печерський районний суд міста києва
УХВАЛ А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"12" грудня 2024 р. Печерський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді Ільєвої Т.Г.,

при секретарі Ємець Д.О.,

розглянувши в судовому засіданні в приміщенні суду в м. Києві клопотання представника позивача - адвоката Істоміної Вікторії Леонідівни про призначення експертизи у цивільній справі № 757/41736/23-ц за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства комерційного банку «ПРИВАТБАНК» про захист прав споживачів, визнання правочину недійсним, зобов`язати вчинити дії та стягнення моральної шкоди, -

ВСТАНОВИВ:

У провадженні Печерського районного суду м. Києва перебуває цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства комерційного банку «ПРИВАТБАНК» про захист прав споживачів, визнання правочину недійсним, зобов`язати вчинити дії та стягнення моральної шкоди.

В рамках розгляду справи надійшло клопотання представника позивача про призначення судової-економічної (фінансово-кредитна) експертизи у цивільній справі.

В обґрунтування даного клопотання адвокат зазначила, що між позивачем та відповідачем було укладено кредитний договір, умови якого позивач виконувала належним чином, проте відповідач в примусовому порядку стягнув суму заборгованості, після чого позивачем виявлено приховані комісії та здійснення списань з банківського рахунку, а оскільки у позивача відсутні спеціальні знання щодо перевірки усіх розрахунків та нарахувань, є необхідність у призначені судово-економічної (фінансово-кредитну) експертизи, з метою встановлення всіх обставин.

Представник позивача в судове засідання подала заяву, в якій просила задовольнити клопотання та провести судове засідання без фіксування технічними засобами.

Представник відповідача в судове засідання подала заяву, в якій просила відмовити в задоволенні клопотання та провести судове засідання без фіксування технічними засобами.

У відповідності ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Вивчивши подане клопотання, перевіривши матеріали справи, слід зазначити наступне.

Відповідно до п. 1 та п. 2 ч. 1 ст. 264 ЦПК України, під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження.

Відповідно до ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Згідно ст. 77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень.

Статтею 78 ЦПК України передбачено, що суд не бере до уваги докази, що одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Також відповідно до вимог ст. 79-80 ЦПК України, достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Згідно ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до ст. 83 ЦПК України, сторони та інші учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду. Відповідач, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, повинні подати суду докази разом з поданням відзиву або письмових пояснень третьої особи.

Стаття 103 ЦПК України визначає, що суд призначає експертизу у справі за сукупності таких умов:для з`ясування обставин, що мають значення для справи, необхідні спеціальні знання у сфері іншій, ніж право, без яких встановити відповідні обставини неможливо; сторонами(стороною) не надані відповідні висновки експертів із цих самих питань або висновки експертів викликають сумніви щодо їх правильності.

Так, ч.ч.1, 2 ст.2 ЦПК України закріплено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі.

При цьому, частиною третьою ст.12 ЦПК України чітко визначено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Наряду з вказаним, слід відмітити, що прецедентна практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що реалізуючи п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, змістом яких є не допустити судовий процес у безладний рух.

Проаналізувавши доводи клопотання, перевіривши матеріали справи, суд вважає, що в задоволенні клопотання про призначення судово - економічної (фінансово-кредитну) експертизи слід відмовити, з врахуванням того, що стороною позивача не доведено необхідності проведення такої експертизи.

Окрім цього, аналогічне клопотання вже було предметом розгляду судом, а тому суд вже надав оцінку необхідності у призначені експертизи.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 76-81, 83, 103, 252, 264 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Відмовити у задоволенні клопотання представника позивача - адвоката Істоміної Вікторії Леонідівни про призначення судової-економічної (фінансово-кредитну) експертизи у цивільній справі № 757/41736/23-ц за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства комерційного банку «ПРИВАТБАНК» про захист прав споживачів, визнання правочину недійсним, зобов`язати вчинити дії та стягнення моральної шкоди.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Повний текст судового рішення складено 12.12.2024.

Суддя Тетяна ІЛЬЄВА