адресат повідомлений про вчинення відповідної процесуальної дії.

У постанові від 18.03.2021 у справі № 911/3142/19 Верховний Суд сформував правовий висновок про те, що направлення листа рекомендованою кореспонденцією на дійсну адресу є достатнім для того, щоб вважати повідомлення належним, оскільки отримання зазначеного листа адресатом перебуває поза межами контролю відправника.

Крім того, відповідач повідомлявся про дату, час та місце розгляду справи шляхом розміщення оголошення про виклик до суду на офіційному сайті Судової влади України, що було оприлюднено 18.10.2024.

Враховуючи викладене, суд рахує, що відповідач належним чином повідомлений про розгляд справи.

Відповідно до ч.1 ст.223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Оскільки явка відповідача судом не визнавалась обов`язковою, участь в засіданні суду є правом, а не обов`язком сторін, справа розглядається за наявними матеріалами у відповідності до приписів ч. 8 ст. 178 ЦПК України.

В судовому засіданні 16.12.2024, відповідно до ст. 268 Цивільного процесуального кодексу України, суд оголосив вступну та резолютивну частини рішення.

Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

ІІІ. ФАКТИЧНІ ОБСТАВИНИ СПРАВИ та ДОКАЗИ НА ЇХ ПІДТВЕРДЖЕННЯ

ОСОБА_1 та ОСОБА_2 проживали в зареєстрованому шлюбі з 10.10.2014, який рішенням Черняхівського районного суду Житомирської області від 24.06.2024 розірвано (справа №293/775/24) (а.с.16-20).

В шлюбі у сторін народилися діти: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується копіями свідоцтв про народження, що містяться в матеріалах справи ( а.с. 12,13).

Відповідно до відомостей, що містяться в реєстрі Черняхівської територіальної громади, діти сторін ОСОБА_5 та ОСОБА_6 зареєстровані за адресою: АДРЕСА_1 (а.с. 14-15).

ІV. ЗАКОНОДАВСТВО, ЩО ПІДЛЯГАЄ ЗАСТОСУВАННЮ

Відповідно до частин 1, 2 статті 27 Конвенції ООН "Про права дитини" 1989 року, яка набула чинності для України 27.09.1991 держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Відповідно до статті 180 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до положень статті 181 Сімейного кодексу України, способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Відповідно до статті 183 Сімейного кодексу України, якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття.

Частинами першою, другою статті 184 Сімейного кодексу України визначено, що суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі, щорічно підлягає індексації відповідно до закону, якщо платник і одержувач аліментів не домовилися про інше.

Відповідно до статті 182 Сімейного кодексу України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.

Частиною першою та другою статті 183 Сімейного кодексу України визначено, що частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття.

Згідно з частиною першою статті 191 Сімейного кодексу України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову.

V. ОЦІНКА та МОТИВИ СУДУ

Встановлено, що між сторонами у справі виникли правовідносини з приводу з стягнення аліментів на неповнолітню дитину.

Сторони є батьками двох неповнолітніх дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , які проживають разом зі своєю матір`ю ОСОБА_1 та знаходиться на її утриманні. Відповідач добровільно матеріальної допомоги на утриманні дітей не надає.

Суд вважає, що доводи позивача про те, що відповідач є фізично здоровим та має змогу надавати матеріальну допомогу на утримання дітей у заявленому позивачем розмірі, відповідачем не спростовані.

Суд приймає до уваги, що саме батьки несуть конституційний обов`язок з утримання своїх дітей до досягнення ними повноліття, а розмір аліментів на дітей має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини, а також виходячи з того, що матеріальне забезпечення дитини повинно мати регулярний характер.

Кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Тобто, визначення способу (в твердій грошовій сумі чи частці) залежить тільки від вибору одержувача аліментів.

Відповідно до правового висновку Верховного Суду, викладеного у постанові від 11 березня 2020 року у справі № 759/10277/18, інтереси дитини превалюють над майновим становищем платника аліментів.

Визначаючи розмір аліментів, що підлягає стягненню з відповідача, суд враховує працездатний вік відповідача, інших дітей чи непрацездатних осіб на утриманні не має, оскільки належних доказів протилежного ним не надано, обов`язок батьків брати участь в утриманні своїх неповнолітніх дітей у розмірі необхідному для забезпечення гармонійного розвитку дитини, суд дійшов висновку про наявність підстав для присудження з відповідача аліментів на дітей у розмірі 1/3 частки заробітку (доходу) платника аліментів, щомісяця, із дня подання заяви до суду та до досягнення старшою дитиною повноліття, відмовляючи у задоволенні позову в частині визначення аліментів у мінімальному розмірі, адже, суд не визначає мінімальний розмір аліментів на дитину (дітей). Такий встановлюється законом, а не судовим рішенням. При присудженні аліментів, суд враховує, що їх розмір на одну дитину (дітей) не може бути меншим, ніж визначений законом, зокрема, частиною другою статті 182 СК України (висновок Верховного Суду України у постанові від 12.09.2018 справа № 459/2181/17).

При цьому, сторони не позбавлені права звернення до суду з позовом про зміну розміру аліментів у разі зміни їх матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я сторін, інших випадках, передбачених Сімейним кодексом України (ст. 192 СК України).

Водночас, суд вважає за необхідне допустити рішення суду про стягнення аліментів до негайного виконання у межах суми платежу за один місяць на підставі пункту 1 частини першої статті 430 Цивільного процесуального кодексу України.

VI. РОЗПОДІЛ СУДОВИХ ВИТРАТ

Згідно частини 2 статті 141 Цивільного процесуального кодексу України з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 1211,20 гривень, оскільки позивач у силу статті 5 Закону України «Про судовий збір» звільнена від його сплати при поданні позову.

Керуючись ст. 89, 141, 259, 263-265, 268, 273 Цивільного процесуального кодексу України, -

УХВАЛИВ:

Позов задовольнити частково.

Стягувати з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 на утримання неповнолітніх дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , аліменти в розмірі 1/3 заробітку (доходу) платника аліментів, щомісяця, починаючи стягнення з дня подання заяви до суду, тобто з 09.10.2024 та до досягнення старшою дитиною повноліття.

В решті позову відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судові витрати у виді судового збору у розмірі 1211,20грн.

Рішення суду в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць допустити до негайного виконання.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Житомирського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Позивач:

ОСОБА_1

ІНФОРМАЦІЯ_3

зареєстрована адреса проживання:

АДРЕСА_2

ІПН: НОМЕР_1

Відповідач:

ОСОБА_2

ІНФОРМАЦІЯ_4 ,

адреса проживання:

АДРЕСА_2

ІПН: НОМЕР_2

Повне рішення складено та підписано 18.12.2024.

Суддя Олег ЗБАРАЖСЬКИЙ