Красноокнянський районний суд Одеської області
Справа № 506/1122/24
Провадження № 2/506/299/24
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12.12.2024 року селище Окни

Красноокнянський районний суд Одеської області у складі

головуючого судді Чеботаренко О.Л.

за участю секретаря судового засідання Смернової Д.Ю.

розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження у відкритому судовому засіданні в залі суду в селищі Окни цивільну справу за позовом

ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

В С Т А Н О В И В:

Вказана позовна заява надійшла до суду 23.10.2024 року.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначила, що 21 грудня 2007 року між нею та відповідачем зареєстровано шлюб. Від шлюбу мають спільну повнолітню доньку ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Останнім часом відносини між сторонами погіршились настільки, що подальше спільне життя та збереження шлюбу, на думку позивача є неможливим та суперечить її інтересам. Позивач намагалася вжити всі необхідні заходи щодо примирення з відповідачем, однак це жодних результатів не принесло. З огляду на вказану обставину, позивач просить суд не вживати заходів щодо примирення сторін та розірвати їх шлюб з відповідачем.

Після отримання інформації про зареєстроване місце проживання відповідача, 13.11.2024 року позовна заява прийнята судом до розгляду та відкрито провадження у справі.

Позивач та представник позивача у судове засідання не з`явилися, однак у позовній заяві просили розгляд справи проводити у їх відсутність/а.с.2-4/. Тому справа розглянута у відсутність позивача та її представника, що відповідає вимогам ст.223 ЦПК України.

Відповідач в судове засідання не з`явився, про дату та час розгляду справи повідомлений належними чином/ а.с.23/, про причини неявки суд не повідомив, клопотань про відкладення розгляду справи не подавав. Тому, відповідно до п.1 ч.3 ст.223 ЦПК України, суд визнає причини неявки відповідача в судове засідання неповажними і тому справа розглянута у його відсутність.

Судом були встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини.

Так, сторони перебувають в шлюбі, який зареєстрований 21 грудня 2007 року Другим Малиновським відділом державної реєстрації актів цивільного Одеського міського управління юстиції, актовий запис № 811 /а.с.5/.

Разом з тим, позивач не висловила своєї позиції щодо залишення шлюбного прізвища або повернення дошлюбного прізвища.

Відповідно до ст.112 ч.2 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Згідно ч.1 ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Частиною 1 статті 110 СК України встановлено право одного з подружжя на пред`явлення позову про розірвання шлюбу. Таким чином забезпечується принцип свободи шлюбу та принцип свободи розірвання шлюбу.

Таке положення національного законодавства України відповідає ст.16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження та під час розірвання шлюбу.

Аналогічні положення містить і Європейська конвенція про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року (Конвенцію ратифіковано Законом №475/97-ВР (475/97-ВР) від 17.07.1997 року). Так, відповідно до ст.12 зазначеної конвенції, чоловік і жінка, що досягли шлюбного віку, мають право на шлюб і створення сім`ї згідно з національними законами, які регулюють здійснення цього права. Крім того, ст.5 Протоколу №7 зазначеної конвенції встановлено, що кожен з подружжя у відносинах між собою і в їхніх відносинах зі своїми дітьми користується рівними правами та обов`язками цивільного характеру, що виникають зі вступу у шлюб, перебування в шлюбі та у випадку його розірвання.

Судом встановлено, що протягом часу сторони не намагалися відновити сімейні стосунки, однак це не вдалось можливим. На думку позивача, примирення та збереження сім`ї неможливе. Тому суд прийшов до висновку, що збереження сім`ї суперечить інтересам позивача та, згідно зі ст.112 СК України, позов підлягає задоволенню і шлюб слід розірвати.

При цьому, згідно зі ст.113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище.

Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, а інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача.

Таким чином, з відповідача на користь позивача слід стягнути понесені позивачем судові витрати.

Керуючись ст.ст.10, 13, 76-81, 141, 259, 263-265 ЦПК України, ст.112 СК України,

У Х В А Л И В:

Позов ОСОБА_1 (зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до ОСОБА_2 (зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 , РНОКПП не відомий) про розірвання шлюбу, задовольнити повністю.

Шлюб, зареєстрований 21 грудня 2007 року Другим Малиновським відділом державної реєстрації актів цивільного Одеського міського управління юстиції, актовий запис № 811, між ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , розірвати.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судові витрати по сплаті судового збору у сумі 1211,20 грн.

Відповідно до п.п.15.5) п.1 Перехідних положень ЦПК України, на рішення може бути подана апеляційна скарга до Одеського апеляційного суду через Красноокнянський районний суд або безпосередньо до Одеського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

СуддяО. Л. Чеботаренко