У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Справа № 634/1298/24

Провадження № 2/634/370/24

"13" грудня 2024 р.

Суддя Сахновщинського районного суду Харківської області Єрьоміна О.В., ознайомившись із матеріалами заяви ОСОБА_1 до акціонерного товариства «Харківобленерго» про визнання незаконним та скасування акту про недопуск до ЗКО та зобов`язання вчинити певні дії, -

встановив:

09.12.2024 року ОСОБА_1 за допомогою підсистеми «Електронний суд» було сформовано заяву із зазначенням відповідача - акціонерне товариство «Харківобленерго», у якій заявник просить:

- прийняти до розгляду заяву про скасування акту про недопуск до ЗКО;

- відмінити складений Акт відносно ОСОБА_1 № 1 від 25.11.20 24 року про недопуск до ЗКО;

- визнати складений акт відносно ОСОБА_1 № 1 від 25.11.20 24 року про недопуск до ЗКО незаконним;

- заборонити акціонерному товариству «Харківобленерго» вчиняти певні дії на шкоду побутового споживача та заборонити зловживання акціонерного товариства «Харківобленерго» припиняти розподіл електроенергії шляхом незаконного відключення та вчиняти інші протиправні дії, враховуючи всі обставини справи, та не перешкоджати встановленню всіх фактичних обставин справи та зокрема обмеження встановлені законодавчими актами у зв`язку із впровадженням правового режиму «воєнного стану»;

- забезпечити відновлення порушених прав і свобод Іванька С.В.

Вважаю, що дана заява підлягає залишенню без руху, виходячи з наступного.

Так, чинним главою 2 параграфом 1 визначено предметну та суб`єктну юрисдикцію справ.

Згідно ч.ч.1-4,7 ст. 19 ЦПК України передбачено, що суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства. Суди розглядають у порядку цивільного судочинства також вимоги щодо реєстрації майна та майнових прав, інших реєстраційних дій, якщо такі вимоги є похідними від спору щодо такого майна або майнових прав, якщо цей спір підлягає розгляду в місцевому загальному суді і переданий на його розгляд з такими вимогами.

Цивільне судочинство здійснюється за правилами, передбаченими цим Кодексом, у порядку:

1) наказного провадження;

2) позовного провадження (загального або спрощеного);

3) окремого провадження.

Наказне провадження призначене для розгляду справ за заявами про стягнення грошових сум незначного розміру, щодо яких відсутній спір або про його наявність заявнику невідомо.

Спрощене позовне провадження призначене для розгляду:

1) малозначних справ;

2) справ, що виникають з трудових відносин;

3) справ про надання судом дозволу на тимчасовий виїзд дитини за межі України тому з батьків, хто проживає окремо від дитини, у якого відсутня заборгованість зі сплати аліментів та якому відмовлено другим із батьків у наданні нотаріально посвідченої згоди на такий виїзд;

4) справ незначної складності та інших справ, для яких пріоритетним є швидке вирішення справи.

Загальне позовне провадження призначене для розгляду справ, які через складність або інші обставини недоцільно розглядати у спрощеному позовному провадженні.

При розгляді вимог у наказному провадженні учасниками справи є заявник та боржник.

Окреме провадження призначене для розгляду справ про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов для здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Отже, у порядку цивільного судочинства справи підлягають розгляду у порядку позовного, наказного та окремого провадженні.

При цьому, главою 4 Розділу 1 ЦПК України визначено учасників судового процесу відповідно до предметної юрисдикції.

Згідно положень ст.42 ЦПК України у справах позовного провадження учасниками справи є сторони ( позивач, відповідач), треті особи.

При розгляді вимог у наказному провадженні учасниками справи є заявник та боржник.

У справах окремого провадження учасниками справи є заявники, інші заінтересовані особи.

При цьому, ст. 175 ЦПК України (яка застосовується як під час розгляду справ як у позовному, так і окремому провадженнях) визначено вимоги до оформлення позовної заяви (заяви).

Так, пунктом 2 ч. 3 ст. 175 України передбачено, що позовна заява повинна містити повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові) (для фізичних осіб) сторін та інших учасників справи, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), поштовий індекс, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України (для юридичних осіб, зареєстрованих за законодавством України), а також реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта для фізичних осіб - громадян України (якщо такі відомості позивачу відомі), відомі номери засобів зв`язку та адреси електронної пошти, відомості про наявність або відсутність електронного кабінету.

Звертаючись до суду із заявою, ОСОБА_1 визначено такий суб`єктий склад справи: заявник ОСОБА_1 , відповідач АТ «Харківобленерго», тобто поєднує у заяві склад учасників, які притаманні різним провадженням: заявник окреме провадження, відповідач позовне провадження, що не відповідає чинному законодавству України.

Тобто, у цьому випадку ОСОБА_1 необхідно визначитися із предметною юрисдикції його заяви (позовне, наказне чи окреме провадження), та й відповідно вказати учасників справи відповідно до провадження.

Також ч. 1 ст. 175 ЦПК України передбачено, що у позовній заяві позивач викладає свої вимоги щодо предмета спору та їх обґрунтування.

Положеннями п.п. 4, 5 ч. 3 ст. 175 ЦПК України визначено, що позовна заява повинна містити, зокрема, зміст позовних вимог: спосіб (способи) захисту прав або інтересів, передбачений законом чи договором, або інший спосіб (способи) захисту прав та інтересів, який не суперечить закону і який позивач просить суд визначити у рішенні; якщо позов подано до кількох відповідачів - зміст позовних вимог щодо кожного з них. Виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини

Із заяви ОСОБА_1 вбачається, що він вказує в ній перелік подій з приводу заміни лічильника у будинку АДРЕСА_1 працівниками АТ «Харківобленерго», дії яких ОСОБА_1 вважає незаконними та такими, що підпадають під ознаки кримінального злочину, такі як шахрайство, самоуправство, перевищення повноважень та мають на меті уникнути відповідальності за скоєний злочин шляхом знищення речових доказів конкретного спірного ЗКО зі слідами втручання в налаштування, а тому керуючись Конституцією України, ЗУ «Про захист прав споживачів», ЦК України, ЦПК України, Міжнародними угодами, погодженими Верховною Радою України, КК України та іншим законодавством України, звернувся до суду із вказаними вимогами.

Згідно нормами чинного законодавства України порушені, невизнані або оспорювані суб`єктивне право, свобода чи інтереси, які зазначені позивачем у вимогливій частині позову, повинні бути обгрунтовані обставинами, які є юридичними фактами, що складають зміст позову. Тобто позивач або інша особа, яка звертається до суду за захистом прав, свобод та законних інтересів третіх осіб, повинні в обгрунтування своїх вимог посилатися на те право, захисту якого вони вимагають.

Виклад обставин, якими позивач обгрунтовує свої вимоги, має важливе значення для чіткого визначення предмета доказувння та правильного вирішення наявного між сторонами спору.

Заява ОСОБА_1 не містить обгрунтування обставин, які є юридичними фактами, що складають зміст позову із посиланням на те право, захисту якого він вимагає.

Пунктами 8,9 ч. 3 ст. 175 ЦПК України визначено, що позовна заява повинна містити, зокрема, зазначення щодо наявності у позивача або іншої особи оригіналів письмових або електронних доказів, копії яких додано до заяви . Попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які позивач поніс і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи.

ОСОБА_1 не виконано вказані вимоги Закону, оскільки у заяві не зазначено щодо наявності у позивача або іншої особи оригіналів письмових або електронних доказів, копії яких додано до заяви, а також попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які ОСОБА_1 поніс і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи.

Окрім цього, усупереч п.10. ч. 3 ст.175 ЦПК України заява ОСОБА_1 не містить підтвердження про те, що ним не подано іншого позову (позовів) до цього ж відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав, зважаючи на той факт, що на розгляді Сахновщинського районного суду Харківської області ( суддя Зимовський О.С.) перебувають матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до АТ «Харківобленерго», ПрАТ «Харківенергозбут», ПрАТ «Харківенергозбут» Сахновщинського РРСЦ про захист прав споживачів.

Також, ч. 4 ст. 177 ЦПК України вказано, що до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

При цьому, ч. 4 ст. 175 ЦПК України передбачено, якщо позовна заява подається особою, звільненою від сплати судового збору відповідно до закону, у ній зазначаються підстави звільнення позивача від сплати судового збору.

Матеріали справи не містять доказів сплати судового збору у відповідності до чинного законодавства або звільнення ОСОБА_1 від сплати судового збору, а його посилання без належного обгрунтування і формулювання позовних вимог на ЗУ «Про захист прав споживачів» не є підставою для звільнення від сплати судового збору.

Позивач, вважаючи себе споживачем, при зверненні до суду в дотримання вимог ст.175 ЦПК України зобов`язаний викласти зміст позовних вимог та обставини, якими він обґрунтовує вказані позовні вимоги у відповідності до норм Закону України «Про захист прав споживачів», зазначивши про те, яке право споживача порушено у відповідності Закону, тим самим навівши підтвердження того, що між сторонами існують правовідносини, які регулюються Законом України «Про захист прав споживачів».

Згідно із ст. 21 Закону України «Про захист прав споживачів», крім інших випадків порушень прав споживачів, які можуть бути встановлені та доведені виходячи з відповідних положень законодавства у сфері захисту прав споживачів, вважається, що для цілей застосування цього Закону та пов`язаного з ним законодавства про захист прав споживачів права споживача вважаються в будь-якому разі порушеними, якщо: 1) при реалізації продукції будь-яким чином порушується право споживача на свободу вибору продукції; 2) при реалізації продукції будь-яким чином порушується свобода волевиявлення споживача та/або висловлене ним волевиявлення; 3) при наданні послуги, від якої споживач не може відмовитись, а одержати може лише в одного виконавця, виконавець нав`язує такі умови одержання послуги, які ставлять споживача у нерівне становище порівняно з іншими споживачами та/або виконавцями, не надають споживачеві однакових гарантій відшкодування шкоди, завданої невиконанням (неналежним виконанням) сторонами умов договору; 4) порушується принцип рівності сторін договору, учасником якого є споживач; 5) будь-яким чином (крім випадків, передбачених законом) обмежується право споживача на одержання необхідної, доступної, достовірної та своєчасної інформації про відповідну продукцію;6) споживачу реалізовано продукцію, яка є небезпечною, неналежної якості, фальсифікованою; 7) ціну продукції визначено неналежним чином; 8) документи, які підтверджують виконання договору, учасником якого є споживач, своєчасно не передано (надано) споживачу.

З пункту 6 постанови Пленуму Верховного Суду України №5 від 12.04.1996 «Про практику розгляду цивільних справ за позовами про захист прав споживачів» вбачається, що позовна заява про захист прав споживача повинна містити відомості: про те, яке право споживача порушено; коли і в чому це виявилося; про способи захисту, які належить вжити суду; про розмір сум, щодо яких заявлено вимоги, з відповідними розрахунками і обґрунтуванням; про докази, що підтверджують позов. До заяви повинні бути додані необхідні документи залежно від заявлених вимог (наприклад, договір, квитанція-замовлення, квитанція - зобов`язання, транспортна чи інша накладна, чек, касовий ордер).

Системний аналіз положень Закону України «Про захист прав споживачів» свідчить, що для того, щоб особа була звільнена від сплати судового збору, недостатньо зазначити, що це є позов про захист прав споживачів, оскільки такий позов повинен містити предмет та обставини, які вказують на порушення прав позивача, як споживача послуг. Тобто, предмет та підстави позову повинні вказувати на те, що такий позов пов`язаний з порушенням права споживача, з зазначенням такого права та способу захисту відповідно до положень, передбачених Закону України «Про захист прав споживачів».

Заява ОСОБА_1 не відповідає вказаним вимогам, а саме: ОСОБА_1 не виклав, яке право споживача порушено в розумінні Закону України «Про захист прав споживачів».

Частиною 1 ст. 177 ЦПК України передбачено, що позивач повинен додати до позовної заяви її копії та копії всіх документів, що додаються до неї, відповідно до кількості відповідачів і третіх осіб.

У разі подання до суду позовної заяви та документів, що додаються до неї, в електронній формі через електронний кабінет позивач зобов`язаний додати до позовної заяви доказ надсилання іншим учасникам справи копій поданих до суду документів з урахуванням положень статті 43 цього Кодексу.

На підставі ч.1 ст.185 ЦПК України, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Керуючись ст. ст. 19, 42, 175, 177, 185, 260-261 ЦПК України, суддя-

ухвалив:

Заяву ОСОБА_1 до акціонерного товариства «Харківобленерго» про визнання незаконним та скасування акту про недопуск до ЗКО та зобов`язання вчинити певні дії - залишити без руху, надавши ОСОБА_1 строк для усунення недоліків його заяви протягом 5 днів з дня отримання ОСОБА_1 ухвали про залишення заяви без руху. У разі невиконання ухвали суду в зазначений строк заява буде вважитися неподаною та повернута ОСОБА_1 .

Ухвала оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали складено 17.12.2024 року.

Суддя: