УХВАЛА

12 грудня 2024 року

м. Київ

справа № 761/4201/23

провадження № 61-15867ск24

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Осіяна О. М., вирішуючи питання про відкриття касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 29 серпня 2023 року та постанову Київського апеляційного суду від 16 жовтня 2024 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про встановлення факту проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу, визнання спільною сумісною власністю майна та поділ майна, стягнення компенсації вартості, визнання особистою приватною власністю майна та за зустрічним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання грошових коштів, житлового будинку та земельних ділянок особистою приватною власністю,

ВСТАНОВИВ:

У лютому 2023 року ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_1 , в якому з урахуванням заяви про зміну предмету позову, просила:

- встановити факт проживання ОСОБА_2 та ОСОБА_1 однією сім?єю без реєстрації шлюбу, починаючи з листопада 2014 року по 04 червня 2021 року;

- визнати спільною сумісною власністю подружжя майнові права на однокімнатну квартиру проектний номер 052, загальною проектною площею 40,2 кв.м, в секції № 02802 на другому поверсі, район забудови: житловий будинок у житлово-офісному, торговельному комплексі з наземними і підземними паркінгами та вбудовано-прибудовними приміщеннями: громадського, соціального та торговельного призначення на АДРЕСА_1 таАДРЕСА_2 , яка є об?єктом інвестування за Інвестиційним договором № 2803/052 від 26 січня 2021 року, який укладений між Акціонерним товариством «Закритий недиверсифікований венчурний корпоративний інвестиційний фонд «Лестер» та ОСОБА_1 ;

- визнати в порядку поділу майна подружжя за ОСОБА_2 та ОСОБА_1 право власності на 1/2 майнових прав на однокімнатну квартиру проектний номер 052, загальною проектною площею 40,2 кв.м, в секції № 02802 за Інвестиційним договором № 2803/052 від 26 січня 2021 року за кожним;

- в порядку поділу майна подружжя визнати за ОСОБА_1 право власності на транспортний засіб Renault Scenic, номер кузова НОМЕР_1 ,

д.н.з. НОМЕР_2 , 2018 року випуску, дата державної реєстрації 05 серпня 2021 року;

- стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 3440 00 грн в рахунок компенсації 1/2 ринкової вартості транспортного засобу Renault Scenic, 2018 року випуску, номер кузова НОМЕР_3 . д.н.з. НОМЕР_2 , дата державної реєстрації 05 серпня 2021 року;

- визнати особистою приватною власністю ОСОБА_2 житловий будинок з відповідними господарськими будівлями та спорудами під АДРЕСА_3 та розміщений на земельній ділянці площею 0,2500 га, кадастровий номер: :02:011:0005, згідно з договором купівлі-продажу земельної ділянки з житловим будинком від 19 лютого 2022 року, посвідчений приватним нотаріусом Білоцерківського районного нотаріального округу Київської області Приймаком А.П., зареєстрований в реєстрі за № 350, який було придбано за час шлюбу, але за кошти, що належали ОСОБА_2 особисто;

- визнати особистою приватною власністю ОСОБА_2 земельну ділянку площею 0,1597 га, що розташована за адресою: АДРЕСА_3 , кадастровий номер :02:011:0016, згідно з договором купівлі-продажу земельної ділянки з житловим будинком від 19 лютого 2022 року, посвідчений приватним нотаріусом Білоцерківського районного нотаріального округу Київської області Приймаком А. П.. зареєстрований в реєстрі за № 352, яка була придбано за час шлюбу, але за кошти, що належали ОСОБА_2 особисто.

В березні 2023 року ОСОБА_1 подав зустрічний позов до ОСОБА_2 про визнання майна особистою власністю, якому просив суд:

- визнати особистою власністю ОСОБА_1 грошові кошти у загальній сумі 398 718 грн, сплачені ним у період з 02 серпня 2022 року по 27 січня 2023 року в зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_2 інвестиційні внески за інвестиційним договором від 26 січня 2021 року,укладеними ОСОБА_1 із Акціонерним товариством «Закритий недиверсифікований венчурний корпоративний інвестиційний фонд «Лестер»;

- визнати особистою приватною власністю ОСОБА_1 житловий будинок з відповідними господарськими будівлями та спорудами під АДРЕСА_3 та розміщений на земельній ділянці площею 0,25 га, кадастровий номер :02:011:005, який було придбано за час шлюбу, але за кошти, що належали ОСОБА_1 особисто;

- визнати особистою приватною власністю ОСОБА_1 земельну ділянку площею 0, 1597 га, що розташована за адресою: АДРЕСА_3 , кадастровий номер :02:011:0016, яка була придбана за час шлюбу, але за кошти, що належали ОСОБА_1 особисто;

- визнати особистою приватною власністю ОСОБА_1 легковий автомобіль REWNAULT SCENIK, 2018 року випуску, номер кузова НОМЕР_1 .

Рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 29 серпня 2023 року, залишеним без змін постановою Київського апеляційного суду від 16 жовтня 2024 року, первісний позов ОСОБА_2 задоволено частково. Встановлено факт спільного проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу ОСОБА_2 та ОСОБА_1 в період з 01 січня 2015 року по 04 червня 2021 року. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 грошові кошти компенсації у розмірі 1/2 частини вартості транспортного засобу марки «Renault Scenic», номер кузова НОМЕР_1 , д.н.з. НОМЕР_2 , 2018 року випуску в розмір 50 460 грн 00 коп. Припинено право власності ОСОБА_2 на транспортний засіб «Renault Scenic», номер кузова НОМЕР_1 , д.н.з. НОМЕР_2 , 2018 року випуску. Визнано за ОСОБА_1 право власності на транспортний засіб марки «Renault Scenic», номер кузова НОМЕР_1 , д.н.з. НОМЕР_2 , 2018 року випуску. Вирішено питання розподілу судових витрат. Позовні вимоги в частині визнання спільною сумісною власністю подружжя майнових прав на квартиру та визнання особистою приватною власністю житлового будинку та земельних ділянок по АДРЕСА_3 залишено без задоволення. Зустрічний позов ОСОБА_1 залишено без задоволення.

25 листопада 2024 року засобами поштового зв`язку ОСОБА_1 подав до Верховного Суду касаційну скаргу на рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 29 серпня 2023 року та постанову Київського апеляційного суду від 16 жовтня 2024 року, в якій просив суд скасувати оскаржені судові рішення та направити справу на новий розгляд до суду першої інстанції.

Касаційна скарга підлягає залишенню без руху, оскільки заявником в порушення вимог пункту 3 частини четвертої статті 392 ЦПК України до касаційної скарги не додано документ, що підтверджує сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Порядок сплати та розмір судового збору визначено Законом України «Про судовий збір».

Згідно з частиною першою статті 4 Закону України «Про судовий збір» судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 01 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2023 рік» встановлено, що з 01 січня 2023 року прожитковий мінімум для працездатних осіб складає 2 684 грн.

Відповідно до пункту 1 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» за подання до суду фізичною особою позовної заяви майнового характеру сплачується судовий збір у розмірі 1 відсотку ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Підпунктом 2 пункту 1 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» визначено, що ставка судового збору за подання до суду позовної заяви немайнового характеру, яка подана фізичною особою, складає 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Частина третя статті 6 Закону України «Про судовий збір» передбачає, що за подання позовної заяви, що має одночасно майновий і немайновий характер, судовий збір сплачується за ставками, встановленими для позовних заяв майнового та немайнового характеру.

Згідно пункту 2 частини 1 статті 176 ЦПК України, ціна позову у позовах про визнання права власності на майно або його витребування визначається вартістю майна.

Відповідно до підпункту 7 пункту 1 частини другої статті 4 Закону України

«Про судовий збір» судовий збір за подання касаційної скарги на рішення суду становить 200 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги в межах оспорюваної суми.

Предметом касаційного оскарження є судове рішення яке містить вимоги немайнового характеру (встановлення факту проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу) та майнового характеру (визнання права власності на майно та грошові кошти та поділ майна).

З урахуванням статей 4, 6 Закону України «Про судовий збір» та положень Закону України «Про Державний бюджет України на 2023 рік», судовий збір має бути розраховано за формулою: ((1% вартості спірного майна х 200%) +

(2 684 х 0,4 х 200%)).

З оскаржуваних судових рішень встановити вартість всього спірного майна не вбачається за можливе, водночас касаційна скарга відомостей про ціну позову (вартість спірного майна) не містить, а матеріали цивільної справи № 761/4201/23 на час вирішення питання про відкриття касаційного провадження в розпорядженні Верховного Суду відсутні.

Таким чином заявник має визначити розмір судового збору виходячи із ціни позову обчисленої згідно частини першої статті 176 ЦПК України та роз`яснень, викладених в цій ухвалі, та надати суду документ, що підтверджує доплату судового збору у визначеному законом розмірі і порядку.

Судовий збір за подання касаційної скарги до Верховного Суду має бути перераховано до ГУК у м. Києві/Печерс. р-н/22030102, , банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), рахунок отримувача (стандарт IBAN): UA0026007, ККДБ: 22030102, найменування податку, збору, платежу: «Судовий збір (Верховний Суд, 055)».

Порядок сплати судового збору визначено статтею 6 Закону України «Про судовий збір».

Недоліки касаційної скарги мають бути усунені шляхом надання суду документу, що підтверджує доплату судового збору у визначеному законом розмірі і порядку з обґрунтуванням розміру сплаченого судового збору виходячи із ціни позову (вартості спірного майна) обчисленої згідно частини першої статті 176 ЦПК України.

Відповідно до пункту 3 частини другої статті 392 ЦПК України, у касаційній скарзі повинно бути зазначено повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові) (для фізичних осіб) інших учасників справи, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб).

У касаційній скарзі не зазначено відомості про всіх учасників справи № 761/4201/23.

Недоліки касаційної скарги мають бути усунені шляхом надання уточненої касаційної скарги із зазначенням в ній коректних відомостей про всіх учасників справи.

Крім того, відповідно до пункту 1 частини четвертої статті 392 ЦПК України до касаційної скарги додаються копії скарги та доданих до неї матеріалів відповідно до кількості учасників справи.

Заявником всупереч вимог частини четвертої статті 392 ЦПК України, до касаційної скарги не додані її копії для інших учасників справи, що унеможливлює виконання вимог частини сьомої статті 394 ЦПК України в частині направлення судом іншим учасникам справи копії касаційної скарги та доданих до неї документів.

Недоліки касаційної скарги мають бути усунені шляхом надання копій касаційної скарги відповідно до кількості учасників справи.

Відповідно до пункту 2 частини другої статті 392 ЦПК України, у касаційній скарзі повинно бути зазначено відомості про наявність або відсутність електронного кабінету у особи, яка подає касаційну скаргу.

Заявник не зазначив передбачені пунктом 2 частини другої статті 392 ЦПК України відомості щодо наявності або відсутності у нього електронного кабінету в підсистемі Електронний Суд ЄСІТС.

Недоліки касаційної скарги мають бути усунені шляхом зазначення відомостей про наявність або відсутність електронного кабінету у ОСОБА_1 в підсистемі Електронний Суд.

Згідно частини другої статті 393 ЦПК України у разі, якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, визначених статтею 392 цього Кодексу, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу, про що суддею постановляється відповідна ухвала.

Питання про відкриття касаційного провадження або про відмову у відкритті касаційного провадження буде вирішено колегією суддів після усунення недоліків касаційної скарги та її оформлення відповідно до вимог статті 392 ЦПК України.

Керуючись статтями 185, 392, 393 ЦПК України, Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 29 серпня 2023 року та постанову Київського апеляційного суду від 16 жовтня 2024 року у справі № 761/4201/23.

Визначити для усунення недоліків касаційної скарги строк - десять днів з дня вручення ОСОБА_1 копію цієї ухвали.

У разі невиконання у встановлений строк вимог цієї ухвали касаційна скарга вважатиметься неподаною та буде повернута особі, яка її подала.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та оскарженню не підлягає.

Суддя О. М. Осіян