Справа № 461/2322/24 Головуючий у 1 інстанції: Романюк В.Ф.
Провадження № 22-ц/811/2529/24 Доповідач в 2-й інстанції: Ванівський О. М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 листопада 2024 року Львівський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді: Ванівського О.М.,

суддів Цяцяка Р.П., Шеремети Н.О.

секретаря: Ковальчука Ю.П.

з участю: представника апелянта адвоката Репака В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові цивільну справу за апеляційною скаргою представника ОСОБА_1 адвоката Репака Віталія Валерійовича на рішення Галицького районного суду м. Львова від 10 липня 2024 року у справі за позовом Акціонерного товариства «Ідея Банк» до ОСОБА_1 про стягнення боргу за кредитним договором,-

в с т а н о в и в:

В березні 2024 року Акціонерне товариство «Ідея Банк» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення боргу за кредитним договором.

В обґрунтування поданого позову позивач покликався на те, що 23.09.2021 року згідно з умовами Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб (надалі Договір) текст якого розміщено на Інтернет-сторінці Банку, між позивачем та ОСОБА_1 (надалі Відповідач) було укладено Угоду №С-606-0 про відкриття Кредитної лінії та обслуговування Кредитної картки (надалі Кредитний договір).

Згідно Кредитного договору відповідач отримав кредит шляхом встановлення відновлювальної Кредитної лінії по відкритому поточному рахунку № НОМЕР_1 (до провадження в Україні міжнародних номерів банківських рахунків НОМЕР_2 ), операції за яким можуть здійснюватися за дебетно-кредитною схемою обслуговування з використанням електронного платіжного засобу в межах встановленого Кредитним договором ліміту Кредитної лінії, доступного відповідачу.

Процентна ставка за користування коштами Кредитної лінії становить 58,8% річних (4,9 % в місяць) операціях видачі готівки; 34,8% річних (2,9% в місяць) по торгових операціях, згідно тарифів банку.

Максимальний ліміт Кредитної лінії встановлюється у розмірі 200000,00 (двісті тисяч) грн. Ліміт Кредитної лінії, доступний Клієнту на момент укладення Угоди, становить 75000 грн. Враховуючи, що зобов`язання Банку щодо встановлення ліміту Кредитної лінії є для нього відкличними та безризиковими, визначення суми Кредитної лінії, що може бути доступна Клієнту, протягом строку дії відновлювальної Кредитної лінії, здійснюється Банком в межах встановленого Угодою максимального ліміту Кредитної лінії без будь-яких обмежень.

Позивач повністю виконав свої зобов`язання згідно Кредитного договору, що підтверджується випискою по Поточному рахунку.

Однак, відповідач не повернув отриманий кредит в встановлений договором термін та не сплатив нараховані відсотки та комісію, та інші платежі за Кредитним договором. Останній платіж/зарахування здійснено (поповнено Поточний рахунок) 06.06.2022. Отже, сума боргу відповідача за Кредитним договором станом на 30.01.2024 становить 162479,85 грн.

Відповідач свої зобов`язання перед позивачем щодо повернення кредиту, нарахованих відсотків та штрафних санкцій не дотримується, тим самим порушує істотні умови Кредитного договору.

Оскаржуваним рішенням Галицького районного суду м. Львова від 10 липня 2024 року позов Акціонерного товариства «Ідея Банк» до ОСОБА_1 про стягнення боргу за кредитним договором, - задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «Ідея Банк» заборгованість за кредитним договором в розмірі 162479,85 грн.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «Ідея Банк» судовий збір у сумі 3028,00 грн.

Рішення в апеляційному порядку оскаржив представник ОСОБА_1 адвокат Репак Віталій Валерійович.

Вважає, що при ухваленні рішення не були з`ясовані усі обставини, що мають значення для справи та неправильно застосовано норми матеріального права, а тому воно є незаконним та необґрунтованим.

Зазначає, що сукупність підстав для пролонгації Угоди відсутня, оскільки Позивач зазначає про те, що Відповідачкою належним чином не виконувалися умови Угоди, а останній платіж було здійснено 06.06.2022 року (з виписки вбачається що 04.06.2022 року). Таким чином, відсутнє сумлінне та точне дотримання Клієнтом умов Угоди.

Окрім того, необхідною умовою про можливість пролонгації дії Угоди, поряд із сумлінним та точним дотримання Клієнтом цієї Угоди та відсутності письмової заяви Клієнта про анулювання Кредитної лінії, є прийняття Банком відповідного рішення. Попри те, Банком не приймалося рішення про пролонгацію дії Кредитної лінії, таке рішення відсутнє в матеріалах справи. Отже, враховуючи те, що не настала сукупність умов передбачених п. 10.26 Публічного договору щодо продовження строку дії Кредитної лінії у попередньому розмірі на такий самий строк, а тому строк кредитування згідно із Угодою становив 12 місяців, а саме до 23.09.2022 року.

Також зазначає, що у відповідності до п. 3.13.4. Публічного договору у разі, якщо протягом двох календарних місяців поспіль за рахунком відсутні операції за ініціативою Клієнта, вважається, що Клієнт не користується даною послугою/рахунком. Як вбачається із виписки, долученої Банком до позовної заяви, востаннє клієнтом була ініційована операція 21.12.2021 року, а отже, клієнт не вчиняв дій, які б свідчили про його бажання та намір здійснити автопролонгацію Кредитної лінії.

Звертає увагу суду на те, що із виписки, яка долучена до позовної заяви, вбачається, що Банком неодноразово за рахунок кредитних коштів списувалася комісія за переказ засобами системи дистанційного обслуговування на рахунки банківської платіжної картки в інших Банків. Однак, ані Угодою, ані Договором не встановлено розміру комісії за переказ засобами системи дистанційного обслуговування на рахунки банківської платіжної картки в інших Банків. Також, з вищевказаної виписки вбачається, що Банком неодноразово за рахунок кредитних коштів списувалися транзакційні витрати з спеціального карткового рахунку. Однак, ані Угодою, ані Договором не встановлено розміру транзакційних витрат з спеціального карткового рахунку.

Покликається на те, що позивачем до позову не було долучено Тарифи банку, а лише з письмовими поясненнями, з пропуском строків на подання доказів, що передбачені ч. 2 ст. 83 ЦПК України, без клопотання про поновлення строку на подання останніх та без аргументації поважності причин пропуску такого строку. Разом з тим, надані Банком Тарифи не підписані ОСОБА_1 , що не підтверджує про те, що остання на такі умови погодилася. З урахуванням фактичних обставин справи та враховуючи висновки викладені в постанові Великої Палати Верховного Суду від 03.07.2019 року у справі № 342/180/17, вважає, що стягнення з відповідача комісії та транзакційних витрат є безпідставним.

Просить рішення суду скасувати та постановити нове судове рішення, яким відмовити в задоволенні позову.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представника апелянта адвоката Репака В.В. на підтримання апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційну скаргу слід задовольнити частково.

Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка є частиною національного законодавства, кожна людина при визначенні її громадянських прав і обов`язків має право на справедливий судовий розгляд.

В силу положень ч. 1 ст. 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України.

Згідно п. п. 1-5 ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції не відповідає зазначеним вимогам.

Відповідно до ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: 1) чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.

Задовольняючи позов про стягнення заборгованості за кредитним договором, суд першої інстанції виходив з того, що позивач свої зобов`язання за Договором про відкриття Кредитної лінії та обслуговування Кредитної картки виконав, надавши Відповідачеві кредит на умовах, що визначені договором, а відповідач свої зобов`язання перед Банком належним чином не виконала, в результаті чого у неї виникла прострочена заборгованість за кредитом.

Колегія суддів не погоджується з висновком суду першої інстанції враховуючи наступне.

Матеріалами справи та судом встановлено, що 23 вересня 2021 року згідно з умовами Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб текст якого розміщено на Інтернет-сторінці Банку, між позивачем та ОСОБА_1 було укладено Угоду №С-606-0 про відкриття Кредитної лінії та обслуговування Кредитної картки.

Згідно Кредитного договору відповідач отримав кредит шляхом встановлення відновлювальної Кредитної лінії по відкритому поточному рахунку № НОМЕР_1 (до провадження в Україні міжнародних номерів банківських рахунків НОМЕР_2 ), операції за яким можуть здійснюватися за дебетно-кредитною схемою обслуговування з використанням електронного платіжного засобу в межах встановленого Кредитним договором ліміту Кредитної лінії, доступного відповідачу.

Процентна ставка за користування коштами Кредитної лінії становить 58,8% річних (4,9 % в місяць) операціях видачі готівки; 34,8% річних (2,9% в місяць) по торгових операціях, згідно тарифів банку.

Максимальний ліміт Кредитної лінії встановлюється у розмірі 200000,00 (двісті тисяч) грн. Ліміт Кредитної лінії, доступний Клієнту на момент укладення Угоди, становить 75000 грн. Враховуючи, що зобов`язання Банку щодо встановлення ліміту Кредитної лінії є для нього відкличними та безризиковими, визначення суми Кредитної лінії, що може бути доступна Клієнту, протягом строку дії відновлювальної Кредитної лінії, здійснюється Банком в межах встановленого Угодою максимального ліміту Кредитної лінії без будь-яких обмежень.

Позивач повністю виконав свої зобов`язання згідно Кредитного договору, що підтверджується випискою по Поточному рахунку.

Однак, відповідач не повернув отриманий кредит в встановлений договором термін та не сплатив нараховані відсотки та комісію, та інші платежі за Кредитним договором. Останній платіж/зарахування здійснено (поповнено Поточний рахунок) 06.06.2022.

Згідно розрахунку, сума боргу відповідача за Кредитним договором станом на 30.01.2024 становить 162479,85 грн., яка згідно рахунку боргу складається з: основного боргу 78831,44 грн., простроченого боргу 9874,97 грн., прострочених процентів 73773,44 грн.

До спірних правовідносин, які виникли між сторонами, суд застосував норми Цивільного кодексу України (далі - ЦК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам.

Частиною першою статті 205 ЦК України визначено, що правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом.

Згідно із ч. 1 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони, або надсилалися ними до інформаційно-телекомунікаційної системи, що використовується сторонами.

Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку.

Відповідно до ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (ст. 628 ЦК України).

Згідно із ст. 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості, що визначено ч. 1 ст. 627 ЦК України.

Статтею 638 ЦК України передбачено, що договір є укладеним, якщо сторони досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Відповідно до ст. 526, 527, 530 ЦК України зобов`язання повинні виконуватися належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону.

Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

За змістом ст. 1056-1 ЦК України, розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору.

Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Згідно зі ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Як вбачається з матеріалів справи, у відповідності до Паспорта споживчого кредиту строк кредитування становить 12 місяців.

Згідно з пп. 9 п. 9 Угоди Банк має право після закінчення строку дії Кредитної лінії продовжити строк її дії у попередньому розмірі та на такий самий строк.

Відповідно до п. 10.10.2 Договору строк користування Лімітом кредитної лінії 365 днів з моменту отримання Клієнтом права використання коштів кредитної лінії, з можливістю пролонгації дії Кредитної лінії (за умови прийняття Банком відповідного рішення).

Пунктом 10.26 Договору передбачено, що після закінчення строку дії Кредитної лінії, Банк має право продовжити строк дії Кредитної лінії у попередньому розмірі та на такий самий строк, але не більше строку дії Договору, у разі наявності таких сукупних обставин, як: сумлінне та точне дотримання Клієнтом умов Договору; відсутність письмової заяви Клієнта про анулювання Кредитної лінії. При цьому, першим днем дії нового строку Кредитної лінії є перший календарний день, наступний за останнім днем попереднього строку дії Кредитної лінії. Банк має право протягом строку дії Кредитної лінії змінити термін дії Кредитної лінії, продовжити строк дії Кредитної лінії або припинити строк дії Кредитної лінії згідно з умовами цього Договору.

Колегія суддів приходить до висновку, що сукупність підстав для пролонгації Угоди відсутня, оскільки ОСОБА_2 належним чином не виконувалися умови Угоди, а останній платіж було здійснено 04.06.2022 року.

Таким чином, відсутнє сумлінне та точне дотримання Клієнтом умов Угоди.

Отже, враховуючи те, що не настала сукупність умов передбачених п. 10.26 Публічного договору щодо продовження строку дії Кредитної лінії у попередньому розмірі на такий самий строк, а тому строк кредитування згідно із Угодою становив 12 місяців, а саме до 23.09.2022 року.

Крім того, у відповідності до п. 3.13.4. Публічного договору у разі, якщо протягом двох календарних місяців поспіль за рахунком відсутні операції за ініціативою Клієнта, вважається, що Клієнт не користується даною послугою/рахунком.

Згідно виписки, долученої Банком до позовної заяви, востаннє клієнтом була ініційована операція 21.12.2021 року, а отже, клієнт не вчиняв дій, які б свідчили про його бажання та намір здійснити автопролонгацію Кредитної лінії.

При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду (частина четверта статті 263 ЦПК України).

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 28.03.2018 року у справі №444/9519/12 зазначено, що право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється у таких випадках: - після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно ч. 2 ст. 1050 ЦК України (п.54); - після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється (п.91).

В постанові Великої Палати Верховного Суду від 31 жовтня 2018 року у справі №202/4494/16-ц (провадження № 14-318цс18) зроблено висновок про те, що право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за користування кредитом, а також обумовлену в договорі неустойку припиняється після спливу визначеного цим договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України. В охоронних правовідносинах права та інтереси позивача забезпечені частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання. Аналогічні правові висновки викладені в постанові Великої Палати Верховного Суду від 04 липня 2018 року у справі № 310/11534/13-ц (провадження № 14-154цс18).

Згідно виписки, долученої до позовної заяви, відсотки, які просив стягнути Позивач, нараховані по 05.12.2023 року включно, тобто поза межами строку кредитування.

Як вбачається з розрахунку заборгованості за договором від 23.09.2021 року, який наданий представником відповідача, сума заборгованості ОСОБА_1 станом на 31.08.2022 року (на момент закінчення строку кредитування) становить 52 472 грн. 73 коп., а саме 40 215, 21 грн. залишок боргу по тілу кредиту, 12 257,52 грн. залишок боргу по відсотках.

Згідно ст.. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до пункту 2 частини першої статті 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.

Згідно з частиною першою статті 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: 1) неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; 4) порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню, як ухвалене за неповного з`ясування обставин, що мають значення для справи, недоведеності обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції вважав встановленими, невідповідності висновків, викладених в рішенні суду першої інстанції, обставинам справи, які зроблені з порушенням та неправильним застосуванням судом норм матеріального та процесуального права, що відповідно до вимог статті 376 ЦПК України є підставами для його скасування з прийняттям нового судового рішення про часткове задоволення позовних вимог Акціонерного товариства «Ідея Банк».

Керуючись ст.ст. 374 ч. 1 п.2, 376, 381 - 384 ЦПК України, Львівський апеляційний суд,-

п о с т а н о в и в:

апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 адвоката Репака Віталія Валерійовича задовольнити частково.

Рішення Галицького районного суду м. Львова від 10 липня 2024 року скасувати та ухвалити нове, яким позов Акціонерного товариства «Ідея Банк» до ОСОБА_1 про стягнення боргу за кредитним договором - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_3 , дата народження ІНФОРМАЦІЯ_1 ) на користь Акціонерного товариства «Ідея Банк» (ідентифікаційний код заборгованість за кредитним договором в розмірі 52 472 грн. 73 коп.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскарженою у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повної постанови.

Повний текст постанови складено 05.12.2024 року.

Головуючий: Ванівський О.М.

Судді: Цяцяк Р.П.

Шеремета Н.О.