Єдиний унікальний номер 725/8843/24
Номер провадження 2-о/725/962/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04.12.2024 року Першотравневий районний суд м.Чернівців

в складі:

головуючої судді Піхало Н.В.

присяжних Пелеха В.В., Бушку В.В.,

за участю секретаря судового засідання Соник А.Д.,

розглянувши у закритому судовому засіданні в залі суду м. Чернівці цивільну справу за заявою ІНФОРМАЦІЯ_1 (військова частина НОМЕР_1 ), заінтересована особа: ОСОБА_1 про оголошення фізичної особи померлою, -

ВСТАНОВИВ:

У вересні 2024 року представник ІНФОРМАЦІЯ_1 (військова частина НОМЕР_1 ) звернувся до суду із вищевказаною заявою, в обґрунтування якої вказував, що наказом начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 (військова частина НОМЕР_1 ) №274-ОС від 02.09.2021 року «Про особовий склад» солдата ОСОБА_2 , який прибув з Кінологічного навчального центру для подальшого проходження строкової військової служби, зараховано до списків особового складу частини та поставлено на всі види забезпечення.

В подальшому, наказом начальника НОМЕР_2 прикордонного загону №1-ОС від 02.01.2023 року «Про особовий склад» сержанта ОСОБА_2 , прийнято на військову службу за контрактом осіб сержантського та старшинського складу, призначено на посаду інспектора прикордонної служби 1 категорії - начальника кінологічної групи відділення інспекторів прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_3 » (тип В) відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_4 » (тип Б).

У квітня 2023 року сержант ОСОБА_2 відповідно до наказу начальника НОМЕР_2 прикордонного загону №160-ВВ від 24.04.2023 року «Про особовий склад» був приряджений до відділу прикордонної служби (тип С) прикордонної комендатури швидкого реагування ІНФОРМАЦІЯ_5 , що виконував завдання у зоні відповідальності НОМЕР_3 прикордонного загону Державної прикордонної служби України. При цьому, вказував, що сержант ОСОБА_2 виконував бойові завдання щодо забезпечення здійснення заходів з національної безпеки і оборони Батьківщини та її територіальної цілісності, відсічі і стримування збройної агресії з боку збройних сил та інших підрозділів російської федерації.

З рапорту начальника 4 відділу прикордонної служби (тип С) прикордонної комендатури швидкого реагування ІНФОРМАЦІЯ_5 полковника ОСОБА_3 №7550 від 14.05.2023 року стало відомо, що 13.05.2023 року о 02 год. 10 хв. отримано інформацію від чергового 4 ВПС головного сержанта ОСОБА_4 про те, що в період з 23 год. 30 хв. по 01 год. 40 хв. здійснено артилерійський обстріл в районі н.п. Бахмут, вогнева позиція «Корона», за результатами обстрілу спостережного пункту « ІНФОРМАЦІЯ_1 » (склад: сержант ОСОБА_2 та 4 (чотири) військовослужбовця), з одним із військовослужбовців, а саме ОСОБА_2 , втрачено зв`язок та його місцезнаходження невідоме.

15.05.2023 року за даним фактом направлено повідомлення до Донецької спеціалізованої прокуратури у сфері оборони, Об`єднаного центру (при Службі безпеки України) з координації, пошуку та звільнення військовополонених, незаконного позбавлених волі осіб внаслідок агресії проти України та відділу внутрішньої та власної безпеки по НОМЕР_3 прикордонному загону головного відділу внутрішньої та власної безпеки «Схід».

Разом з тим, згідно відповіді отриманої від Заступника начальника відділу внутрішньої та власної безпеки по НОМЕР_3 прикордонному загону Головного відділу внутрішньої та власної безпеки « ІНФОРМАЦІЯ_6 » Державної прикордонної служби України №16/474 від 18 травня 2023 року, слідує, що інформації про захоплення в полон сержанта ОСОБА_2 немає, відомостей в Єдиний реєстр досудових розслідувань, щодо відкриття кримінального провадження відносно військовослужбовця НОМЕР_2 прикордонногозагону ОСОБА_5 за ознаками вчинення кримінального правопорушення за ст.430 КК України не вносились.

В подальшому, на підставі наказу начальника НОМЕР_2 прикордонного загону №42-ОД від 15.06.2023 року визначено вважати сержанта ОСОБА_2 безвісно відсутнім з 13.05.2023 року, що пов`язаною із захистом Батьківщини під час виконання обов`язків військової служби, при веденні бойових дій з підрозділами держави агресора російської федерації.

У зв`язку з вищевикладеним, ІНФОРМАЦІЯ_1 (військова частина НОМЕР_1 )змушений звернутися до суду з даною заявою для оголошення померлим військовослужбовця Державної прикордонної служби України сержанта ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , який загинув ІНФОРМАЦІЯ_8 під час виконання бойового завдання у районі населеного пункту Бахмут Донецької області під час захисту Батьківщини, участі у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах їх ведення (здійснення).

Також вказував, що 21.06.2023 року батько ОСОБА_2 ОСОБА_1 відповідно до вимог Порядку виплати грошового забезпечення сім`ям військовослужбовців, захоплених в полон або заручниками, а також інтернованих у нейтральних державах або безвісно відсутніх, затвердженого постановою Кабінету міністрів України від 30.11.2016 №884, звернувся до НОМЕР_2 прикордонного загону із заявою щодо проведення йому виплат, як члену сімї зниклого безвісти військовослужбовця, належного йому грошового забезпечення, в тому числі його додаткових та одноразових видів, та інших видів виплат та винагород, та вказана заява НОМЕР_2 прикордонним загоном задоволена, наразі ОСОБА_1 здійснюється виплата грошового забезпечення зниклого безвісти ОСОБА_2 .

При цьому вказував, що родичі померлого, мають право на отримання одноразової грошової допомоги в редакції ст.16 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» та інші соціальні гарантії визначені чинним законодавством України. Таким чином, родичі, в тому числі заінтересована особа, не можуть належним чином реалізувати своїх прав, зокрема спадкування, отримати виплати, та впорядкувати питання власності.

На підставі вищевикладеного, просив оголосити сержанта ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , уродженця с. Маків Дунаєвецького району Хмельницької області, останнє місце проживання якого: АДРЕСА_1 , який загинув ІНФОРМАЦІЯ_8 під час виконання бойового завдання у районі населеного пункту Бахмут Донецької області під час захисту Батьківщини, участі у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах їх ведення (здійснення).

У судовому засіданні представник заявника ОСОБА_6 заявлені позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просив суд їх задовольнити з підстав зазначених у заяві. При цьому суду пояснив, що з метою встановлення факту відсутності сержанта ОСОБА_2 за місцем служби та його постійного проживання начальником НОМЕР_2 прикордонного загону були направлені відповідні запити про надання інформації до Уповноваженого з питань осіб, зниклих безвісти за особливих обставин Департаменту інформатизації МВС України; Начальнику відділу внутрішньої та власної безпеки по НОМЕР_2 прикордонному загону Головного відділу внутрішньої та власної безпеки « ІНФОРМАЦІЯ_9 » Державної прикордонної служби України; Хмельницької обласної (військової) адміністрації; ІНФОРМАЦІЯ_10 . При цьому, зазначав, що з відповідей, отриманих ними, відносно сержанта ОСОБА_2 , то відсутні будь-які відомості про його перебування в полоні чи про перетин кордону України, а також відсутня інформація щодо його місця перебування. Крім того, вказував, що з отриманої відповіді від Уповноваженого з питань осіб, зниклих безвісти за особливих обставин Департаменту інформатизації МВС України №15607-2024 від 29 травня 2024 року щодо сержанта Держприкордонслужби ОСОБА_2 , наявні в Реєстрі, з 12.10.2023 року. Усі наявні докази, а також матеріали службового розслідування свідчать про загибель ОСОБА_2 , а тому просив заяву задовольнити.

Заінтересована особа ОСОБА_1 в судовому засіданні не заперечував щодо задоволення заяви про оголошення його сина ОСОБА_2 померлим. При цьому вказував, що ним неодноразово вживалися заходи щодо направлення відповідних запитів з метою виявлення можливості потрапляння його сина у полон, однак згідно отриманих відповідей його син не значиться у числі осіб, що перебувають у полоні. Крім того вказав, що спілкувався із побратимами сина, які вказували про те, що безпосередньо бачили загибель його сина у н.п. Бахмуті внаслідок обстрілу позиції ворогом та через щільний вогонь не змогли евакуювати його тіло.

Допитаний в судовому засіданні в якості свідка ОСОБА_7 суду пояснив, що він ІНФОРМАЦІЯ_11 перебував на вогневій позиції «Кордон» в н.п. Бахмут Донецької області спільно із сержантом ОСОБА_2 , та під час виконання бойового завдання він був безпосереднім свідком отримання сержантом ОСОБА_2 поранень не сумісних із життям. Зокрема вказав, що змінюючи бойову позицію та рухаючись до нового місця несення служби під час артилерійського та стрілецького обстрілу сержант ОСОБА_2 отримав вогнепальні поранення несумісні із життям, виходячи першим із під`їзду багатоповерхівки. Крім того, вказував, що евакуація тіла на момент загибелі сержанта ОСОБА_2 була неможлива у зв`язку із високою інтенсивністю обстрілів, та в подальшому зв`язок із сержантом ОСОБА_2 було втрачено. На даний час його місцезнаходження невідоме. При цьому звернув увагу суду на те, що з вікон багатоповерхівки, де була розташована їх позиція він протягом кількох годин бачив нерухоме тіло сержанта ОСОБА_2 та бачив, як ворог відтягнув його тіло на клумбу біля під`їзду будинку, в якому знаходилися позиції ворога. Також вказав на карті місце знаходження будинків, в яких були розташовані позиції ЗСУ та ворога, а також місце знаходження тіла сержанта ОСОБА_2 .Також виключив можливість потрапляння сержанта ОСОБА_2 у полон, оскілки отримане ним поранення було не сумісне із життям та тривалий час він знаходився не землі та будь-яких ознак життя не подавав.

Суд, заслухавши пояснення представника заявника, покази свідка ОСОБА_7 , а також дослідивши письмові докази по справі, приходить до наступного.

Так, відповідно до ч. 1 ст. 293 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Згідно ч. 3 ст. 294 ЦПК України справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду. Інші особливості розгляду цих справ встановлені цим розділом.

При цьому, відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження, зокрема справи про визнання фізичної особи безвісно відсутньою чи оголошення її померлою.

В судовому засіданні встановлено, що заінтересована особа ОСОБА_1 є батьком ОСОБА_2 , що підтверджено свідоцтвом про його народження ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , який народився в с. Шатава, Дунаєвецького району, Хмельницької області (а.с.35). Мати сержанта ОСОБА_2 померла та інші родичі відсутні, що підтверджується матеріалами справи.

При цьому, як встановлено судом, відповідно до витягу з наказу начальника ІНФОРМАЦІЯ_9 №274-ОС від 02.09.2021 року «Про особовий склад» солдата ОСОБА_2 , який прибув з Кінологічного навчального центру для подальшого проходження строкової військової служби, зараховано до списків особового складу частини, поставлено на всі види забезпечення(а.с.12).

В подальшому, наказом начальника НОМЕР_2 прикордонного загону №1-ОС від 02.01.2023 року «Про особовий склад» сержанта ОСОБА_2 , прийнято на військову службу за контрактом осіб сержантського і старшинського складу, призначено на посаду інспектора прикордонної служби 1 категорії начальника кінологічної групи відділення інспекторів прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_3 » (тип В) відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_4 » (тип Б), звільнивши з посади інспектора прикордонної служби 3 категорії інструктора кінологічної групи відділення інспекторів прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_3 » (тип В) відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_4 » (тип Б)(а.с.13).

Згідно наказу начальника НОМЕР_2 прикордонного загону №160-ВВ від 24.04.2023 року «Про особовий склад» сержант ОСОБА_2 був приряджений до військової частини НОМЕР_4 АДРЕСА_2 з метою відновлення безповоротних та санітарних втрат 4 відділу прикордонної служби (тип С) прикордонної комендатури швидкого реагування ІНФОРМАЦІЯ_5 , що виконував завдання у зоні відповідальності НОМЕР_3 прикордонного загону Державної прикордонної служби України (а.с.14).

В подальшому, сержант ОСОБА_2 виконував бойові завдання щодо забезпечення здійснення заходів з національної безпеки і оборони Батьківщини та її територіальної цілісності, відсічі і стримування збройної агресії з боку збройних сил та інших підрозділів російської федерації.

Зокрема, як убачається з рапорту №7550 начальника 4 відділу прикордонної служби (тип С) прикордонної комендатури швидкого реагування ІНФОРМАЦІЯ_5 полковника ОСОБА_8 від 14.05.2023 року, 13.05.2023 року о 02 год. 10 хв. отримано інформацію від чергового 4 ВПС головного сержанта ОСОБА_4 про те, що в період з 23 год. 30 хв. по 01 год. 40 хв. здійснено артилерійський обстріл в районі н.п. Бахмут, вогнева позиція «Корона». За результатами обстрілу спостережного пункту « ІНФОРМАЦІЯ_1 » (склад: сержант ОСОБА_2 та 4 (чотири) військовослужбовці), з одним із військовослужбовців, а саме ОСОБА_2 , втрачено зв`язок, його місцезнаходження невідоме (а.с.22 зворотня сторона,23). Факт обстрілу підтверджено й поясненнями свідка.

В подальшому, на підставі наказу НОМЕР_3 прикордонного загону Державної прикордонної служби України №687-АГ від 15.05.2023 року «Про призначення службового розслідування» було проведено службове розслідування по факту відсутності військовослужбовця НОМЕР_2 прикордонного загону прирядженого до відділу прикордонної служби (тип С) прикордонної комендатури швидкого реагування ІНФОРМАЦІЯ_5 ОСОБА_2 (а.с.21-22).

За даним фактом 15.05.2023 року направлено повідомлення до Донецької спеціалізованої прокуратури у сфері оборони, Об`єднаного центру (при Службі безпеки України) з координації пошуку та звільнення військовополонених, незаконного позбавлених волі осіб внаслідок агресії проти України та відділу внутрішньої та власної безпеки по НОМЕР_3 прикордонному загону головного відділу внутрішньої та власної безпеки «Схід».

Як вбачається із наданої відповіді, отриманої від Заступника начальника відділу внутрішньої та власної безпеки по НОМЕР_3 прикордонному загону Головного відділу внутрішньої та власної безпеки « ІНФОРМАЦІЯ_6 » Державної прикордонної служби України №16/474 від 18 травня 2023 року, що дані про захоплення в полон сержанта ОСОБА_2 відсутні, відомості в Єдиний реєстр досудових розслідувань, щодо відкриття кримінального провадження відносно військовослужбовця НОМЕР_2 прикордонного загону майора ОСОБА_2 за ознаками вчинення кримінального правопорушення за ст.430 КК України не вносились (а.с.24 зворотня сторона).

З 23.05.2023 року на підставі наказу начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 №390-ОС від 23.05.2023 року «Про особовий склад» сержанта ОСОБА_2 зараховано у розпорядження начальника НОМЕР_2 прикордонного загону, звільнивши з посади інспектора прикордонної служби 1 категорії начальника кінологічної групи відділення інспекторів прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_3 » (тип В) відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_4 » (тип Б) (у відповідності до п.п.8 п.127 «Положення про проходження громадянами України військової служби в Державній прикордонній службі України, що затверджене Указом Президента України від 29.12.2009 №1115/2009, (коли більше 10 днів відсутні відомості про місцезнаходження військовослужбовця, - до повернення військовослужбовця до органу Держприкордонслужби (у разі неприйняття іншого рішення про дальше проходження ним військової служби) або до дня набрання законної сили рішенням суду про визнання його безвісно відсутнім чи оголошення померлим)(а.с.15).

Відповідно до висновку службового розслідування за фактом зазначеного у рапорті начальника 4 відділу прикордонної служби (тип С) прикордонної комендатури швидкого реагування НОМЕР_5 прикордонного загону від 29.05.2023 року, комісією було запропоновано вважати зникнення безвісти сержанта ОСОБА_9 пов`язаним із захистом Батьківщини під час виконання обов`язків військової служби, при веденні бойових дій з підрозділами держави агресора російської федерації з 13.05.2023 року (а.с.18-20).

В подальшому, на підставі наказу начальника НОМЕР_2 прикордонного загону від 15.06.2023 №42-ОД визначено вважати сержанта ОСОБА_2 безвісно відсутнім з 13.05.2023 року; безвісну відсутність сержанта ОСОБА_2 вважати пов`язаною із захистом Батьківщини під час виконання обов`язків військової служби, при веденні бойових дій з підрозділами держави агресора російської федерації(а.с.16).

21.06.2023 року батько ОСОБА_2 ОСОБА_1 відповідно до вимог Порядку виплати грошового забезпечення сім`ям військовослужбовців, захоплених в полон або заручниками, а також інтернованих у нейтральних державах або безвісно відсутніх, затвердженого постановою Кабінету міністрів України від 30.11.2016 №884, звернувся до НОМЕР_2 прикордонного загону із заявою щодо проведення йому виплат, як члену сімї зниклого безвісти військовослужбовця, належного йому грошового забезпечення, в тому числі його додаткових та одноразових видів, та інших видів виплат та винагород(а.с.31), яка задоволена та здійснюється виплата грошового забезпечення зниклого безвісти ОСОБА_2 .

Крім того, з метою встановлення факту відсутності сержанта ОСОБА_2 за місцем служби та його постійного проживання начальником НОМЕР_2 прикордонного загону направлені відповідні запити про надання інформації до Уповноваженого з питань осіб, зниклих безвісти за особливих обставин Департаменту інформатизації МВС України; Начальника відділу внутрішньої та власної безпеки по НОМЕР_2 прикордонному загону Головного відділу внутрішньої та власної безпеки « ІНФОРМАЦІЯ_9 » Державної прикордонної служби України; Хмельницької обласної (військової) адміністрації; ІНФОРМАЦІЯ_10 .

При цьому, з відповіді отриманої від Уповноваженого з питань осіб, зниклих безвісти за особливих обставин Департаменту інформатизації МВС України від 29 травня 2024 року №15607-2024 стало відомо, що відомості про зникнення безвісти за особливих обставин сержанта Держприкордонслужби ОСОБА_2 , наявні в Реєстрі, з 12.10.2023 року(а.с.28).

Згідно відповіді, отриманої від Начальника відділу внутрішньої та власної безпеки по НОМЕР_2 прикордонному загону Головного відділу внутрішньої та власної безпеки « ІНФОРМАЦІЯ_9 » Державної прикордонної служби України №16.2/35182-24-Вих від 01 червня 2024 року, слідує, що інформація про наявність або відсутність відомостей в Єдиному реєстрі досудових розслідувань, щодо відкриття кримінального провадження відносно військовослужбовця НОМЕР_2 прикордонного загону сержанта ОСОБА_2 відсутня, відомостей про його перебування в полоні чи про перетин кордону України, не має (а.с.30).

Також з відповіді, отриманої від ІНФОРМАЦІЯ_10 №6/4194 від 13 червня 2024 року стало відомо, що відсутні відомості про місцезнаходження ОСОБА_2 в місці його постійного проживання (реєстрації) за адресою: АДРЕСА_2 (а.с.29).

Так, відповідно до ч. 1 ст. 46 ЦК України фізична особа може бути оголошена судом померлою, якщо у місці її постійного проживання немає відомостей про місце її перебування протягом трьох років, а якщо вона пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підставу припускати її загибель від певного нещасного випадку, - протягом шести місяців, а за можливості вважати фізичну особу загиблою від певного нещасного випадку або інших обставин внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру - протягом одного місяця після завершення роботи спеціальної комісії, утвореної внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру.

Згідно з ч. 2 ст. 46 ЦК України фізична особа, яка пропала безвісти у зв`язку з воєнними діями, збройним конфліктом, може бути оголошена судом померлою після спливу двох років від дня закінчення воєнних дій. З урахуванням конкретних обставин справи суд може оголосити фізичну особу померлою і до спливу цього строку, але не раніше спливу шести місяців.

За приписами ч. 3 ст. 46 ЦК України фізична особа оголошується померлою від дня набрання законної сили рішенням суду про це. Фізична особа, яка пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підстави припустити її загибель від певного нещасного випадку або у зв`язку з воєнними діями, збройним конфліктом, може бути оголошена померлою від дня її вірогідної смерті.

При цьому, тлумачення частини першої та другої статті 46 ЦК України свідчить, що цивільним законодавством передбачалося декілька підстав для оголошення фізичної особи померлою: по-перше, тривала безвісна відсутність, тобто якщо у місці постійного проживання фізичної особи немає відомостей про місце її перебування протягом трьох років; по-друге, особа пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підставу припускати її загибель від певного нещасного випадку, якщо у місці постійного проживання фізичної особи немає відомостей про місце її перебування протягом шести місяців; по-третє, за можливості вважати фізичну особу загиблою від певного нещасного випадку або інших обставин внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру фізична особа може бути оголошена судом померлою протягом одного місяця після завершення роботи спеціальної комісії, утвореної внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру; по-четверте, якщо особа пропала безвісти у зв`язку з воєнними діями, в такому випадку вона може бути оголошена судом померлою після спливу двох років від дня закінчення воєнних дій. При цьому, суду надано право оголосити фізичну особу померлою і до спливу цього строку, але не раніше спливу шести місяців.

Особливістю категорії справ щодо оголошення особи померлою є те, що суд оголошує фізичну особу померлою у судовому порядку у разі встановлення обставин, зазначених у частині другій статті 46 ЦК України, на підставі яких суд робить вірогідне припущення про смерть громадянина, коли немає доказів про факт його смерті.

Отже, громадянин може бути оголошений в судовому порядку померлим у разі встановлення обставин, на підставі яких суд робить вірогідне припущення про смерть громадянина.

При цьому, оголошення особи померлою можливе після спливу шести місяців з дня закінчення відповідних воєнних дій (бойових дій), а не воєнного стану, а тому суд вважає, що шестимісячний строк, передбачений ч.2 ст.46 ЦК України, належить рахувати з моменту настання події, а не з моменту закінчення дії воєнного стану на території держави.

Крім того, згідно зі статтею 47 ЦК України правові наслідки оголошення фізичної особи померлою прирівнюються до правових наслідків, які настають у разі смерті.

У статті 306 ЦПК України, зокрема, визначено обов`язкове зазначення для якої мети необхідно заявникові визнати фізичну особу безвісно відсутньою або оголосити її померлою; обставини, що підтверджують безвісну відсутність фізичної особи, або обставини, що загрожували смертю фізичній особі, яка пропала безвісти, або обставини, що дають підставу припускати її загибель від певного нещасного випадку. Ці відомості дозволяють визначити право осіб на звернення до суду в справі цієї категорії, коло заінтересованих осіб, необхідні докази.

Також слід зазначити, що Закон України «Про правовий статус осіб, зниклих безвісти за особливих обставин» визначає правовий статус осіб, зниклих безвісти за особливих обставин, та забезпечує правове регулювання суспільних відносин, пов`язаних із набуттям правового статусу осіб, зниклих безвісти за особливих обставин, з обліком, розшуком та соціальним захистом таких осіб і членів їхніх сімей. Для цілей цього Закону особливими обставинами вважаються збройний конфлікт, воєнні дії, тимчасова окупація частини території України, надзвичайні ситуації природного чи техногенного характеру.

Згідно з частиною третьою статті 4 Закону України «Про правовий статус осіб, зниклих безвісти за особливих обставин» надання особі статусу зниклої безвісти за особливих обставин відповідно до цього Закону не позбавляє її родичів або інших осіб права звернення до суду із заявою про визнання такої особи безвісно відсутньою чи оголошення її померлою у порядку, передбаченому законодавством.

Також слід зазначити, що згідно роз`яснень, викладених у пункті 13 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року за № 5 Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення, суду слід звернути увагу на необхідність відрізняти оголошення особи померлою від встановлення факту смерті особи. Оголошення фізичної особи померлою це ствердження судовим рішенням припущення про смерть даної особи, тобто констатація високого ступеня ймовірності смерті. Встановлення факту смерті можливо, якщо суд на підставі незаперечних доказів ствердить, тобто доведе обставини, які вірогідно свідчать про смерть особи у точно визначений час, обставини, за яких настала смерть і факт неможливості реєстрації органом державної РАЦС факту смерті.

Таким чином, особа може бути оголошена в судовому порядку померлою у разі встановлення обставин, на підставі яких суд робить вірогідне припущення про смерть цієї особи. На цьому наголошено, зокрема, у постановах Верховного Суду від 31 травня 2023 року у справі № 177/11/20, від 07 листопада 2023 року у справі № 607/159/23.

Зокрема, у постановах від 26 квітня 2023 року у справі № 337/3725/22, від 29 березня 2023 року у справі № 753/8033/22 Верховний Суд дійшов висновків, що підставою для встановлення факту смерті є підтверджені доказами обставини, які свідчать про смерть громадянина в певний час і за певних обставин. Доказами, що підтверджують факт смерті особи в умовах воєнного стану або на тимчасово окупованій території України, можуть бути зокрема письмові докази; речові докази, у тому числі звуко - і відеозаписи; висновки експертів; копії лікарського свідоцтва/довідки про смерть; показання свідків, що можуть підтвердити ті обставини, на які посилається заявник; довідки з військкомату або від командира військової частини (у випадку загибелі військовослужбовців); заяви до правоохоронних органів про зникнення особи, в тому числі при обставинах, що загрожували їй смертю.

Вочевидь вказаний перелік доказів не є вичерпним та може бути конкретизований у кожній справі залежно від встановлених у ній обставин.

Подібні висновки висловлені у постанові Верховного Суду від 25 жовтня 2023 року справі № 607/1612/23 (провадження № 61-6323св23).

Крім того, Верховний Суд у постанові від 29.01.2020 у справі №154/2135/17 дійшов висновку, що, виходячи зі змісту положень ст. 43, 46 ЦК України, ст. 305, 306 ЦПК України, у випадку, якщо особа, яка несла військову службу, пропала безвісти у зв`язку з воєнними діями, зокрема внаслідок вогневого впливу незаконних збройних формувань під час проведення антитерористичної операції (операції об`єднаних сил), такі обставини можуть виступати підставою для оголошення судом особи померлою на підставі ч.2 ст.46 ЦК України, а не визнання фізичної особи безвісно відсутньою на підставі ч.1 ст.43 ЦК України. Для визнання людини померлою заявникові необхідно звернутися до суду із відповідною заявою та доданими до неї доказами безрезультатного розшуку особи, відомостей про обставини її останнього відомого місця перебування та зникнення, можливого повідомлення про бойові дії, фізичні втрати за місцем служби або перебування особи.

У постанові від 11.04.2019 у справі №490/342/17 Верховний Суд зазначив, що якщо особа пропала безвісти у зв`язку з воєнними діями, в такому випадку вона може бути оголошена судом померлою після спливу двох років від дня закінчення воєнних дій. При цьому, суду надано право оголосити фізичну особу померлою і до спливу цього строку, але не раніше спливу шести місяців.

Отже, громадянин може бути оголошений в судовому порядку померлим у разі встановлення обставин, на підставі яких суд робить вірогідне припущення про смерть громадянина.

Оголошення судом громадянина померлим усуває невизначеність у правовідносинах за участю особи, яка тривалий час є відсутньою за місцем свого постійного проживання і місце перебування якої невідоме.

Як встановлено судом, що артилерійський обстріл в районі н.п. Бахмут, ВП «Корона» згідно наявних у матеріалах справи доказів, мав місце 13.05.2023 року, та за результатами обстрілу СП «Кордон» (сержант ОСОБА_2 та 4 (чотири) військовослужбовця), з одним із військовослужбовців, а саме ОСОБА_2 , втрачено зв`язок, та його місцезнаходження невідоме.

Крім того, в ході судового розгляду справи встановлено, що оголошення померлим ОСОБА_2 необхідно як заявнику з метою виключення особи з числа особового складу військової частини, так й родичам померлого для реалізації своїх конституційних прав на отримання компенсаційних виплат встановлених законом по причині відсутності будь-якого документального підтвердження факту смерті ОСОБА_2 , окрім цього, вони обмежені в праві звернутись до відповідного відділу державної реєстрації актів цивільного стану щодо отримання свідоцтва про смерть, оскільки будь-яких підтверджуючих документів про смерть ОСОБА_2 надати до компетентних органів не представляється можливим.

Таким чином, від встановлення факту загибелі військовослужбовця під час заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії російської федерації залежить виникнення та реалізація особистих майнових та немайнових прав заявниці як члена сім`ї загиблого військовослужбовця, тобто має індивідуальний характер.

Так, відповідно до ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом (ч. 1 ст. 81 ЦПК України).

Оцінивши надані представником ІНФОРМАЦІЯ_1 докази в їх сукупності, суд вважає встановленим та доведеним, що сержант ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , уродженець с. Маків Дунаєвецького району Хмельницької області, останнє місце проживання якого: АДРЕСА_1 , який загинув ІНФОРМАЦІЯ_8 під час виконання бойового завдання у районі населеного пункту Бахмут Донецької області під час захисту Батьківщини, участі у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах їх ведення (здійснення).

Вказане підтверджується наданими представником ІНФОРМАЦІЯ_1 документами копією наказу начальника НОМЕР_2 прикордонного загону від 15.06.2023 №42-ОД; матеріали службового розслідування по факту зникнення військовослужбовця НОМЕР_2 прикордонного загону ОСОБА_2 ; копією листа Уповноваженого з питань осіб, зниклих безвісти за особливих обставин Департаменту інформатизації МВС України від 29 травня 2024 року №15607-2024; копією листа Начальника відділу внутрішньої та власної безпеки по НОМЕР_2 прикордонному загону Головного відділу внутрішньої та власної безпеки « ІНФОРМАЦІЯ_9 » Державної прикордонної служби України від 01 червня 2024 року №16.2/35182-24-Вих.; копією листа ІНФОРМАЦІЯ_10 від 13 червня 2024 року № 6/4194, які суд вважає належними, допустимими, достовірними та достатніми для ухвалення цього рішення, а також поясненнями свідка ОСОБА_7 безпосереднього очевидця події.

Водночас, частиною другою статті 20 Закону України "Про правовий статус осіб, зниклих безвісти за особливих обставин" передбачено, якщо особа, зникла безвісти за особливих обставин, оголошена померлою, але її останки не знайдено, проведення розшуку не припиняється до встановлення її місцеперебування, місця поховання чи місцезнаходження останків такої особи.

Також суд роз`яснює заявниці, що відповідно до ч. 1 ст. 309 ЦПК України у разі одержання заяви про появу фізичної особи, яку було визнано безвісно відсутньою або оголошено померлою, або відомостей про місцеперебування цієї особи суд за місцеперебуванням особи або суд, який ухвалив рішення про визнання особи безвісно відсутньою або оголосив її померлою, призначає справу до слухання за участю цієї особи, заявника та інших заінтересованих осіб і скасовує своє рішення про визнання фізичної особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою. Заяву може бути подано особою, яку було визнано безвісно відсутньою або оголошено померлою, або іншою заінтересованою особою.

Якщо фізична особа, яка була оголошена померлою, з`явилася або якщо одержано відомості про місце її перебування, суд за місцем перебування цієї особи або суд, що постановив рішення про оголошення її померлою, за заявою цієї особи або іншої заінтересованої особи скасовує рішення суду про оголошення фізичної особи померлою (частина перша статті 48 ЦК України).

Крім того, судове рішення про оголошення фізичної особи померлою з моменту набрання ним законної сили є підставою для припинення правосуб`єктності такої фізичної особи. На підставі вказаного рішення суду органом державної реєстрації актів цивільного стану реєструється смерть особи та видається свідоцтво про смерть.

Після оголошення фізичної особи померлою відкривається спадщина (ст. 1220 ЦК України), утриманцям призначається пенсія або інші виплати, передбачені законом, шлюб припиняється (ст. 104 СК України), припиняється представництво за довіреністю, яку видала особа, оголошена померлою, та/або представництво за довіреністю, виданою особі, яка оголошена померлою (ст. 248 ЦК України).

За таких обставин, суд враховуючи конкретні обставини зникнення безвісті ОСОБА_2 , а саме ІНФОРМАЦІЯ_8 під час виконання бойового завдання у районі населеного пункту Бахмут Донецької області під час захисту Батьківщини, участі у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах їх ведення (здійснення), суд з урахуванням положень ч.3 ст.46 ЦК України вважає можливим оголосити ОСОБА_2 померлим.

Враховуючи вищевикладене, керуючись ст.ст. 46, 47 ЦК України, ст.ст. 81, 89, 258-259, 263, 293, 305-309, 352, 354 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Заяву задовольнити.

Оголосити померлим військовослужбовця Державної прикордонної служби України - сержанта ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , РНОКПП НОМЕР_6 , уродженця с Маків, Дунаєвецького району, Хмельницької області, останнє місце проживання якого: АДРЕСА_2 , який загинув ІНФОРМАЦІЯ_8 під час виконання бойового завдання у районі населеного пункту Бахмут Донецької області під час захисту Батьківщини, участі у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах їх ведення(здійснення).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Копію даного рішення після набрання законної сили відповідно до ч. 2 ст. 308 ЦПК України надіслати до органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем ухвалення рішення для державної реєстрації смерті особи, Кам'янець-Подільської державної нотаріальної контори для вжиття заходів щодо охорони спадкового майна ОСОБА_2 , та до ІНФОРМАЦІЯ_1 (військова частина НОМЕР_1 )для врахування в цілях організації обліку особового складу та проходження військової служби ОСОБА_2 .

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Чернівецького апеляційного суду через Першотравневий районний суд м.Чернівці протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя Першотравневого

районного суду м.Чернівці Н.В. Піхало

Присяжні В.В. Пелих

В.В.Бушку