Справа № 468/1541/24
БАШТАНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

28.11.2024 року Баштанський районний суд Миколаївської області в складі: головуючого судді Звягіної О.В., за участю секретаря судового засідання Хижняк К.А. розглянувши в судовому засіданні справу № 468/1541/24 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення пені за затримку сплати аліментів,

ВСТАНОВИВ:

Позивачка звернулася до суду з позовом про стягнення з відповідача неустойки (пені) за несплату аліментів на утримання дитини. На підтвердження позовних вимог в позовній заяві позивачка вказала, що за рішенням Баштанського районного суду Миколаївської області № 468/1921/14-ц з відповідача стягнуті на її користь аліменти на утримання дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 1/4 частини усіх доходів. Крім того, за рішенням Баштанського районного суду Миколаївської області № 2-661 2008р. з відповідача стягнуті на її користь аліменти на утримання дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 в розмірі 1/4 частини усіх доходів.

Проте судові рішення про сплату аліментів відповідачем не виконуються. Відповідно до розрахунків державного виконавця заборгованість відповідача по аліментам станом на 08.07.2024 року :

-по виконавчому провадженню № НОМЕР_3 за період 01.04.2020 по 30.06.2024 становить 226134,13грн;

-по виконавчому провадженню № НОМЕР_4 за період 01.04.2020 по 30.06.2024 становить 226134,13грн.

У зв`язку з несплатою відповідачем аліментів позивач просила стягнути з відповідача на її користь неустойку (пеню) в розмірі одного відсотку від суми несплачених аліментів за кожен день затримки за період з 01.08.2021 по 01. 08.2024 в межах суми заборгованості по аліментам в сумі 226134,13грн по кожному виконавчому провадженню. Позивачка заявила про розгляд справи за її відсутності.

Позов надійшов до суду 01.08.2024 року.

17.09.2024 року відкрите провадження у справі та вирішено розглядати справу в порядку загального позовного провадження.

Копія ухвали про відкриття провадження, копія позовної заяви з додатками були направлені відповідачу рекомендованим листом з рекомендованим повідомленням за його зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем проживання. До суду не надійшло відзиву на позов.

Відповідач до суду не з`явився, про час слухання справи повідомлявся рекомендованим листом з рекомендованим повідомленням (до суду повернулось поштове відправлення з відміткою про те, що відповідач за зареєстрованим у встановленому порядку місцем свого проживання відсутній, тому він відповідно до ч. 8 ст. 128 ЦПК України вважається повідомленим).

Суд ухвалив про заочний розгляд справи.

Дослідивши наявні у справі матеріали (копію свідоцтв про народження дітей; копію паспорту та РНОКПП позивача та відповідача, копію виконавчих листів; розрахунок державного виконавця про розмір заборгованості по аліментам), суд приходить до висновку про обґрунтованість заявлених вимог і необхідність задоволення позову.

В ході судового розгляду встановлено, що рішенням Баштанського районного суду Миколаївської області № 468/1921/14-ц з відповідача стягнуті на її користь аліменти на утримання дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 1/4 частини усіх доходів. Крім того, за рішенням Баштанського районного суду Миколаївської області № 2-661 2008р. з відповідача стягнуті на її користь аліменти на утримання дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 в розмірі 1/4 частини усіх доходів.

Проте судові рішення про сплату аліментів відповідачем не виконуються. Відповідно до розрахунків державного виконавця заборгованість відповідача по аліментам станом на 08.07.2024 року :

-по виконавчому провадженню № НОМЕР_3 за період 01.04.2020 по 30.06.2024 становить 226134,13грн;

-по виконавчому провадженню № НОМЕР_4 за період 01.04.2020 по 30.06.2024 становить 226134,13грн.

У зв`язку з несплатою відповідачем аліментів позивач просила стягнути з відповідача

на її користь неустойку (пеню) в розмірі одного відсотку від суми несплачених аліментів за кожен день затримки за період з 01.08.2021 по 01. 08.2024 в межах суми заборгованості по аліментам в сумі 226134,13грн по кожному виконавчому провадженню.

Зазначені правовідносини врегульовані ст.ст. 180, 196 ч. 1 Сімейного кодексу України, із змісту яких слідує, що батьки зобов`язані утримувати своїх неповнолітніх дітей, які потребують матеріальної допомоги до досягнення дітьми повноліття. У разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду або за домовленістю між батьками, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості.

Відповідно до ч.3 ст. 195 Сімейного кодексу України розмір заборгованості за аліментами обчислюється державним виконавцем, приватним виконавцем, а в разі виникнення спору - судом.

Згідно з ч.8 ст. 71 Закону України «Про виконавче провадження» спори щодо розміру заборгованості із сплати аліментів вирішуються судом за заявою заінтересованої особи у порядку, встановленому законом.

З аналізу процитованих норм слідує, що, по-перше, доказування наявності чи відсутності заборгованості по аліментам можливе відповідно до ч.2 ст. 78 ЦПК України виключно з двох джерел: розрахунку заборгованості, проведеного виконавцем, або судового рішення, яким вирішується спір про розмір заборгованості, в разі незгоди сторони з проведеним виконавцем розрахунком. По-друге, виходячи із основних засад цивільного судочинства, як то змагальність та диспозитивність, слідує, що суд має змогу вирішувати питання про розмір заборгованості по аліментам виключно за поданою у відповідності до вимог процесуального закону заявою сторони, яка незгодна з проведеним виконавцем розрахунком.

Суд, при цьому, виходячи з предмету позову про стягнення пені та засад змагальності та диспозитивності, може лише вирішувати чи виникла розрахована виконавцем заборгованість по аліментам з вини платника, який розмір пені підлягає до стягнення та чи немає підстав для зменшення розміру пені і суд не вправі при розгляді саме спору про стягнення пені вирішувати питання про правильність розрахунку заборгованості по аліментам, проведеного виконавцем.

При цьому, суду наданий розрахунок державного виконавця, за яким заборгованість відповідача перед позивачем по сплаті аліментів становить 226134,13 грн по виконавчому провадженню № НОМЕР_3 та 226134,13 грн по виконавчому провадженню № НОМЕР_4.

Оскільки загальний розмір пені за прострочення по сплаті аліментів тільки за 2021-2022 роки значно перевищує розмір загальної заборгованості відповідача за аліментами, який станом на 08.07.2024 року становить по виконавчому провадженню № НОМЕР_3 - 226134,13грн, по виконавчому провадженню № НОМЕР_4 - 226134,13грн., тому позивач та суд вважає недоцільним визначати подальший розмір пені, яка, виходячи із положень ч. 1 ст. 196 Сімейного кодексу України, не може бути більшою за 100 відсотків заборгованості за аліментами.

Таким чином, встановлені судом обставини вказують про необхідність стягнення з відповідача на користь позивача неустойки за прострочення сплати аліментів на її утримання.

Відповідно до п.22 Постанови Пленуму Верховного Суду України передбачена ст.196 СК відповідальність платника аліментів за прострочення їх сплати у виді неустойки (пені) настає лише за наявності вини цієї особи. На платника аліментів не можна покладати таку відповідальність, якщо заборгованість утворилася з незалежних від нього причин, зокрема, у зв`язку з несвоєчасною виплатою заробітної плати, затримкою або неправильним перерахуванням аліментів банками. В інших випадках стягується неустойка за весь час прострочення сплати аліментів. Суд може зменшити розмір неустойки з урахуванням матеріального та сімейного стану платника аліментів, а за передбачених ст. 197 СК умов - повністю або частково звільнити його від сплати заборгованості.

В судовому засіданні встановлено, що за заявлений позивачем період відповідач повинен був сплачувати за відповідними судовими рішеннями аліменти на утримання власних дітей. Об`єктивних причин, які б заважали відповідачеві сплачувати аліменти в належному розмірі судом не встановлено.

За таких обставин, позов підлягає задоволенню.

Оскільки заданою категорією справ позивач звільнений від сплати судового збору та позов підлягає задоволенню, тому з відповідача на підставі ч.1ст.141ЦПК України підлягає стягненню судовий збір на користь держави.

На підставі викладеного та ст. 196 Сімейного кодексу України та керуючись ст.ст. 12; 13; 81; 264; 265 ЦПК України, суд-

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення пені за затримку сплати аліментів задовольнити.

Стягнути із ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 неустойку (пеню) у розмірі 226134,13 грн за прострочення сплати аліментів на утримання доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Стягнути із ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 неустойку (пеню) у розмірі 226134,13 грн за прострочення сплати аліментів на утримання доньки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Стягнути із ОСОБА_2 в дохід держави судовий збір в розмірі 8021 (вісім тисяч двадцять одну) гривень 04 копійок.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Позивачем апеляційна скарга на рішення суду може бути подана Миколаївському апеляційному суду протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення.

Відповідно до п. 4 ч. 5 ст. 265 ЦПК України:

Позивач: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 );

Відповідач: ОСОБА_2 ( АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 ).

СУДДЯ: