Справа №345/6535/24
Провадження № 2/345/1706/2024
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20.12.2024 року м. Калуш

Калуський міськрайонний суд Івано-Франківської області в складі головуючого судді Онушканича В.В., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін і без проведення судового засідання цивільну справу за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Свеа Фінанс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,-

в с т а н о в и в:

Позивач звернувся до суду з вищевказаним позовом. Позов мотивує тим, що 04.07.2019 року між АТ «Ідея Банк» та відповідачем ОСОБА_1 було укладено договір кредиту та страхування №Р29.21818.005448303. Даний договір за своєю правовою природою є змішаним договором кредиту і договору страхування. Відповідно до розділу 1 Кредитного договору банк надає позичальнику кредит у розмірі 39 778,00 грн. для власних потреб. Кредит надається строком на 12 місяців, кредитним договором встановлено розмір процентної ставки 15,5% річних.

На виконання умов вищевказаного договору АТ «Ідея Банк» свої зобов`язання по видачі відповідних сум кредиту виконав повністю. Відповідач виконував взяті на себе зобов`язання з істотним порушенням умов договору, сплачуючи поточні щомісячні платежі з простроченням дати їх сплати, сплачуючи щомісячні платежі не в повному обсязі та/або не сплачуючи взагалі, що спричинило виникнення простроченої заборгованості.

Також 26.07.2017 року між АТ «Ідея Банк» та відповідачем ОСОБА_1 було укладено Угоду про відкриття кредитної лінії та обслуговування кредитної картки №С16.116.75604. За умовами даного договору банк надав відповідачу кредит, шляхом встановлення відновлювальної кредитної лінії по рахунку. Максимальний ліміт кредитної лінії встановлюється у розмірі 200 000,00 грн. Ліміт кредитної лінії, доступний клієнту на момент укладення угоди, становить 11 000,00 грн. Відсоткова ставка за користування коштами кредитної лінії становить 48,00% річних. Підписанням відповідного кредитного договору відповідач приєднався до Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб.

На виконання умов вищевказаного договору АТ «Ідея Банк» свої зобов`язання по видачі відповідних сум кредиту виконав повністю. Відповідач виконував взяті на себе зобов`язання з істотним порушенням умов договору, сплачуючи поточні щомісячні платежі з простроченням дати їх сплати, сплачуючи щомісячні платежі не в повному обсязі та/або не сплачуючи взагалі, що спричинило виникнення простроченої заборгованості.

25.07.2023 року між АТ «Ідея Банк» та ТОВ «Свеа Фінанс» (попередня назва «Росвен Інвест Україна») було укладено договір факторингу №01.02-31/23, відповідно до умов якого АТ «Ідея Банк» відступило свої права вимоги, а ТОВ «СВЕА ФІНАНС» набуло право вимоги за первинними договорами, в розмірі заборгованостей боржників перед АТ «Ідея Банк», визначеними в реєстрі боржників. В тому числі за даним договором факторингу ТОВ «СВЕА ФІНАНС» було відступлено право вимоги за заборгованістю ОСОБА_1 перед АТ «Ідея Банк» за договорами №Р29.21818.005448303 та №С16.116.75604.

Згідно розрахунку заборгованості по кредитному договору №Р29.21818.005448303 заборгованість відповідача перед позивачем становить: заборгованість за основним боргом 20654,51 грн.; заборгованість за відсотками 9997,00 грн.; заборгованість за іншими процентними платежами 38568,48 грн., в загальному заборгованість 69219,97грн. Згідно розрахунку заборгованості по кредитному договору № С16.116.75604 заборгованість відповідача перед позивачем становить: заборгованість за основним боргом 13118,71 грн.; заборгованість за відсотками 20 828,32,00 грн.; в загальному заборгованість 33 947,03 грн.

Тому позивач змушений звернутися до суду та просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитними договорами №Р29.21818.005448303 та №С16.116.75604 у сумарному розмірі 103 167,00грн., а також 2422,40 грн. судового збору.

Ухвалою Калуського міськрайонного суду від 26.11.2024 року відкрито провадження у справі, розгляд справи вирішено проводити в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін.

Копія ухвали про відкриття провадження у справі у передбаченому законом порядку надсилалася відповідачу на адресу його місця реєстрації. Проте поштове відправлення було повернуто на адресу суду, а тому, з огляду на положення п.4 ч.8 ст.128 ЦПК України, оскільки ухвала надсилалася за зареєстрованим місцем проживання відповідача та відповідач не повідомив суду іншої адреси, вважається, що відповідачу належним чином вручено вказані документи.

Проте у строк, встановлений в ухвалі про відкриття провадження у справі, відповідачем не надано відзиву на позов без поважних причин, тобто своїм правом подати відзив на позовну заяву відповідач не скористався. Тому, відповідно до вимог ч. 8 ст. 178 ЦПК України, суд вирішує спір за наявними матеріалами справи.

Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного висновку.

Судом встановлено, що 04.07.2019 року між АТ «Ідея Банк», ТОВ «Нью Файненс Сервіс» та ОСОБА_1 було укладено договір кредиту та страхування №Р29.21818.005448303. Відповідно до розділу 1 Кредитного договору банк надає позичальнику кредит у розмірі 39 778,00 грн. для власних потреб. Кредит надається строком на 12 місяців, кредитним договором встановлено розмір процентної ставки 15,5% річних.

Також 26.07.2017 року між Акціонерним товариством «Ідея Банк» та відповідачем ОСОБА_1 було укладено угоду №С16.116.75604 про відкриття кредитної лінії та обслуговування кредитної картки. П.3 даної угоди передбачено, що банк надає клієнту кредит, шляхом встановлення відновлювальної кредитної лінії по поточному рахунку на наступних умовах: максимальний ліміт кредитної лінії встановлюється у розмірі 200 000,00 грн.; ліміт кредитної лінії, доступний клієнту на момент укладення угоди, становить 11 000,00 грн.; відсоткова ставка за користування коштами кредитної лінії становить 48,00% річних.

Відповідно до п.5.11 договору згідно із Законом України «Про споживче кредитування» реальна річна процентна ставка складає 59,17% річних. Загальна вартість кредитної лінії складає 382,70 грн. за кожні 1000,00 грн. використаної кредитної лінії. Вказані показники діють за умови своєчасного погашення клієнтом грошових зобов`язань за угодою, за дії процентної ставки, вказаної в п.3.3. угоди.

Матеріалами справи встановлено, що 25.07.2023 року між АТ «Ідея Банк» та ТОВ «Свеа Фінанс» (попереднє найменування «Росвен Інвест Україна») було укладено договір факторингу №01.02-31/23, за умовами якого АТ «Ідея Банк» передає (відступає) фактору (ТОВ «Свеа Фінанс») свої права вимоги, а фактор набуває права вимоги клієнта за первинними договорами та в їх оплату зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження клієнта за плату та на умовах, визначених цим договором. Права вимоги, які клієнт відступає фактору за цим договором, відступаються (передаються) в розмірі заборгованості боржників перед клієнтом та визначені в Реєстрі боржників, що підписуються сторонами.

З витягу з Реєстру боржників №2 до договору факторингу №01.02-31/23 від 25.07.2023рокувбачається, що АТ «Ідея Банк» відступило, а ТОВ «Свеа Фінанс» (попереднє найменування «Росвен Інвест Україна») прийняло право вимоги до відповідача за договором №Р29.21818.005448303 від 04.07.2019 року та за договором №С16.116.75604 від 26.07.2017 року.

Відповідно до п.1 ч.1 ст. 512 Цивільного кодексу України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги)

Згідно ч.1 ст. 513 Цивільного кодексу України правочин щодо заміни кредитора у зобов`язанні вчиняється у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов`язання, право вимоги за яким передається новому кредиторові.

Частина 1 статті 514 ЦКУ зазначає, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

В силу ч.1 ст. 517 ЦКУ первісний кредитор у зобов`язанні повинен передати новому кредиторові документи, які засвідчують права, що передаються, та інформацію, яка є важливою для їх здійснення

Відповідно до ч.1 ст.1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).

Таким чином, ТОВ «Свеа Фінанс» набуло право вимоги за договором №Р29.21818.005448303 від 04.07.2019 року та за договором №С16.116.75604 від 26.07.2017 року.

Статтею 599 ЦК України визначено, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

За частиною 1 статті 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

Відповідно до статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобов`язується надати грошові кошти позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до вимог статей 525-526, 530, 1050 ЦК України, зобов`язання повинні виконуватися належним чином і в установлений строк відповідно до вказівок закону, договору, одностороння відмова від виконання зобов`язань не допускається, тому позичальник зобов`язаний своєчасно вносити плату за користування грошима.

З розрахунку заборгованості по позичальнику ОСОБА_1 вбачається, що сума заборгованості за договором №С16.116.75604 від 26.07.2017 рокустановить 33947,03 грн., з яких 13118,71 грн. основна сума боргу, 20828,32 заборгованість за нарахованими та несплаченими процентами. Вказаний розрахунок відповідає умовам кредитного договору. Розмір процентів за користування кредитними коштами сторонами договору визначено за спільною згодою, що відповідає принципу свободи договору, закріпленому ст.627 ЦК України. З боку відповідача не надано до суду жодних пояснень, заперечень та відзиву щодо позовних вимог позивача, а також у відповідності до вимог ст. 81 ЦПК України жодного належного та допустимого доказу в спростування доводів позивача щодо нарахованих сум.

Таким чином, вимоги позивача про стягнення з відповідача 33947,03 грн. заборгованості за договором № С16.116.75604 від 26.07.2017 року є обгрунтованими та підлягають задоволенню.

Щодо вимог про стягнення з відповідача заборгованості за договором №Р29.21818.005448303 від 04.07.2019 року. Відповідно до довідки-розрахунку заборгованості за кредитом № Р29.21818.005448303 від 04.07.2019 року розрахунок боргу станом на 25.07.2023 року: складає 69219,97 грн., з яких: заборгованість за основним боргом 20654,51 грн.; заборгованість за відсотками 9997,00 грн.; заборгованість за іншими процентними платежами 38568,48 грн.

Відповідно до п.1.5 вказаного договору під час користування кредитом банк надає позичальнику послуги з щомісячного обслуговування кредитної заборгованості, що визначені цим договором та договором комплексного банківського обслуговування фізичних осіб, за надання яких встановлена плата відповідно до п.5 додатку №1 як «Плата за обслуговування кредитної заборгованості». Комісійна винагорода за переказ коштів та приймання готівки з подальшим зарахуванням на рахунки в банку, інші комісії за відкриття і введення рахунку, сплачуються згідно діючих тарифів банку.

Згідно з п.4 кредитного договору сторони дійшли згоди про те, що в додатку №1, що є невід`ємною частиною договору, викладено: детальний розпис складових загальної вартості кредиту та реальної річної відсоткової ставки; графік платежів з поверненням кредиту, сплати процентів за його користування, сум комісійної винагороди та інших платежів за договором.

Відповідно до п. 5 додатку №1 до кредитного договору (Паспорту споживчого кредиту) позичальник змушений сплачувати банку «Плату за обслуговування кредитної заборгованості» в розмірі 2,75% щомісячно від початкової суми кредиту.

Відповідно до п.9.8.2 Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб, затвердженого протоколом засідання Правління №03/06-02 від 06/03/2019 року плата за обслуговування кредитної заборгованості включає в себе:

-надання інформації за рахунками позичальника з використанням телефонних каналів зв`язку, а саме зі стаціонарних телефонів по Україні, в Контакт-центрі банку, шляхом направлення СМС-повідомлень щодо суми платежу за цим договором, щодо зарахування платежу в погашення заборгованості за кредитом тощо;

-надання інформації по рахунку позичальника із використанням засобів електронного зв`язку, шляхом направлення інформації про стан рахунку на адресу електронної пошти позичальника;

-опрацювання запитів позичальника, що направлені банку позичальником із використанням різних каналів зв`язку тощо.

Частиною 1 статті 11 Закону України «Про споживче кредитування» встановлено, що після укладення договору про споживчий кредит кредитодавець на вимогу споживача, але не частіше одного разу на місяць, у порядку та на умовах, передбачених договором про споживчий кредит, безоплатно повідомляє йому інформацію про поточний розмір його заборгованості, розмір суми кредиту, повернутої кредитодавцю, надає виписку з рахунку/рахунків (за їх наявності) щодо погашення заборгованості, зокрема інформацію про платежі за цим договором, які сплачені, які належить сплатити, дати сплати або періоди у часі та умови сплати таких сум (за можливості зазначення таких умов у виписці), а також іншу інформацію, надання якої передбачено цим Законом, іншими актами законодавства, а також договором про споживчий кредит.

Відповідно до пункту 4 частини першої статті 1 Закону України «Про споживче кредитування» загальні витрати за споживчим кредитом - витрати споживача, включаючи проценти за користування кредитом, комісії та інші обов`язкові платежі за додаткові та супутні послуги кредитодавця та кредитного посередника (за наявності), для отримання, обслуговування і повернення кредиту.

Відповідно до частини другої статті 8 Закону України «Про споживче кредитування» до загальних витрат за споживчим кредитом включаються, зокрема, комісії кредитодавця, пов`язані з наданням, обслуговуванням і поверненням кредиту, у тому числі комісії за обслуговування кредитної заборгованості, розрахунково-касове обслуговування, юридичне оформлення тощо.

Таким чином, Законом України «Про споживче кредитування» безпосередньо передбачено право банку встановлювати у кредитному договорі комісію за обслуговування кредиту.

На виконання вимог, у тому числі, пункту 4 частини першої статті 1 та частини другої статті 8 Закону України «Про споживче кредитування» Правління Національного банку України постановою від 8 червня 2017 року № 49 затвердило Правила розрахунку банками України загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит (далі - Правила про споживчий кредит). Цією ж постановою визнано такою, що втратила чинність, постанову Правління Національного банку України від 10 травня 2007 року № 168 «Про затвердження Правил надання банками України інформації споживачу про умови кредитування та сукупну вартість кредиту».

Відповідно до пункту 5 Правил про споживчий кредит банк надає споживачу детальний розпис складових загальної вартості кредиту у вигляді графіка платежів (згідно зі строковістю, зазначеною у договорі про споживчий кредит, - щомісяця, щокварталу тощо) у розрізі сум погашення основного боргу, сплати процентів за користування кредитом, вартості всіх додаткових та супутніх послуг банку та кредитного посередника (за наявності) за кожним платіжним періодом, за формою, наведеною в додатку 2 до цих Правил.

Банк має право обчислювати загальні витрати за споживчим кредитом, базуючись на припущенні, що платежі за послуги банку залишатимуться незмінними та застосовуватимуться протягом строку дії договору про споживчий кредит, якщо договір про споживчий кредит містить умови, що дозволяють зміну процентної ставки та/або інших платежів за послуги банку, включених до загальних витрат за споживчим кредитом, і така зміна не може бути визначена на момент обчислення загальної вартості кредиту та реальної річної процентної ставки (пункт 8 Правил про споживчий кредит).

Згідно з додатком 1 до Правил про споживчий кредит загальні витрати за споживчим кредитом, тобто витрати споживача, включаючи проценти за користування кредитом, комісії та інші обов`язкові платежі за додаткові та супутні послуги банку (у тому числі за ведення рахунків) та кредитного посередника (за наявності), які сплачуються споживачем і пов`язані з отриманням, обслуговуванням і поверненням кредиту.

Правила про споживчий кредит розроблені й затверджені на виконання вимог Закону України «Про споживче кредитування» та підтверджують правомірність дій банку щодо встановлення у договорі споживчого кредиту комісії за обслуговування кредитної заборгованості.

Разом з тим кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом (частина перша статті 81 ЦПК України).

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів) (частини перша-третя статті 89 ЦПК України).

Позивачем не наданого жодного підтвердження факту надання послуг кредитодавця, які пов`язані з отриманням, обслуговуванням і поверненням кредиту, які надаються позивачу та за які банком встановлена щомісячна комісія за обслуговування кредиту. В п.9.8.2 ДКБОФО плата за обслуговування кредиту включає в себе надання інформації за рахунками позичальника і опрацювання запитів позичальника. При цьому таку інформацію безоплатно позичальник має право отримувати не частіше одного разу на місяць. Тобто, до таких послуг не може бути віднесено щомісячне надання інформації про стан кредиту, яку споживач має право отримувати безоплатно згідно з частинами першою та другою статті 11 Закону України «Про споживче кредитування». Позивач не зазначив та не надав доказів наявності конкретного переліку таких послуг, які надаються більше, ніж один раз на місяць, погодження їх зі споживачем при укладенні кредитного договору, підтверджень факту надання таких послуг в обсязі, що перевищує право споживача за законом. Та обставина, що оплата таких послуг внесена в графік погашення кредиту, не нівелює обов`язок позивача довести позовні вимоги належним чином, оскільки розшифрування таких послуг також не наведено в додатку до договору.

За таких обставин положення п.1.5 договору №Р29.21818.005448303 від 04.07.2019 року та п. 5 додатку №1 до кредитного договору (паспорту споживчого кредиту) щодо обов`язку позичальника щомісячно сплачувати плату за обслуговування кредитної заборгованості є нікчемними відповідно до частин першої та другої статті 11, частини п`ятої статті 12 Закону України «Про споживче кредитування».

Крім того, в матеріалах справи відсутні відомості про те, які саме види платежів були включені позивачем при нарахуванні так званої «заборгованості за іншими процентними платежами». З огляду на нікчемність положень п.1.5 договору №Р29.21818.005448303 від 04.07.2019 року та п. 5 додатку №1 до кредитного договору (паспорту споживчого кредиту) щодо обов`язку позичальника щомісячно сплачувати плату за обслуговування кредитної заборгованості, відсутності розшифрування, що саме входить у нарахування «заборгованості за іншими процентними платежами», вимоги позивача про стягнення з відповідача заборгованості за іншими процентними платежами в розмірі 38568,48 грн. є необгрунтованими.

Таким чином, з відповідача на користь позивача слід стягнути 30 651,51 грн. заборгованості за договором №Р29.21818.005448303 від 04.07.2019 року, з яких: заборгованість за основним боргом 20654,51 грн.; заборгованість за відсотками 9997,00 грн.

Отже, позов слід задоволити частково та стягнути з відповідача на користь позивача 33947,03 грн. заборгованості за договором № С16.116.75604 від 26.07.2017 року та 30 651,51 грн. заборгованості за договором №Р29.21818.005448303 від 04.07.2019 року, а всього 64 598,54 грн. заборгованості.

Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України з відповідача на користь позивача слід стягнути також 1516,80 грн. сплаченого судового збору.

На підставі ст.ст. 512-514,517,1049, 1050 ЦК України, керуючись ст.ст. 141, 259, 263-265 ЦПК України, суд

у х в а л и в:

Позов задоволити частково.

Стягнути із ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Свеа Фінанс» 33947,03 грн. заборгованості за договором № С16.116.75604 від 26.07.2017 року та 30 651,51 грн. заборгованості за договором №Р29.21818.005448303 від 04.07.2019 року, а всього 64 598,54 грн. заборгованості , а також 1516,80 грн. сплаченого судового збору.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Івано-Франківського апеляційного суду протягом тридцяти днів, з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повний текст судового рішення складено 20.12.2024 року.

Суддя Володимир ОНУШКАНИЧ