Справа № 700/767/24
Провадження № 2/700/400/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 грудня 2024 року Лисянський районний суд Черкаської області

у складі: головуючого судді : Пічкура С.Д.,

за участю секретаря судового засідання: Нетребенко В.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Лисянка цивільну справу №700/767/24 провадження №2/700/400/24 за позовною заявою ОСОБА_1 до Лисянської селищної ради Звенигородського району Черкаської області, треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , про визнання права власності на спадкове майно та встановлення юридичного факту,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом до Виконавчого Лисянської селищної ради Звенигородського району Черкаської області, треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання права власності на спадкове майно та встановлення юридичного факту.

В обґрунтування своїх вимог позивач зазначив, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла його баба ОСОБА_4 . Факт смерті підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 від 11.11.2019 року. За заповітом усе своє майно баба заповіла його матері ОСОБА_5 . Остання у встановленому порядку прийняла спадщину після смерті баби, та своєї матері, за заповітом, подала заяву про прийняття спадщини, проте на земельну ділянку, яка рахувалася за бабою не отримала свідоцтва на право на спадщину. Згідно свідоцтва про смерть від 18.09.2022 року, мати позивача - ОСОБА_5 померла ІНФОРМАЦІЯ_2 . Він є єдиним спадкоємцям після смерті матері та фактично прийняв спадщину після смерті матері оскільки на час смерті матері проживали разом, інших спадкоємців першої черги, що мають право на обов`язкову частку в спадку немає. Бажаючи прийняти спадкове майно, він звернулися до Лисянської державної нотаріальної контори із заявами про прийняття спадкового майна, однак отримав постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії (постанова №1306/02-31 від 12.10.2024 року). Зокрема, постанова про відмову у вчиненні нотаріальних дій мотивована тим, що в держевному акті на право на земельну ділянку власником зазначено « ОСОБА_4 », а в свідоцтві про смерть зазначена « ОСОБА_4 ». У зв`язку з тим, що спадкодавець помер, відновлення документів, що посвідчують юридичний факт є неможливим, необхідно встановити також факт, що має юридичне значення. За таких обставин вимушений звернутися до суду за захистом своїх прав.

Позивач у судове засідання не з`явився, просив про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує у повному обсязі та просяв їх задовольнити.

Представник відповідача у судове засідання не з`явився, звернувся до суду із заявою, в якій просять розглянути справу без їх участі.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Матеріалами справи встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 у смт. Лисянка, Звенигородського району, Черкаської області померла баба позивача ОСОБА_4 . Факт смерті підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_2 від 11.11.2019 року.

Вирішуючи питання про встановлення фактів, що мають юридичне значення суд виходить з наступного.

Згідно довідки Виконавчого комітету Лисянської селищної ради Смільчинецького старостинського округу Звенигородського району Черкаської області №249 від 18.10.2024 року вказано що, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_4 є одна і таж людина, яка народилася в с.Дібрівка Лисянського району Черкаської області та проживала за адресою АДРЕСА_1 з 25.12.1985 року до дня своєї смерті згідно із записами в погосподаських книгах за 1983-1985 роки книга №2 госп.№467 стор. ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_3 ;

-1986-1990 роки книга №7 госп.№451 стор. 14- ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_3 ;

-1991-1995 роки книга №11 госп.№444 стор. 10- ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_3 ;

-1996-2001 роки книга №6 госп.№445 стор. 10- ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_3 ;

-2001-2005 роки книга №6 госп.№437 стор.2- ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_3 ;

-2006-2010 роки книга №4 госп.№32 стор.66- ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_3 ;

-2011-2015 роки книга №13 госп.№400 стор.67-69 - ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_3 ;

-2016-2020 роки книга №13 госп.№393 стор.65-67 ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_3 .

У державному акті на право приватної власності на землю І-ЧР №000692 вказано ОСОБА_4 .

Згідно довідки Виконавчого комітету Лисянської селищної ради Смільчинецького старостинського округу Звенигородського району Черкаської області №250 від 18.10.2024 року вказано що, ОСОБА_4 ( ОСОБА_7 ), ІНФОРМАЦІЯ_3 , яка була зареєстрована за адресою АДРЕСА_1 яка померла ІНФОРМАЦІЯ_4 є власником державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЧР№000692 виданого Лисянською державною адміністрацією кадастровий номер земельної ділянки :02:000:0391 площею 2,11 га, цільове призначення для ведення товарного сільськогосподарського виробництва.

У зв`язку з тим, що спадкодавець помер, відновлення документів, що посвідчують юридичний факт є неможливим, необхідно встановити факт належності ОСОБА_4 державного акта серії ЧР №000692 виданого на ім`я ОСОБА_4 .

Від встановлення факту правовстановлюючих документів спадкодавцю залежить реалізація права позивача на спадщину за законом та подальше розпорядження спадковим майном.

Згідно п.5 ч.2 ст.293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті.

Згідно з п. 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», суд вправі розглядати справи в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо:

- згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян;

- чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення;

- заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення;

- встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право.

Відповідно до ч. 3 ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Проаналізувавши дані, що знаходяться в матеріалах справи та дослідивши докази у їх сукупності суд дійшов висновку, що обставини, які викладені позивачем у позовній заяві знайшли своє підтвердження у наданих суду доказах, а тому суд вважає за можливе встановити факт, що державний акта серії ЧР №000692 виданого на ім`я ОСОБА_4 належить ОСОБА_4 .

Щодо визнання права власності на спадкове майно суд виходить з наступного.

ІНФОРМАЦІЯ_1 померла баба позивача ОСОБА_4 . Факт смерті підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 від 11.11.2019 року.

Згідно заповіту від 16.10.2018 року усе своє майно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , заповіла своїй дочці ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_5

Згідно свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 від 18.09.2022 року, ОСОБА_5 померла ІНФОРМАЦІЯ_2 .

За життя ОСОБА_5 заповіту не залишила.

Позивач є єдиним спадкоємцем першої черги за законом після смерті ОСОБА_5 .

Інших спадкоємців, що мають право на обов`язкову частку в спадку немає.

Бажаючи прийняти спадкове майно, позивач звернувся до Лисянської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадкового майна, однак отримав постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії (постанова №1306/02-31 від 12.10.2024 року) у зв`язку з відсутністю документів, які б підтверджували факт родинних відносин.

Із заявами про відмову від спадщини до нотаріальної контори позивач не звертався.

Згідно зі статтею 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до приписів частини 1 статті 1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Згідно ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом та вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону, або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Відповідно до ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав і обов`язків (спадщини) від померлої фізичної особи (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємцям).

Згідно ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом.

Статтею 131 ЗК України передбачено право громадян України набувати у власність земельні ділянки на підставі успадкування та інших цивільно-правових угод.

Відповідно до п. 22-1 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 16.04.2004 р №7 (із змінами, внесеними згідно з постановою ПВС України від 19.03.2010 р №2), відповідно до ст.1225 ЦК України і ст.131 ЗК України, право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення.

Згідно зі ст.392 ЦК України, власник майна може пред`явити позов про визнання права власності на майно, у разі коли це право оспорюється або не визнається, а також у разі втрати документів на право власності на майно.

Статтею 1268 ЦК України, не допускається прийняття спадщини з умовою чи із застереженням. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Відповідно до ч.3 ст.1296 ЦК України, відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину.

Інші потенційні спакдомєці, які залученні до справи як треті особи без самостійних вимог, подали письмові заяви про згоду на визнання права власності за позвием на спадкове майно.

Мати позивача у встановленому порядку прийняла спадщину після смерті своєї матері - баби позивача, а позвиач у свою чергу прийняв спадщину після смерті своєї матері. Не отримання спадкоємцем свідоцтва про право на спадщину, строк видачі якого законом не обмежений, не позбавляє права на спадщину позивача.

З огляду на те, що позивач фактично прийняв спадщину, тому за ним необхідно визнати право власності на спадкове майно, що залишилося після смерті ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_4 .

На підставі викладеного та керуючись ст. 328, 392, 1216, 1225, 1261, 1268, 1296 ЦК України , ст. 2, 4, 12, 13, 76, 81, 89, 259, 263, 264, 265, 293, 294, 315- 319 ЦПК України, суд -

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до Лисянської селищної ради Звенигородського району Черкаської області, треті особи, які не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання права власності на спадкове майно та встановлення юридичного факту- задовольнити.

Встановити факт належності ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_4 , державного акту серії ЧР№000692 виданого на ім`я ОСОБА_4 .

Визнати право власності за ОСОБА_1 , ( ІНФОРМАЦІЯ_6 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_3 ), на земельну ділянку кадастровий номер :03:000:0394, що належав ОСОБА_4 згідно державного акта серії ЧР №000692 від 05.03.2003 року.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Сергій ПІЧКУР