Єдиний унікальний номер справи № 755/447/23
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 грудня 2024 року місто Київ

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді Журби С.О.,

суддів Писаної Т.О., Приходька К.П.,

за участю секретаря Павлової В.В.,

розглянувши справу за апеляційною скаргою товариства з обмеженою відповідальністю «Євро-Реконструкція» на заочне рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 07 серпня 2024 року за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Євро-Реконструкція» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про стягнення заборгованості,

В С Т А Н О В И В:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Євро-Реконструкція» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про стягнення заборгованості.

Позовні вимоги обґрунтовувало тим, що надання послуг з централізованого опалення в будинку АДРЕСА_1 здійснюється ТОВ «Євро-Реконструкція» на підставі ліцензії від 01 червня 2012 року № 198. ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 є споживачами послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води, за адресою: АДРЕСА_1 . Однак, відповідачі з жовтня 2015 року своєчасно не вносили плату за отриманні послуги з централізованого опалення/постачання теплової енергії та з червня 2015 року за отримані послуги з гарячого водопостачання, в результаті чого утворилася заборгованість станом на 23 лютого 2022 року в розмірі 101 447,59 гривень, з яких заборгованість з централізованого опалення/постачання теплової енергії становить 42 171,06 гривень та заборгованість із сплати послуг за гаряче водопостачання в розмірі 59 276,53 гривень, що є предметом спору.

У зв`язку з викладеним, позивач просив суд стягнути солідарно з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 заборгованість за послуги з централізованого опалення/постачання теплової енергії та постачання гарячої води в розмірі 101 447,59 грн., інфляційну складову боргу в розмірі 23 183,52 грн., 3% річних у розмірі 9 355,07 грн., судовий збір в розмірі 2 481,00 гривень.

23 січня 2023 року Дніпровським районним судом міста Києва постановлено ухвалу про повернення позовної заяви суб`єкту звернення.

01 березня 2024 року Київським апеляційним судом винесено постанову, якою апеляційну скаргу адвоката Гречан Марини Василівни, подану в інтересах товариства з обмеженою відповідальністю «Євро-Реконструкція», задоволено. Ухвалу Дніпровського районного суду міста Києва від 23 січня 2023 року скасовано та направлено справу до суду першої інстанції для продовження розгляду.

09 квітня 2024 року Дніпровським районним судом міста Києва відкрито провадження у цивільній справі в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін.

Заочним рішенням Дніпровського районного суду м. Києва від 07 серпня 2024 року позов задоволено частково, стягнуто солідарно із ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_4 на користь товариства з обмеженою відповідальністю «ЄВРО-РЕКОНСТРУКЦІЯ» заборгованість за послуги з постачання централізованого опалення/постачання теплової енергії та за послуги з гарячого водопостачання в розмірі 101 447,59 грн., інфляційну складову боргу в розмірі 10 456,41 грн., та 3% річних у розмірі 4 318,38 грн., а всього на загальну суму 116 222 (сто шістнадцять тисяч двісті двадцять дві) гривні 38 копійок.; в іншій частині позовних вимог відмовлено; стягнуто з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_4 на користь позивача судові витрати по сплаті судового збору в рівних частках в розмірі 827,00 грн., з кожного відповідача.

Не погоджуючись із вказаним рішенням суду, 22.08.2024 року позивач направив апеляційну скаргу, в якій зазначив, що оскаржуване рішення вважає незаконним та таким, що ухвалене з порушенням норм процесуального права та з неправильним застосуванням норм матеріального права. У зв`язку з цим апелянт просив апеляційний суд оскаржуване рішення скасувати та ухвалити нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити в повному обсязі. Стягнути солідарно з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 заборгованість за послуги з постачання гарячої води та послуги з постачання теплової енергії (централізоване опалення) в розмірі 133 986, 18 грн., інфляційну складову боргу (станом на 23.02.2022 року) в розмірі 23 183,52 грн., 3% річних (станом на 23.02.2022 року) в розмірі 9 355, 07 грн., судовий збір в розмірі 2 481 грн., 2 684 грн, 4 026 грн., за подання позовної заяви та апеляційних скарг на ухвалу Дніпровського районного суду міста Києва від 23.01.2023 року та заочне рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 07.01.2024 року.

11 жовтня 2024 року надійшло клопотання про розгляд справи без участі представника позивача.

Станом на день розгляду справи відзив на апеляційну скаргу не надходив.

У судове засідання, призначене на 12.12.2024 року, сторони не з`явилися, про розгляд справи були належним чином повідомлені, про причини неявки суд не повідомляли, клопотання про відкладення розгляду справи до суду не направляли.

На підставі ст. 372 ЦПК України колегія суддів дійшла висновку про можливість розгляду справи за відсутності сторін, що не з`явились, оскільки відкладення розгляду справи є правом та прерогативою суду, основною умовою для якого є не відсутність у судовому засіданні представника чи сторони, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні.

Аналогічного висновку дійшов Верховний Суд у постанові від 24 січня 2018 року у справі №907/425/16.

Згідно вимог ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими (за умови дотримання відповідної процедури та наявності передбачених законом підстав) доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Положеннями ст. 263 ЦПК України встановлено, що судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів дійшла висновку про задоволення апеляційної скарги.

Суд першої інстанції, задовольняючи частково позовні вимоги зазначив, що зважаючи на те, що на території України з 12 березня 2020 року було запроваджено карантин, на період дії якого Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на запобігання виникненню і поширенню коронавірусної хвороби (СОVID-19)» (№530-ІХ від 17 березня 2020 року) заборонено нарахування та стягнення неустойки (штрафів, пені) за несвоєчасне здійснення платежів за житлово-комунальні послуги, нарахування та стягнення судом 3% річних та інфляційних втрат за період березня 2020 по дату завершення нарахування зобов`язань згідно розрахунку заборгованості - лютий 2022 року на суму боргу за надані послуги, є помилковим та порушує норми матеріального права.

Беручи до уваги наявну заборгованість у відповідачів, позивачем правомірно заявлено вимоги про нарахування сум передбачених статтею 625 Цивільного кодексу України, тому суд присуджує стягнути солідарно ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_4 інфляційні втрати в розмірі 10 456,41 гривень та 3 % річних 4 318,38 гривень за період по березень 2020 року.

Колегія суддів не погоджується з вказаними висновками суду першої інстанції з огляду на таке.

На території України з 12 березня 2020 року запроваджено карантин, на період дії якого Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на запобігання виникненню і поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19)» (№530-IX від 17 березня 2020 року) заборонено нарахування та стягнення неустойки (штрафів, пені) за несвоєчасне здійснення платежів за житлово-комунальні послуги.

При цьому, відповідно до на приписів п.п.4 п. 3 розділу ІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на запобігання виникненню і поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19)», вони стосуються заборони нарахування саме неустойки (штрафу та пені), як одного із способів забезпечення виконання грошового зобов`язання (ст.ст. 549-552 ЦК України).

В той же час 3% річних та інфляційні втрати, які передбачені ст.625 ЦК України, не є неустойкою, а є особливою мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов`язання, яка має компенсаційний характер. Така позиція, висловлена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 04 лютого 2020 року №912/1120/16, від 19 червня 2019 року №703/2718/16-ц, від 08 листопада 2019 року №127/15672/16-ц, від 18 березня 2020 року №902/417/18.

Зважаючи на викладене, обмеження, встановлені п.п.4 п. 3 розділу ІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на запобігання виникненню і поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19)», на вказані нарахування не розповсюджуються.

Відповідно до ст. 509 ЦК України, зобов`язанням є право відношенням, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну лію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Відповідно до статей 525, 526 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання не допускається.

Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту та інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ст. 629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ч. 1 ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Таким чином, нараховані ТОВ «Євро-Реконструкція» 3% річних та інфляційні втрати не є стягненням неустойки (штрафів, пені), нарахування яких обмежено згідно вимог Закону України від 17 березня 2020 року №530-1Х «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на запобігання виникненню і поширенню коронавірусної хвороби», а відповідно нараховані правомірно.

Відповідно до ст. 374 ЦПК України, суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.

Згідно зі ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: 1) неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; 4) порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Враховуючи наведене та доводи апеляційної скарги, колегія суддів доходить висновку про наявність обґрунтованих правових підстав для зміни оскаржуваного рішення суду в частині суми стягнутої з відповідачів інфляційної складової боргу та 3% річних, з ухваленням в цій частині нового судового рішення про задоволення цих позовних вимог в повному обсязі.

Згідно з ч. 13 ст. 141 ЦПК України, якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

З урахуванням того, що апеляційна скарга задоволена судом в повному обсязі, то з відповідачів на користь ТОВ «Євро-Реконструкція» слід стягнути судовий збір за подання позовної заяви у розмірі 2481, 00 грн, судовий збір за подання апеляційної скарги від 07.11.2023 року на ухвалу Дніпровського районного суду м. Києва від 23 січня 2023 року у розмірі 2684, 00 грн та судовий збір за подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції у розмірі 4026, 00 грн, а всього 9 355, 07 грн по 3 063 грн. 67 коп. з кожного.

Керуючись ст.ст. 367, 374, 376, 382 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю «Євро-Реконструкція»задовольнити.

Заочне рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 07 серпня 2024 року змінити.

Стягнути солідарно із ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_1 , адреса місця реєстрації: АДРЕСА_1 ), ОСОБА_2 (РНОКПП: НОМЕР_2 , адреса місця реєстрації: АДРЕСА_1 .), ОСОБА_4 (адреса місця реєстрації: АДРЕСА_1 ) на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Євро-Реконструкція» (, адреса: м. Київ, вул. Гната Хоткевича, 20) заборгованість за послуги з постачання централізованого опалення/постачання теплової енергії та за послуги з гарячого водопостачання в розмірі 133 986 (сто тридцять три тисячі дев`ятсот вісімдесят шість) грн. 18 коп., інфляційну складову боргу в розмірі 23 183 (двадцять три тисячі сто вісімдесят три) грн. 52 коп., та 3% річних у розмірі 9 355 (дев`ять тисяч триста п`ятдесят п`ять) грн. 07 коп.

Стягнути із ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 ), ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_2 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 .), ОСОБА_4 (адреса реєстрації: АДРЕСА_1 ) на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Євро-Реконструкція» (, адреса: м. Київ, вул. Гната Хоткевича, 20) судовий збір в розмірі по 3 063 (три тисячі шістдесят три) грн. 67 коп. з кожного.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Головуючий С.О. Журба

Судді Т.О. Писана

К.П. Приходько