Номер провадження 2/725/2017/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10.12.2024 року м. Чернівці

Першотравневий районний суд м. Чернівці в складі:

головуючого судді Войтуна О.Б.,

при секретарі Сумарюк М.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Чернівці цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: військова частина НОМЕР_1 про розірвання шлюбу,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до Першотравневого районного суду м. Чернівці із позовом до ОСОБА_2 , третя особа в/ч НОМЕР_1 про розірвання шлюбу.

Посилався на те, що з відповідачкою перебуває у шлюбі, який між ними зареєстровано 24.09.2010 року Лівобережним відділом реєстрації шлюбів м. Києва з Державним центром розвитку сім`ї.

Від шлюбу у них народилася донька ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка проживає з ним.

Вказував, що сімейне життя з відповідачкою не склалося через різні характери та погляди на життя. Вони перестали розуміти один одного, втратили почуття любові, поваги та довіри.

Вважає, що сенсу підтримувати в подальшому сімейні стосунки немає, оскільки у нас на ґрунті сімейно-побутових проблем та діаметрально протилежних поглядів на сімейне життя, розвинулась неприязнь один до одного.

Шлюб на разі існує формально, вони вже тривалий час не підтримують шлюбних відносин та ведення спільного господарства.

Зазначив, що після фактичного припинення відносин їх спільна дочка проживає разом з ним та перебуває на його самостійному вихованні та утриманні. Він постійно піклується про неї, повністю фінансово утримує та забезпечує усім необхідним.

На підставі викладеного просив розірвати шлюб між ними. Дитину після розірвання шлюбу залишити проживати разом із ним та встановити факт, що він самостійно виховує та утримує неповнолітню дитину.

У судове засідання позивач не з`явився. Від нього надійшла заява про розгляд справи без його участі. Позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив їх задовольнити.

Відповідачка у судове засідання не з`явилася. Від неї надійшла заява у якій просила розглянути справу без її участі. Позов визнала в повному обсязі та не заперечувала, щодо позовних вимог.

Представник третьої особи в судове засідання не прибув, позиції з приводу позову суду не надав.

Враховуючи те, що в судове засідання не з`явились всі особи, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось, що відповідає положенням ч. 2 ст. 247 ЦПК України.

Суд, дослідивши письмові докази по справі, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступних підстав.

Так, судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, який між ними зареєстровано 24.09.2010 року Лівобережним відділом реєстрації шлюбів м. Києва з Державним центром розвитку сім`ї, актовий запис №2093, що підтверджується Свідоцтвом про шлюб НОМЕР_2 (а.с.12).

У шлюбі у сторін народилася дочка ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , відповідно до копії свідоцтва про народження (а.с.13).

Як було встановлено в ході розгляду справи, спільне життя сторін на склалось через різні погляди на сімейне життя та інтереси та постійні конфлікти внаслідок цього.

Фактичні шлюбні відносини та ведення спільного господарства між ними припинено.

Таким чином, суд вважає, що збереження їх сім`ї неможливе, оскільки сім`я сторін розпалася остаточно, на даний час їх шлюб носить формальний характер. Шлюбні відносини між ними фактично припинені.

Враховуючи наведені вище обставини та фактичні взаємини сторін, суд приходить до висновку, що сім`я у сторін остаточно розпалась і зберегти її уже неможливо.

Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них.

Враховуючи зазначені вище вимоги закону, спільне небажання сторін зберігати сім`ю, суд вважає, що шлюб між сторонами необхідно розірвати.

Щодо вирішення питання про залишення дитини проживати разом з батьком та встановлення факту самостійного виховання та утримання дитини батьком суд зазначає наступне.

Так Верховний Суд у складі колегії суддів третьої судової палати Касаційного цивільного суду від 15.01.2020 року у справі №200/952/18, зазначив, що за загальним правилом за відсутності спору щодо того з ким із батьків будуть проживати неповнолітні діти суд може вирішити питання про залишення проживання дитини з матір`ю чи батьком одночасно із вимогою про розірвання шлюбу.

Відповідно до нотаріально посвідченого договору приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Каліушко І.А., між батьками про визначення місця проживання дитини, здійснення батьківських прав та виховання дитини, здійснення батьківських прав та виховання дитини, батьки досягли згоди, що спільна дитина проживатиме з батьком. Батько зобов`язується самостійно виховувати та утримувати дитину на достатньому рівні (а.с.14).

Згідно копії Довідки про доходи ОСОБА_1 за основним місцем роботи (військова частина НОМЕР_1 ) отримав за 8 місяців 2024 року сукупного доходу у виді заробітної плати в розмірі 316 476 грн. 54 коп., що свідчить про достатній рівень матеріального стану позивача (а.с.15).

Також відповідно до Витягу з інформаційно-аналітичної системи «Облік відомостей про притягнення особи до кримінальної відповідальності та наявності судимості» ОСОБА_1 до кримінальної відповідальності не притягався, в розшуку не перебуває та незнятої чи непогашеної судимості не має (а.с.16).

Крім того суд приймає до уваги, що відповідачкою визнано позовні вимоги у повному обсязі, що свідчить про відсутність спору між батьками щодо місця проживання дитини.

Також відповідно до ч. 2 ст. 315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Звертаючись із даною вимого позивач посилався на те, що встановлення факту самостійного виховання дитини надасть йому можливість звернутися до органу соціального захисту для отримання державної соціальної допомоги на дитину.

Виходячи з того, що із змісту заяв по суті наданих як позивачем так і відповідачкою жодного сумніву щодо відсутності спору з приводу того з ким із батьків буде проживати дитина, у суду не виникає, обидві сторони справи згідні з тим, що ОСОБА_3 , після розірвання шлюбу залишається й надалі проживати разом із батьком та перебуватиме на його утриманні та вихованні, суд вважає, що дане питання можливо вирішити одночасно із вимогою про розірвання шлюбу.

Керуючись ст.ст. 104 ч.2, 105 ч.3, 110, 112, 114 ч.2 160, 161, 180-183 СК України, ст.ст.4-6,76-81, 95, 247, 258-259, 263-265, 354-355 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Шлюб між ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_3 , зареєстрований по АДРЕСА_1 ) та ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_4 , фактично проживає по АДРЕСА_2 ), зареєстрований 24.09.2010 року Лівобережним відділом реєстрації шлюбів м. Києва з Державним центром розвитку сім`ї, актовий запис №2093 розірвати.

Після розірвання шлюбу неповнолітню ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , залишити проживати разом із батьком ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_3 ) на його самостійному вихованні та утриманні.

Встановити факт, що батько ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_3 ) самостійно виховує та утримує неповнолітню дитину - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Чернівецького апеляційного суду шляхом подачі, до суду апеляційної інстанції в 30-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги. В разі оголошення лише вступної та резолютивної частини судового рішення або у разі розгляду справи без повідомлення учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя Першотравневого

районного суду м.Чернівці О. Б. Войтун