Справа №521/4041/15-ц
Провадження №6/521/313/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 травня 2024 року м. Одеса

Малиновський районний суд міста Одеси у складі:

головуючого судді Мурзенко М.В.,

при секретарі Корнієнко Л.В.,

за участі представника відповідача адвоката Єргієва Д. І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Одесі заяву представника ОСОБА_1 про визнання виконавчого листа по цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення боргу, таким, що не підлягає виконанню,

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Малиновського районного суду м. Одеси перебувала цивільна справа за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення боргу.

05 квітня 2024 року до Малиновського районного суду м. Одеси звернувся представник ОСОБА_1 з заявою, у якій просив суд визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий лист, виданий на підставі рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 12 травня 2015 року у справі № 521/4041/15-ц про стягнення з ОСОБА_1 суми боргу у загальному розмірі 70 100,68 грн.

Заява обґрунтована тим, що відповідно до інформації, наявній у Державному реєстре речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна наявний арешт нерухомого майна, на все майно ОСОБА_1 (номер запису про обтяження 10654655). Підставою такого арешту вказано постанову Другого Малиновського відділу державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції б/н від 3 серпня 2015 року, про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, видавником зазначений ОСОБА_3 . При цьому у зазначеному витязі прізвище ім`я та по-батькові особи, майно/права якої обмежуються вказані як « ОСОБА_4 ». За інформацією із Єдиного реєстру боржників за пошуком по прізвищу, ім`я та по- батькові « ОСОБА_1 », « ОСОБА_4 », « ОСОБА_1 », « ОСОБА_4 » відомості щодо боржника відсутні. Також відсутня інформація за пошуком виконавчих проваджень в Автоматизованій системі виконавчих проваджень за критерієм пошуку по прізвищу, ім`я та по-батькові « ОСОБА_4 », « ОСОБА_1 », « ОСОБА_4 » із зазначенням дати народження особи. За запитом по вірним даним заявника « ОСОБА_1 », ІНФОРМАЦІЯ_1 , у Автоматизованій системі виконавчого провадження наявні відомості про два виконавці провадження, відкритих у 2020 році за заявами стягувачів УПП у Львівській області (виконавче провадження завершено) та ОСОБА_5 (виконавче провадження відкрито). За відомостями, одержаними з сайту «Судова влада України», за критерієм пошуку прізвище ім`я по-батькові « ОСОБА_4 », « ОСОБА_4 » встановлено наявність судової справи № 521/4041/15-ц. Так, рішенням Малиновського районного суду м. Одеси від 12 травня 2015 року задоволено позов ОСОБА_2 до ОСОБА_4 про стягнення грошових коштів у загальному розмірі 70 100,68 грн. Таким чином, строк пред`явлення вказаного виконавчого листа, виданого Малиновським районним судом м. Одеси на підставі вказаного судового рішення, до примусового виконання складає один рік. З огляду на те, що станом до теперішнього часу вказаний виконавчий лист не пред`явлено до примусового виконання, та з дня ухвалення судового рішення та по теперішній час пройшло повних вісім років, заявник вважає, що такий строк сплив, що дає підстави для визнання виконавчого документи таким, що не підлягає виконанню.

У судовому засіданні представник відповідача адвокат Єргієв Д. І. заяву підтримав, просив її задовольнити. З підстав, викладених у заяві.

Інші учасники судового провадження у судове засідання не з`явились, про місце, дату та час судового розгляду повідомлялись належним чином та своєчасно.

Суд, вислухавши пояснення сторони заявника, дослідивши матеріали справи, матеріали електронної справи, приходить до висновку про відмову у задоволенні заяви, виходячи з наступного.

Відповідно до положень статті 432 ЦПК України суд, який видав виконавчий документ, може за заявою стягувача або боржника виправити помилку, допущену при його оформленні або видачі, чи визнати виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню. При цьому метою визнання виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню є унеможливлення подальшого проведення виконавчих дій за цим виконавчим документом та закінчення виконавчого провадження (пункт 5 частини першої статті 39 Закону України «Про виконавче провадження»).

Суд визнає виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, якщо його було видано помилково або якщо обов`язок боржника відсутній повністю чи частково у зв`язку з його припиненням, добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин.

Підстави для визнання виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню, можна поділити на дві групи: матеріально-правові та процесуально-правові.

До матеріально-правових підстав для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, можна віднести ті обставини, що свідчать про припинення обов`язку боржника з передбачених законом підстав.

Вказане узгоджується із висновком Верховного Суду у постанові від 09 вересня 2021 року у справі №824/67/20.

У постанові Верховного Суду від 19 січня 2023 року у справі № 824/2/22 зазначено, що процесуальними підставами для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, є обставини, що свідчать про помилкову видачу судом виконавчого листа, зокрема: видача виконавчого листа за рішенням, яке не набрало законної сили (крім тих, що підлягають негайному виконанню); коли виконавчий лист виданий помилково за рішенням, яке взагалі не підлягає примусовому виконанню; видача виконавчого листа на підставі ухвали суду про затвердження мирової угоди, яка не передбачала вжиття будь-яких примусових заходів або можливості її примусового виконання і, як наслідок, видачі виконавчого листа; помилкової видачі виконавчого листа, якщо вже після видачі виконавчого листа у справі рішення суду було скасоване; видачі виконавчого листа двічі з одного й того ж питання у разі віднайдення оригіналу виконавчого листа вже після видачі його дубліката, пред`явлення виконавчого листа до виконання вже після закінчення строку на пред`явлення цього листа до виконання.

У постанові Верховного Суду від 19 січня 2023 року у справі № 824/2/22 вказано, що законодавець не дав чіткого визначення «інших причин» для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, у частині другій статті 432 ЦПК України. При цьому словосполучення «або з інших причин» не стосується припинення обов`язку боржника, який підлягає виконанню, а є іншими причинами, наприклад: в апеляційному чи касаційному порядку скасовано або змінено рішення суду, або ж у зв`язку з нововиявленими обставинами, а виконавчий лист ще не виконаний.

Загальні підстави припинення цивільно-правових зобов`язань містяться у главі 50 розділу І книги п`ятої ЦК України. Так, зобов`язання можуть припинятися внаслідок добровільного виконання обов`язку боржником поза межами виконавчого провадження, припинення зобов`язань переданням відступного, зарахуванням, за домовленістю сторін, прощенням боргу, неможливістю виконання.

Отже, перелік підстав для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, за змістом статті 432 ЦПК України, не є виключним, оскільки передбачає також інші підстави для прийняття такого рішення, ніж прямо зазначені у цій нормі процесуального права.

У зазначеній категорії справ саме на суд покладено обов`язок встановити, з яких підстав може бути визнано виконавчий лист таким, що не підлягає виконанню, з урахуванням права стягувача на повне виконання рішення суду та права боржника на захист від подвійного стягнення. Суд повинен вирішувати ці питання з урахуванням певних обставин справи, дотримуючись балансу інтересів обох сторін виконавчого провадження.

Сутність процедури визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню полягає, насамперед, у встановленні обставин та фактів, що свідчать про відсутність матеріального обов`язку боржника, які виникли після ухвалення судового рішення, або наявність процесуальних підстав, які свідчать про помилкову видачу судом виконавчого листа.

Отже, у судовому засіданні встановлено, що в провадженні Малиновського районного суду м. Одеси перебувала цивільна справа за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення боргу.

Рішенням Малиновського районного суду м. Одеси від 12.05.2015 року позовні вимоги ОСОБА_2 до ОСОБА_4 про стягнення боргу були задоволені. Стягнуто з ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 на користь ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ІПН НОМЕР_1 , суму боргу у загальному розмірі у розмірі 70100 (сімдесят тисяч сто) гривень 68 коп., яка складається із: 52151 (п`ятдесят дві тисячі сто п`ятдесят одна) гривня сума основного боргу; 1474 (одна тисяча чотириста сімдесят чотири) гривні 52 коп. 3% річних від простроченої суми; 16475 (шістнадцять тисяч чотириста сімдесят п`ять) гривень 16 коп. індекс інфляції, та судові витрати у розмірі 701 (сімсот одна) гривня. (а.с.27-29)

Ухвалою судді Малиновського районного суду м. Одеси від 18.12.2015 року вирішено питання щодо виправлення описки у рішенні суду від 12.05.2015 року, а саме, виправлено описку в другому абзаці резолютивної частини тексту рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 12.05.2015 року по цивільній справі №521/4041/15-ц за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_4 про стягнення боргу, замість «… ОСОБА_2 …» - вважати правильним «… ОСОБА_2 …», та замість «… ОСОБА_4 …» - вважати правильним «… ОСОБА_4 …». Виправлено описку у виконавчих листах по справі №№521/4041/15-ц за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_4 про стягнення боргу, виданих Малиновським районним судом м. Одеси, 28.05.2015 року, замість «… ОСОБА_2 …» - вважати правильним «… ОСОБА_2 …», та замість «… ОСОБА_4 …» - вважати правильним «… ОСОБА_4 …». (а.с.36-37)

На виконання рішення суду від 12.05.2015 року Малиновським районним судом м. Одеси 28.05.2015 року було видано виконавчий лист, що підтверджується розпискою ОСОБА_2 за звороті обкладинки справи № 521/4041/15-ц.

Матеріалами справи встановлено, що постановою державного виконавця Малиновського відділу державної виконавчої служби міста Одеси Головного територіального управління юстиції в Одеській області від 28.02.2017 року виконавчий документ № 521/4041/15-ц було повернуто стягувачу на підставі п. 2 ч. 1 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження». (а.с.49-50)

Відповідно до Інформація з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта від 21.03.2024 року, наявної в матеріалах електронної справи, на все майно ОСОБА_1 (номер запису про обтяження 10654655) накладено арешт. Підстава - постанова про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, серія та номер: б/н, виданий 03.08.2015, видавник: ОСОБА_3 , Другий Малиновський відділ державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції, Одеська обл.

З інформації з Єдиного реєстру боржників від 04.04.2024 року вбачається, що відомості відносно ОСОБА_1 відсутні.

З довідки з Автоматизованої системи виконавчих проваджень вбачається, що відомості відносно боржника ОСОБА_1 відсутні.

З довідки з Автоматизованої системи виконавчих проваджень вбачається, що відомості відносно боржника ОСОБА_4 відсутні.

Також. з даних автоматизованої системи виконавчих проваджень наявні відомості про два виконавці провадження, відкритих у 2020 році за заявами стягувачів УПП у Львівській області, та стягувач ОСОБА_5 .

Звертаючись до суду із заявою про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, боржнику необхідно зазначити передбачені процесуальним законом підстави, для того щоб суд мав можливість визнати виконавчий лист таким, що не підлягає виконанню.

Зокрема, це посилання на відсутність повністю чи частково обов`язку боржника погасити перед стягувачем борг у зв`язку з його припиненням, добровільним виконанням, тощо.

Проте, у заяві не наведено жодних доводів, які б дали змогу суду вирішити питання про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню.

Верховний Суд у своїй постанові від 06 листопада 2019 року (справа №593/841/14) дійшов висновку, що відповідно до частин другої, четвертої статті 432 ЦПК України суд, який видав виконавчий лист, може за заявою стягувача або боржника виправити помилку, допущену при його оформленні або видачі, чи визнати виконавчий лист таким, що не підлягає виконанню, та стягнути на користь боржника безпідставно одержане стягувачем за виконавчим листом. Суд ухвалою вносить виправлення до виконавчого листа, а у разі якщо його було видано помилково або якщо обов`язок боржника відсутній повністю чи частково у зв`язку з його припиненням добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин, суд визнає виконавчий лист таким, що не підлягає виконанню повністю або частково.

Аналіз наведених норм дає підстави для висновку, що законодавець встановлює підстави, за яких суд визнає виконавчий лист таким, що не підлягає виконанню, зокрема, у разі якщо його було видано помилково або якщо обов`язок боржника відсутній повністю чи частково у зв`язку з його припиненням добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин.

Порушення строку пред`явлення виконавчого документа до виконання не є підставою для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню.

Встановлення обставин дотримання строків пред`явлення виконавчого документа до виконання підлягає з`ясуванню, зокрема, під час оскарження дій чи бездіяльності державного чи приватного виконавця, пов`язаних з вирішенням питання про відкриття виконавчого провадження, а тому не мають правового значення під час розгляду питання про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню.

Сутність процедури визнання виконавчого документу таким, що не підлягає виконанню полягає, насамперед, у встановленні обставин та фактів, що свідчать про відсутність матеріального обов`язку боржника, які виникли після ухвалення судового рішення (визнання мирової угоди), або наявність процесуальних підстав, які свідчать про помилкову видачу судом виконавчого документу.

Разом з тим, за наявності рішення суду з обов`язком боржника щодо виплати боргу, яке набрало законної сили та підлягає виконанню, боржником при зверненні до суду із заявою про визнання виконавчого документу таким, що не підлягає виконанню, не доведено, що ним було добровільно виконано зазначене рішення суду, внаслідок чого його обов`язок припинився, або його обов`язок, як боржника, припинився з інших причин, передбачених положеннями статті 432 ЦПК України.

Згідно зі статтею 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч.1 ст.1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Суд звертає увагу, що матеріалами справи не встановлено, що боржник погасив наявну перед стягувачем заборгованість.

Положення статті 129-1 Конституції України визначають, що судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Сплив строку для подання виконавчого листа до примусового виконання сам по собі не може бути підставою для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, оскільки стягувач відповідно до ст. 433 ЦПК України, ч. 6 ст. 12 Закону України «Про виконавче провадження», не позбавлений можливості звернутись до суду з заявою про поновлення пропущеного строку.

Пред`явлення виконавчого листа до виконання після закінчення строку на пред`явлення цього листа до виконання є підставою для визнання такого листа таким, що не підлягає виконанню лише у разі, коли у поновленні такого строку стягувачеві було відмовлено.

Враховуючи викладене, суд не вбачає правових підстав для задоволення заяви.

Керуючись ст.ст. 260, 353, 432 ЦПК України суд,-

УХВАЛИВ:

В задоволенні заяви представника ОСОБА_1 про визнання виконавчого листа по цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення боргу, таким, що не підлягає виконанню відмовити.

Ухвала може бути оскаржена учасниками процесу до Одеського апеляційного суду в апеляційному порядку в п`ятнадцятиденний строк з дня складення повного судового рішення.

Повний текст ухвали складений 20.05.2024 року.

Суддя М.В.Мурзенко