Справа № 444/1124/24
Провадження № 2/444/628/2024
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 травня 2024 року Жовківський районний суд Львівської області у складі:

головуючий суддя Оприск З. Л.

секретар судового засідання Гнідець В.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Жовкві Львівської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ), ОСОБА_2 ( АДРЕСА_1 ) до Куликівської селищної ради (пл. Незалежності, 27, смт. Куликів, Львівський р-н, Львівська обл.), ОСОБА_3 ( АДРЕСА_2 ), третя особа Жовківська державна нотаріальна контора, про визнання права власності на нерухоме майно,

В С Т А Н О В И В:

19.03.2024 року справу за даною позовною заявою прийнято до розгляду та відкрито у ній провадження.

26.04.2024 року підготовче провадження по справі закрито та призначено справу до судового розгляду.

Позивачі звернулися до суду із позовом про визнання права власності, мотивуючи свої вимоги наступним. ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_4 . Після смерті ОСОБА_4 залишилося наступне спадкове майно - 1/4 частина житлового будинок АДРЕСА_1 . ОСОБА_4 08.12.1999 року склала в користь ОСОБА_1 заповіт. ОСОБА_1 являвся сином померлої ОСОБА_4 . ОСОБА_5 змінила своє прізвище на « ОСОБА_6 ». Спадщину після смерті ОСОБА_4 прийняв її син ОСОБА_1 . Право власності на житловий будинок АДРЕСА_1 зареєстровано на праві колгоспного двору, головою якого була ОСОБА_4 . ОСОБА_1 звертався до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_4 , однак нотаріус в письмовій формі йому відмовила у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на житловий будинок, оскільки його батько та мати такого права належним чином не зареєстрували. Просили визнати за ОСОБА_1 право власності на 2/4 частини житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами по АДРЕСА_1 , в тому числі 1/4 частини в порядку спадкування після смерті ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 ; Визнати за ОСОБА_2 право власності на 1/4 частину житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами по АДРЕСА_1 .

Відповідач ОСОБА_3 подала відзив на позов, в якому позовні вимоги визнала.

Позивачі в судове засідання не з`явилися, хоча були належним чином повідомлені про час та місце його проведення, однак клопотали про розгляд справи за їхньої відсутності.

Представники відповідача та третьої особи в судове засідання не з`явилися, хоч про час та місце розгляду справи були належним чином повідомлені, однак подали заяви про розгляд справи за їхньої відсутності, проти задоволення позовних вимог не заперечили.

Оскільки сторони в судове засідання не прибули, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксація судового засідання з допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

У судовому засіданні було досліджено наявні в матеріалах справи письмові докази. Дослідивши у судовому засіданні та оцінивши докази, якими обґрунтовувались позовні вимоги, судом встановлено наступне.

З копії свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 вбачається, що матір`ю ОСОБА_1 є ОСОБА_5 , ОСОБА_7 батьком.

З копії свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 вбачається, що матір`ю ОСОБА_8 є ОСОБА_9 , ОСОБА_10 батьком.

З копії свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_3 вбачається, що ОСОБА_8 у зв`язку із укладенням шлюбу змінила прізвище на ОСОБА_11 .

Відповідно до виписки з погосподарської книги Надичівської сільської ради станом на 15.04.1991 року в АДРЕСА_1 членами колгоспного двору були такі громадяни: ОСОБА_4 ; ОСОБА_1 ; ОСОБА_9 ; ОСОБА_8 .

З копії довідки КП «Червоноградське МБТІ» № 3632 від 17.08.2023 року вбачається, що станом на 31.12.2012 року спірний будинок зареєстрований за ОСОБА_4 на підставі дублікату свідоцтва про право власності, виданого виконкомом Надичівської сільської ради 17.03.2009 року, згідно рішення виконкому Надичівської сільської ради № 10 від 27.11.2008 року, замість втраченого свідоцтва про право власності колгоспного двору, головою якого є ОСОБА_4 .

З копії заповіту від 08.12.1999 року вбачається, що ОСОБА_4 склала в користь ОСОБА_1 заповіт, який посвідчено секретарем Надичівської сільської ради та зареєстровано в реєстрі за № 72, та яким вона заповіла йому все своє майно.

ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_4 , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_4 .

З постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 23.01.2024 року № 74/01-16 вбачається, що нотаріус у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом позивачу відмовив з підстави того, що частка померлих в майні двору не визначена.

З копії спадкової справи № 390/2019, яка зареєстрована після смерті ОСОБА_4 , вбачається, що така відкрита за заявою ОСОБА_1 . З копії довідки № 1356 від 16.09.2019 року, виданої Надичівською сільською радою, вбачається, що ОСОБА_1 проживав разом із померлою мамою ОСОБА_4 до дня її смерті ІНФОРМАЦІЯ_2 і такі вели спільне господарство. Відповідно до виписки з погосподарської книги Надичівської сільської ради станом на 30.06.1990 року в АДРЕСА_1 членами колгоспного двору були такі громадяни: ОСОБА_5 ; ОСОБА_1 ; ОСОБА_9 ; ОСОБА_8 . З копії рішення Куликівської селищної ради № 7 від 21.06.2023 року вбачається, що вирішено провести розподіл часток спірного колгоспного двору по частині: ОСОБА_4 , ОСОБА_9 , ОСОБА_1 , ОСОБА_8 .

Дослідивши та проаналізувавши в сукупності всі докази, з`ясувавши дійсні обставини справи, суд приходить до наступного висновку.

Згідно з ч. 1 ст. 4 Цивільного процесуального кодексу України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно із ч.1 ст. 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Відповідно до ч.1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до ст. ст. 81, 82 Цивільного процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.Обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання.

Відповідно до ст.112 ЦК УРСР (в редакції, чинній на 14.04.1991 року) майно може належати на праві спільної власності двом або кільком колгоспам чи іншим кооперативним та іншим громадським організаціям, або державі і одному чи кільком колгоспам або іншим кооперативним та іншим громадським організаціям, або двом чи кільком громадянам. Розрізняється спільна власність з визначенням часток (часткова власність) або без визначення часток (сумісна власність).

Відповідно до ч.1 ст.120 ЦК УРСР (в редакції, чинній на 14.04.1991 року) майно колгоспного двору належить його членам на праві сумісної власності.

Відповідно до роз`яснень, викладених в п.п. «а», «б», «г» п.6 Постанови Пленуму Верховного суду України № 20 від 22.12.1995 року "Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності", положення статей 17, 18 Закону "Про власність" щодо спільної сумісної власності поширюються на правовідносини, які виникли після введення в дію цього Закону (з 15 квітня 1991 року). До правовідносин, що виникли раніше, застосовується діюче на той час законодавство. Зокрема, спори щодо майна колишнього колгоспного двору, яке було придбане до 15 квітня 1991 року, мають вирішуватися за нормами, ще регулювали власність цього двору. Згідно зі ст. 4 Постанови Верховної Ради України "Про введення в дію Закону "Про власність" загальні правила спадкування щодо частки члена колгоспного двору в майні двору застосовуються з 1 липня 1990 року. При спадкуванні після смерті останнього члена колгоспного двору, що мала місце до цієї дати, частка в майні двору, належна особі, яка вибула з членів двору, але не втратила на неї права на час смерті останнього члена двору, не входить до спадкового майна. Право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні. Розмір частки члена двору визначається виходячи з рівності часток усіх його членів, включаючи неповнолітніх та непрацездатних. Частку працездатного члена двору може бути зменшено або відмовлено у її виділенні при недовгочасному його перебуванні у складі двору або незначній участі працею чи коштами в господарстві двору. Особам, які вибули з членів двору, але не втратили права на частку в його майні, вона визначається виходячи з того майна двору, яке було на час їх вибуття і яке збереглося.

Порядок ведення погосподарського обліку в сільських радах визначався Вказівками по веденню погосподарського обліку в сільських Радах народних депутатів, затвердженими постановою Державного комітету статистики СРСР від 12 травня 1985 року № 5-24/26, а згодом Вказівками, затвердженими постановою Держкомстату СРСР від 25 травня 1990 року № 69.

Пунктом 13 Постанови Пленуму Верховного Суду України №4 від 24.06.1983 року із змінами, внесеними згідно постанови ПВС України №13 від 25.12.1992 року, № 15 від 25.05.1998 року передбачено, що правила ст.563 ЦК про те, що спадщина на майно

колгоспного двору відкривається лише після смерті останнього його члена, поширюється на випадки припинення колгоспного двору лише з цих підстав до 1 липня 1990 р. При припиненні двору з інших підстав (перетворення колгоспу у радгосп, виходу з колгоспу членів двору тощо), а також в разі смерті члена двору після 30 червня 1990 р. спадщина на відповідну частку майна колгоспного двору (майна, що збереглося), відкривається після смерті кожного з його колишніх членів.

Судом встановлено, що станом на 15.04.1991 р. ОСОБА_4 , ОСОБА_1 , ОСОБА_9 , ОСОБА_12 не втратили права на частку в майні колгоспного типу двору за адресою: АДРЕСА_1 .

Спадщина після померлої ОСОБА_4 відкрилась ІНФОРМАЦІЯ_1 , тому до даних правовідносин потрібно застосовувати відповідні правила Цивільного кодексу України 2003 року.

Відповідно до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Відповідно до ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою.

Відповідно до ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Згідно ст. 1216-1218 ЦК України до складу спадщини входять всі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до ч.3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Відповідно до ч.1 ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини.

При встановленні кола спадкоємців, які прийняли спадщину суд бере до уваги копію довідки № 1356 від 16.09.2019 року, виданої Надичівською сільською радою, з якої вбачається, що ОСОБА_1 проживав разом із померлою мамою ОСОБА_4 до дня її смерті ІНФОРМАЦІЯ_2 і такі вели спільне господарство.

Таким чином встановлено, що позивач ОСОБА_1 прийняв спадщину після смерті ОСОБА_4 .

За таких обставин позовні вимоги потрібно задовольнити повністю.

Інших фактичних даних, які мають значення для вирішення справи немає.

Керуючись ст.112, 120 ЦК УРСР, ст.ст. 4, 5, 13, 81, 82, 141, 200, 247, 258-259, 264-265, 354 ЦПК України, ст.ст. 1216, 1217, 1218, 1220, 1268, 1271 ЦК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити повністю.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на 2/4 частини житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами по АДРЕСА_1 , в тому числі 1/4 частини в порядку спадкування після смерті ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Визнати за ОСОБА_2 право власності на 1/4 частину житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами по АДРЕСА_1 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Апеляційна скарга подається до Львівського апеляційного суду.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Головуючий Оприск З. Л.