н/п 2/490/3223/2024
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 листопада 2024 року м. Миколаїв

Центральний районний суд м. Миколаєва, в складі: головуючого судді Чулуп О.С. за участю секретаря судового засідання Ребрина Д.О. розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Миколаєві в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Паріс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором., -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до Центрального районного суду м. Миколаєва з позовом до відповідача в якому просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором в розмірі 46664,53 грн., що складається з 22004,04 грн. заборгованість за тілом кредиту, 6808,34 грн. заборгованість за процентами, 15384,60 грн. заборгованість за комісією, 433,26 грн. 3% річних за користування грошовими коштами, 1934,29 грн. інфляційні втрати, 100 грн. пеня.

В обґрунтування позову зазначив, що 15.10.2019 між АТ «РВС Банк» та ОСОБА_1 укладено договір про надання споживчого кредиту № 0042230. Позикодавець належним чином виконав свої зобов`язання за договором позики, перерахувавши ОСОБА_1 кредитні кошти, в порядку передбаченому умовами договору на зазначену ним банківську картку. Відповідач зобов`язання за кредитним договором не виконував, внаслідок чого утворилась заборгованість.

28.10.2021 між АТ «РВС Банк» та ТОВ «ФК «Паріс» укладено договір про відступлення прав вимоги №28/10/2021-1, відповідно до умов якого АТ «РВС Банк» відступило ТОВ «ФК «Паріс» право грошової вимоги до позичальників, в тому числі за договором про споживчий кредит № 0042230. Таким чином, ТОВ «ФК «Паріс» наділено правом грошової вимоги до відповідача.

Відповідач правом на подання відзиву нен скористався.

Дослідивши матеріали справи, давши оцінку доказам, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню частково з наступних підстав.

Судом встановлено, що 15.10.2019 між АТ «РВС Банк» та ОСОБА_1 шляхом підписання Заяви-Договору про надання банківської послуги укладено договір № 0042230 про надання споживчого кредиту.

Підписанням цієї заяви відповідач погодився з тим що заява-договір разом з Публічною пропозицією і Паспортом споживчого кредиту та графіком погашення складають договір про надання банківських послуг.

За вказаним договором відповідач отримав 25641,03 грн. кредитних коштів. Строк дії договору становить 24 місяців з процентною ставкою 18 % річних, тип ставки фіксована, разова комісія при видачі кредиту 2,5% від суми наданого кредиту, щомісячна комісія за супроводження кредиту - 3% від суми наданого кредиту.

Згідно меморіального ордеру № 6162 від 16 жовтня 2019 року відповідачу ОСОБА_1 було перераховано кошти в розмірі 25000 грн. Згідно меморіального ордеру № 6164 від 16 жовтня 2019 року відповідачу ОСОБА_1 було перераховано кошти в розмірі 641,03 грн.

28.10.2021 року між АТ «РВС Банк» та ТОВ «ФК «Паріс» укладено договір про відступлення права вимоги № 28/10/2021-1, відповідно до умов якого АТ «РВС Банк» відступило ТОВ «ФК «Паріс» право грошової вимоги до позичальників, у тому числі за договором № № 0042230 від 15.10.2019 року укладеним з ОСОБА_1 .

З наданого позивачем розрахунку вбачається, що позивачем в зв`язку з неналежним виконанням позичальником умов кредитного договору нараховано заборгованість, яка станом на 27.08.2024 року становить 46664,53 грн., що складається з 22004,04 грн. заборгованість за тілом кредиту, 6808,34 грн. заборгованість за процентами, 15384,60 грн. заборгованість за

комісією, 433,26 грн. 3% річних за користування грошовими коштами (нараховані за період з 28.10.2021 року по 23.02.2022 року), 1934,29 грн інфляційні втрати (нараховані за період з 28.10.2021 року по 23.02.2022 року), 100 грн. пеня.

Відповідно до частини першої статті 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися вiд вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

За правилами статей 526, 530, 610 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином у встановлений строк відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства. Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: зміна умов зобов`язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди (статі 611 ЦК України).

Частиною першою статті 1054 ЦК України визначено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

За змістом частини першої статті 1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Статтею 628 ЦК України встановлено, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Згідно зі статтею 638 цього ж Кодексу, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору.

Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

За змістом статті 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Дослідженими судом доказами підтверджується, що відповідач отримав кредитні кошти на умовах передбачених договором.

Між тим, в порушення умов кредитного договору, відповідач свої зобов`язання з повернення кредиту та сплати процентів та інших передбачених договором платежів не виконав, внаслідок чого утворилась заборгованість.

Досудова вимога про виконання грошових зобов`язань за кредитним договором відповідачем не виконана.

Таким чином, зважаючи на вищенаведене, та за урахуванням того, що на виконання статті 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання, суд вважає, що позов підлягає задоволенню та з відповідача слід стягнути на користь позивача нараховану заборгованість по договором.

Таким чином з відповідача на користь позивача підлягає стягненню заборгованість за тілом кредиту 22004,04 грн., заборгованість за процентами 6808,34 грн., 3 % річних 433,26 грн., інфляційні втрати 1934,29 грн.

Що стосується вимоги про стягнення пені в розмірі 100 грн., то вона не підлягає задоволенню, оскільки умовами договору не передбачено сплату пені.

Щодо вимоги позивача про стягнення заборгованості за комісією в розмірі 15384,60 грн., то суд зазначає наступне.

10 червня 2017 року набув чинності Закон України «Про споживче кредитування», у зв`язку із чим у Законі України «Про захист прав споживачів» текст статті 11 викладено в такій редакції: «Цей Закон застосовується до відносин споживчого кредитування у частині, що не суперечить Закону України «Про споживче кредитування».

Положення частин першої, другої, п`ятої статті 18 Закону України «Про захист прав споживачів» з набуттям чинності Закону України «Про споживче кредитування» залишилися незмінними.

Відповідно до пункту 4 частини першої статті 1 Закону України «Про споживче кредитування», в редакції на час виникнення спірних правовідносин, загальні витрати за споживчим кредитом - витрати споживача, включаючи проценти за користування кредитом, комісії та інші обов`язкові платежі за додаткові та супутні послуги кредитодавця та кредитного посередника (за наявності), для отримання, обслуговування і повернення кредиту.

Згідно з частиною другою статті 8 Закону України «Про споживче кредитування» до загальних витрат за споживчим кредитом включаються, зокрема, комісії кредитодавця, пов`язані з наданням, обслуговуванням і поверненням кредиту, у тому числі комісії за обслуговування кредитної заборгованості, розрахунково-касове обслуговування, юридичне оформлення тощо.

Отже, Закон України «Про споживче кредитування» передбачає право банку встановлювати у кредитному договорі комісію за обслуговування кредиту.

Необхідність внесення плати за додаткові, супутні послуги банку, пов`язанні з розрахунково-касовим обслуговуванням, передбачена в Додатку №1 до Заяви-Договору №0042230 від 15.10.2019 «Графік платежів та розрахунок загальної вартості споживчого кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки (з урахуванням вартості всіх супутніх послуг)» (колонка 7.2 графіка). Розмір комісії за розрахунково-касове обслуговування становить 769,23 грн щомісячно.

За такого з відповідача на користь позивача підлягає також стягненню комісія в розмірі 15384,60 грн.

Відповідно дост. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати по сплаті судового збору пропорційно до розміру задоволення вимог у розмірі 2417,55 грн.

Керуючись ст.ст141, 258,259,263-265,280-282,352,354 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов задоволити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Паріс» заборгованість за Заявою-Договором № 0042230 від 15.10.2019 в сумі 45564,53 грн., яка складається з заборгованості за тілом кредиту 22004,04 грн., заборгованості за відсотками 6808,34 грн., заборгованість комісією - 15384,60 грн., 3% річних 433,26 грн., інфляційні втрати 1934,29 грн.

В решті вимог відмовити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства зобмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Паріс`витрати по сплаті судового збору в розмірі 2417,55 грн..

Рішення набирає законної сили в порядку та строки передбачені ст. 273 ЦПК України.

Рішення може бути оскаржено до Миколаївського апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення.

Інформація про сторони:

Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю "ФК "ПАРІС", . адреса: м. Київ, вул. Велика Васильківська, буд. 77 А.

Відповідач: ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_1 .

Суддя