печерський районний суд міста києва
Справа № 757/8522/22-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 травня 2024 року

Печерський районний суд м. Києва у складі:

головуючого - судді Хайнацького Є С.,

при секретарі судового засідання - Сміян А.Ю.,

за участю:

позивача: не з`явився,

представника відповідача-1: не з`явився,

відповідача-2: не з`явився,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Державної організації «Український національний офіс інтелектуальної власності та інновацій», ОСОБА_2 про визнання недійсним свідоцтва України № НОМЕР_1 на промисловий зразок, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі - позивач, ОСОБА_1 ) звернувся до суду з позовом до Державного підприємства «Український інститут інтелектуальної власності» (далі - первісний відповідач-1, ДП «Український інститут інтелектуальної власності»), ОСОБА_2 (далі - відповідач-2, ОСОБА_2 ) про визнання недійсним свідоцтва України № НОМЕР_1 на промисловий зразок.

Свої вимоги обґрунтовує тим, що 26 травня 2021 року ДП «Український інститут інтелектуальної власності» опубліковало в офіційному бюлетені № 21/2021 «Промислова власність» відомості про видачу на ім`я ОСОБА_2 свідоцтва України № НОМЕР_1 на промисловий зразок «ІНФОРМАЦІЯ_3» (4 варіанти).

Наприкінці червня 2021 року Приватне підприємство «Домовик» (далі - ПП «Домовик»), яке є виробником меблів із 2001 року та продукція якого вводить в господарський оббіг ФОП ОСОБА_1 , отримало претензію від 23 червня 2021 року вих. №312/2021, згідно з якою:

- ОСОБА_2 є власником свідоцтва України № НОМЕР_1 на промисловий зразок «ІНФОРМАЦІЯ_3»;

- представником ОСОБА_2 є патентний повірений ОСОБА_3 , що діє на підставі довіреності;

- представником власника свідоцтва України № НОМЕР_1 на промисловий зразок встановлено, що в Україні через сайт ІНФОРМАЦІЯ_1 (належить позивачеві) та в соціальній мережі Instagram через аккаунт «ІНФОРМАЦІЯ_2» (також належить позивачеві) пропонуються до продажу дитячі ліжка, які ідентичні тим, що захищені свідоцтвом України № НОМЕР_1 на промисловий зразок «ІНФОРМАЦІЯ_3» (4 варіанти), власником якого є ОСОБА_2 ;

- представником власника свідоцтва України № НОМЕР_1 на промисловий зразок зазначено, що ОСОБА_2 не надавав дозволів на використання належного йому промислового зразка і ліцензійних договорів не укладав;

- ОСОБА_2 вимагає негайного припинення порушення належних йому майнових прав.

Претензія Відповідача-2 також містила детальний опис промислового зразка, захищеного свідоцтвом України № НОМЕР_1.

Після ознайомлення з бібліографічними даними свідоцтва України № НОМЕР_1 на промисловий зразок та претензією представника власника вказаного свідоцтва він (позивач) зробив висновки про те, що промисловий зразок «ІНФОРМАЦІЯ_3» (4 варіанти), власником якого є ОСОБА_2 , не відповідає умовам надання правової охорони, визначеним Законом України «Про охорону прав на промислові зразки». Крім того, державна реєстрація вищевказаного промислового зразка здійснена з порушенням прав інших осіб, а саме, ПП «Домовик» та ОСОБА_1

Промисловий зразок «ІНФОРМАЦІЯ_3» (4 варіанти) за свідоцтвом України № НОМЕР_1 не є новим і не має індивідуального характеру.

Вказує, що він (позивач) є власником сайту ІНФОРМАЦІЯ_1, на якому розміщені зображення та інформація про дитячі ліжка, що пропонуються ним до продажу. На цьому сайті також є посилання на сторінки у соціальних мережах, зокрема, Instagram, де йому належить аккаунт «ІНФОРМАЦІЯ_2», на якій розміщується інформація та зображення аналогічні тим, що розміщені на сайті ІНФОРМАЦІЯ_1.

Відповідно до відомостей сторінки аккаунт «ІНФОРМАЦІЯ_2» в соціальній мережі Instagram 29 червня 2020 року, 01 липня 2020 року були розміщені повідомлення, які складались із фотографічних зображень та інформації про дитячі ліжка такого змісту: «Встречайте новинку и будущий Bestseller! ІНФОРМАЦІЯ_3 от Мама Уложила» відома назва Виробу «ІНФОРМАЦІЯ_3».

Вказані повідомлення містять зображення дитячих ліжок, які нагадують зображення промислового зразку за свідоцтвом України № НОМЕР_1 , що належить Відповідачеві -2 і який зареєстрований Відповідачем -1.

За висновком судового експерта ОСОБА_4 від 25 жовтня 2021 року:

- промисловий зразок на дату подання заявки № s202100421 промисловий зразок «ІНФОРМАЦІЯ_3» за патентом України № НОМЕР_1 у варіанті 1, варіанті 2, варіанті 3, варіанті 4 не відповідав критерію охороноздатності «новизна» відповідно до наданих матеріалів, оскільки до дати подання заявки до НОІВ доведено до загального відома ідентичний промисловий зразок - досліджуваний Виріб зображення дитячого ліжка ІНФОРМАЦІЯ_3 із повідомлень аккаунта «ІНФОРМАЦІЯ_2» в соціальній мережі Instagram від 29 червня 2020 року та від 01 липня 2020 року).

- промисловий зразок «ІНФОРМАЦІЯ_3» за патентом України № НОМЕР_1 у варіанті 1, варіанті 2, варіанті 3, варіанті 4 не відповідав на дату подання заявки № s202100421 критерію охороноздатності, індивідуальний характер відповідно до наданих матеріалів, оскільки загальне враження Промислового зразка «ІНФОРМАЦІЯ_3» за патентом України № НОМЕР_1 у варіанті 1, варіанті 2, варіанті 3, варіанті 4, яке він справляє на інформованого користувача з урахуванням за вказаних та приманних йому ознак, не відрізняється від загального враження, яке справляє на такого користувача досліджуваний Виріб зображення дитячого ліжка ІНФОРМАЦІЯ_3 із повідомлень аккаунта «ІНФОРМАЦІЯ_2» в соціальній мережі Instagram від 29 червня 2020 року та від 01 липня 2020 року), доведений до загального відома (розкритий раніше).

Таким чином, вищенаведене підтверджує те, що промисловий зразок «ІНФОРМАЦІЯ_3» (4 варіанти), власником якого є ОСОБА_2 , не відповідає умовам надання правової охорони.

Відповідно до зазначеного експертного висновку промисловий зразок «ІНФОРМАЦІЯ_3» у варіанті 1, варіанті 2, варіанті 3, варіанті 4 за свідоцтвом України № НОМЕР_1 на дату подання заявки № s202100421 не відповідав критерію охороноздатності «новизна» через те, що до дати подання заявки до НОІВ був доведений до загального відома ідентичний промисловий зразок, зображення якого - дитячого ліжка ІНФОРМАЦІЯ_3 - було опубліковане 29 червня 2020 року та від 01 липня 2020 року в повідомленнях аккаунта «ІНФОРМАЦІЯ_2» в соціальній мережі Instagram.

Виробництвом цих ліжок займалось Приватне підприємство «Домовик», а введенням в господарський оббіг через сайт ІНФОРМАЦІЯ_1 та в соціальній мережі Instagram через аккаунт «ІНФОРМАЦІЯ_2» - він (позивач).

Це дає підстави стверджувати про те, ПП «Домовик» та ФОП ОСОБА_1 набули прав на промисловий зразок, що є ідентичним промисловому зразку «ІНФОРМАЦІЯ_3» (у варіанті 1, варіанті 2, варіанті 3, варіанті 4) за свідоцтвом України № НОМЕР_1 набагато раніше, ніж була подана заявка № s202100421 - 29 червня 2020 року.

Згідно з бібліографічними даними свідоцтва України № НОМЕР_1 на промисловий зразок «ІНФОРМАЦІЯ_3» (4 варіанти) права на цей об`єкт діють із 27 травня 2021 року.

Ідентичність промислового зразка за свідоцтвом свідоцтва України № НОМЕР_1 з промисловим зразком, зображення якого було опубліковане 29 червня 2020 року в повідомленнях аккаунта «ІНФОРМАЦІЯ_2» в соціальній мережі Instagram, дає всі підстави стверджувати, що державна реєстрація промислового зразка «ІНФОРМАЦІЯ_3» (4 варіанти) проведена з порушенням його (позивача) прав.

Промисловий зразок «ІНФОРМАЦІЯ_3» (4 варіанти) за свідоцтвом України № НОМЕР_1 , власником якого є ОСОБА_2 , не відповідає умовам надання правової охорони, визначеним Законом України «Про охорону прав на промислові зразки»; державна реєстрація вищевказаного промислового зразка здійснена з порушенням прав ПП «Домовик» та ОСОБА_1 .

Враховуючи викладене, керуючись статтями 43, 49, 102, 106, 175 ЦПК України, статтями 418, 420 ЦК України, статтею 155 ГК України, статтями 5, 6, 24, 25 Закону України «Про охорону прав на промислові зразки», просить суд:

- визнати свідоцтво України № НОМЕР_1 на промисловий зразок «ІНФОРМАЦІЯ_3» (4 варіанти), власником якого є ОСОБА_2 , недійсним повністю;

- зобов`язати ДП «Український інститут інтелектуальної власності» внести відомості до Державного реєстру патентів України на промислові зразки про визнання патенту України № НОМЕР_1 на промисловий зразок на промисловий зразок «ІНФОРМАЦІЯ_3» (4 варіанти) недійсним повністю та здійснити публікацію про це в офіційному бюлетені «Промислова власність»;

- стягнути з ОСОБА_2 992,40 грн судового збору, 12 000,00 грн витрат на правову допомогу і 45 000,00 грн. витрат за проведення експертного дослідження.

Ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 23 лютого 2022 року відкрито провадження в порядку загального позовного провадження у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ДП «Український інститут інтелектуальної власності», ОСОБА_2 про визнання недійсним свідоцтва України № НОМЕР_1 на промисловий зразок та призначено підготовче засідання у справі на 11 жовтня 2022 року.

У зв`язку з повітряною тривогою та припиненням роботи суду під час неї судове засідання, призначене на 11 жовтня 2022 року, знято з розгляду та призначено наступне судове засідання на 30 січня 2023 року.

Ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 30 січня 2023 року замінено у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ДП «Український інститут інтелектуальної власності», ОСОБА_2 про визнання недійсним свідоцтва України № НОМЕР_1 на промисловий зразок первісного відповідача - ДП «Український інститут інтелектуальної власності» належним відповідачем - Державною організацією «Український національний офіс інтелектуальної власності та інновацій» (далі - відповідач-1, ДО «Український національний офіс інтелектуальної власності та інновацій» ). Призначено наступне підготовче засідання на 24 березня 2023 року

Протокольною ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 24 березня 2023 року відкладено підготовче засідання на 24 квітня 2023 року.

29 березня 2023 року до суду надійшов відзив представника відповідача-1 на позовну заяву, у якому він просить відмовити в задоволенні позовних вимог. Стверджує, що експертиза заявки на промисловий зразок за свідоцтвом України № НОМЕР_1 була проведена у повній відповідності до вимог чинного законодавства. Рішення про державну реєстрацію промислового зразка за свідоцтвом України № НОМЕР_1 було видано на підставі Закону № 815-ІХ, з дотриманням процедури його прийняття, в межах повноважень та у спосіб, визначений Конституцією України та законодавством в сфері правової охорони промислових зразків.

30 березня 2023 року до суду надійшов відзив представника відповідача-1 на позовну заяву, у якому він просить відмовити в задоволенні позовних вимог. Посилається на аналогічні обставини, викладені у відзиві від 29 березня 2023 року та наполягає на їх врахуванні.

Ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 24 квітня 2023 року закрито підготовче провадження у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Державної організації «Український національний офіс інтелектуальної власності та інновацій», ОСОБА_2 про визнання недійсним свідоцтва України № НОМЕР_1 на промисловий зразок та призначено справу до судового розгляду по суті в загальному позовному провадженні на 15 серпня 2023 року.

Протокольною ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 15 серпня 2023 року розгляд справи відкладено на 01 листопада 2023 року.

Протокольною ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 01 листопада 2023 року розгляд справи відкладено на 28 лютого 2024 року

У зв`язку з зайнятістю головуючого судді в іншому судовому засіданні, судове засідання, призначене на 29 лютого 2024 року, знято з розгляду та призначено наступне судове засідання на 01 травня 2024 року.

Позивач та його представник в судове засідання 01 травня 2024 року не з`явилися; про день, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином; представник позивача у поданій суду заяві просить провести розгляд справи за її відсутності та ухвалити рішення про задоволення позовних вимог.

Представник відповідача-1 у судове засідання 01 травня 2024 року не з`явився; про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином; у поданій суду заяві просить провести розгляд справи без його участі та ухвалити рішення про відмову у позові.

Відповідач-2 у судове засідання 01 травня 2024 року не з`явився; про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином.

У зв`язку з неявкою осіб, які приймають участь у справі, суд розглядає справу у відповідності до частини другої статті 247 ЦПК України без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Дослідивши та оцінивши письмові докази у справі у їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Суд установив, що 26 травня 2021 року ДП «Український інститут інтелектуальної власності», правонаступником якого є ДО «Український національний офіс інтелектуальної власності та інновацій», опубліковало в офіційному бюлетені «Промислова власність» № 21/2021 відомості про видачу на ім`я ОСОБА_2 свідоцтва України № НОМЕР_1 на промисловий зразок «Ліжко дитяче «ІНФОРМАЦІЯ_3» (4 варіанти).

ОСОБА_1 є власником сайту ІНФОРМАЦІЯ_1 , на якому розміщені зображення та інформація про дитячі ліжка, що пропонуються ним до продажу. На цьому сайті також є посилання на сторінки у соціальних мережах, зокрема, Instagram, в якому позивачеві належить акаунт «ІНФОРМАЦІЯ_2». На сторінці цього акаунту розміщується інформація та зображення аналогічні тим, що розміщені на сайті ІНФОРМАЦІЯ_1.

Відповідно до відомостей сторінки акаунт «ІНФОРМАЦІЯ_2» в соціальній мережі Instagram 29 червня 2020 року, 01 липня 2020 року були розміщене повідомлення, яке складалось із фотографічних зображень та інформації про дитячі ліжка наступного змісту «Встречайте новинку и будущий Bestseller! ІНФОРМАЦІЯ_3 от Мама Уложила» відома назва Виробу «ІНФОРМАЦІЯ_3».

23 червня 2021 року ОСОБА_2 надіслав на адресу ПП «Домовик», яке є виробником меблів та продукція якого вводить в господарський оббіг ФОП ОСОБА_1 , претензію за вих. № 312/2021, згідно з якою: ОСОБА_2 є власником свідоцтва України № НОМЕР_1 на промисловий зразок «ІНФОРМАЦІЯ_3»; представником ОСОБА_2 є патентний повірений ОСОБА_3 , що діє на підставі довіреності; представником власника свідоцтва України № НОМЕР_1 на промисловий зразок встановлено, що в Україні через сайт ІНФОРМАЦІЯ_1 (належить позивачеві) та в соціальній мережі Instagram через аккаунт «ІНФОРМАЦІЯ_2» (також належить позивачеві) пропонуються до продажу дитячі ліжка, які ідентичні тим, що захищені свідоцтвом України № НОМЕР_1 на промисловий зразок «ІНФОРМАЦІЯ_3» (4 варіанти), власником якого є ОСОБА_2 ; представником власника свідоцтва України № НОМЕР_1 на промисловий зразок зазначено, що ОСОБА_2 не надавав дозволів на використання належного йому промислового зразка і ліцензійних договорів не укладав; ОСОБА_2 вимагає негайного припинення порушення належних йому майнових прав.

Претензія також містить детальний опис промислового зразка, захищеного свідоцтвом України № НОМЕР_1.

Згідно з висновком судового експерта ОСОБА_4 від 25 жовтня 2021 року, зробленого за результатами проведеної судової експертизи об`єктів інтелектуальної власності:

- промисловий зразок на дату подання заявки № s202100421 промисловий зразок «ІНФОРМАЦІЯ_3» за патентом України № НОМЕР_1 у варіанті 1, варіанті 2, варіанті 3, варіанті 4 не відповідав критерію охороноздатності «новизна» відповідно до наданих матеріалів, оскільки до дати подання заявки до НОІВ доведено до загального відома ідентичний промисловий зразок - досліджуваний Виріб зображення дитячого ліжка ІНФОРМАЦІЯ_3 із повідомлень аккаунта «ІНФОРМАЦІЯ_2» в соціальній мережі Instagram від 29 червня 2020 року та від 01 липня 2020 року);

- промисловий зразок «ІНФОРМАЦІЯ_3» за патентом України № НОМЕР_1 у варіанті 1, варіанті 2, варіанті 3, варіанті 4 не відповідав на дату подання заявки № s202100421 критерію охороноздатності, індивідуальний характер відповідно до наданих матеріалів, оскільки загальне враження Промислового зразка «ІНФОРМАЦІЯ_3» за патентом України № НОМЕР_1 у варіанті 1, варіанті 2, варіанті 3, варіанті 4, яке він справляє на інформованого користувача з урахуванням за вказаних та приманних йому ознак, не відрізняється від загального враження, яке справляє на такого користувача досліджуваний Виріб зображення дитячого ліжка ІНФОРМАЦІЯ_3 із повідомлень аккаунта «ІНФОРМАЦІЯ_2» в соціальній мережі Instagram від 29 червня 2020 року та від 01 липня 2020 року), доведений до загального відома (розкритий раніше).

Відповідно до зазначеного експертного висновку промисловий зразок «ІНФОРМАЦІЯ_3» у варіанті 1, варіанті 2, варіанті 3, варіанті 4 за свідоцтвом України № НОМЕР_1 на дату подання заявки № s202100421 не відповідав критерію охороноздатності «новизна» через те, що до дати подання заявки до НОІВ був доведений до загального відома ідентичний промисловий зразок, зображення якого - дитячого ліжка ІНФОРМАЦІЯ_3 - було опубліковане 29 червня 2020 року та від 01 липня 2020 року в повідомленнях аккаунта «ІНФОРМАЦІЯ_2» в соціальній мережі Instagram.

Експертне дослідження проведене відповідно до Закону України «Про судову експертизу» судовим експертом ОСОБА_4 , яка має вищу юридичну, економічну освіту та спеціальну освіту в галузі інтелектуальної власності, є атестованим судовим експертом з правом проведення експертиз у сфері інтелектуальної власності за спеціальністю 13.4 «Дослідження, пов`язані промисловими зразками» на підставі свідоцтва Міністерства юстиції України від 15 грудня 2017 року № 1910, має стаж експертної роботи з досліджень об`єктів інтелектуальної власності 16 років (з 2005 року).

Мотиви, з яких виходить суд, та застосовані норми права

У частині першій статті 4 ЦПК України зазначено, що кожна особа має право у порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Частиною першою статті 15 ЦК України визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Відповідно до частини першої статті 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Відповідно до частини першої статті 418 ЦК України, право інтелектуальної власності - це право особи на результат інтелектуальної, творчої діяльності або на інший об`єкт права інтелектуальної власності, визначений цим Кодексом та іншим законом.

До об`єктів права інтелектуальної власності належать, зокрема промислові зразки (частина перша статті 420 ЦК України).

Згідно з частиною першою статті 432 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого права інтелектуальної власності.

Статтею 462 ЦК України передбачено, що набуття права інтелектуальної власності на винахід, корисну модель засвідчується патентом, на промисловий зразок - свідоцтвом. Обсяг правової охорони визначається формулою винаходу, корисної моделі, сукупністю суттєвих ознак промислового зразка. Умови та порядок видачі патенту, свідоцтва встановлюються законом.

Права інтелектуальної власності на винахід, корисну модель, промисловий зразок визнаються недійсними з підстав та в порядку, встановлених законом (стаття 469 ЦК України).

Згідно з абзацом третім статті 1 Закону України «Про охорону прав на промислові зразки», промисловий зразок - результат творчої діяльності людини у галузі художнього конструювання.

Згідно з частиною першою статті 5 Закону України «Про охорону прав на промислові зразки», правова охорона надається промисловому зразку, що не суперечить публічному порядку, принципам гуманності і моралі та відповідає умовам патентоспроможності.

Відповідно до частини першої статті 6 Закону України «Про охорону прав на промислові зразки», промисловий зразок відповідає критеріям охороноздатності, якщо є новим і має індивідуальний характер.

Відповідно до частини другої статті 6 Закону України «Про охорону прав на промислові зразки» промисловий зразок визнається новим, якщо жоден ідентичний промисловий зразок не доведено до загального відома щодо: зареєстрованого промислового зразка - до дати подання заявки до НОІВ або, якщо заявлено пріоритет, до дати її пріоритету; незареєстрованого промислового зразка - до дати, на яку промисловий зразок, щодо якого вимагається охорона, вперше був доведений до загального відома.

Частиною першою статті 25 Закону України «Про охорону прав на промислові зразки» визначено, що права на зареєстрований промисловий зразок можуть бути визнані у судовому порядку недійсними повністю або частково щодо окремих варіантів промислових зразків, зазначених у свідоцтві, у разі:

невідповідності промислового зразка умовам надання правової охорони, визначеним цим Законом;

наявності у зображенні промислового зразка ознак, що не були передбачені поданою заявкою;

здійснення державної реєстрації промислового зразка з порушенням прав інших осіб..

Суб`єктом використання промислового зразка у розумінні Закону України «Про охорону прав на промислові зразки» може бути не лише виробник, але й будь-яка інша особа, що застосовує річ, виготовлену з використанням всієї сукупності суттєвих ознак промислового зразка.

Позов про визнання свідоцтва на промисловий зразок недійсним може подати будь-яка особа, яка вважає, що відповідне свідоцтво порушує її права та охоронювані законом інтереси. Коло таких осіб (крім сторін договору) з`ясовується в кожному окремому випадку з урахуванням обставин справи та норм права, які підлягають застосуванню до спірних правовідносин. При цьому слід враховувати тлумачення поняття «охоронюваний законом інтерес» наведене в пункті 1 резолютивної частини Рішення Конституційного Суду України від 01 грудня 2004 року № 18-рп/2004 року.

Відповідно до частини другої статті 102 ЦПК України, предметом висновку експерта може бути дослідження обставин, які входять до предмета доказування та встановлення яких потребує наявних у експерта спеціальних знань. Предметом висновку експерта не можуть бути питання права.

Згідно частиною третьою статті 102 ЦПК України, висновок експерта може бути підготовлений на замовлення учасника справи або на підставі ухвали суду про призначення експертизи.

Належним та допустимим доказом у справах, пов`язаних з вирішенням спорів про визнанням недійсними патенту на промисловий зразок, є експертиза, оскільки питання, пов`язані з віднесенням ознак промислового зразка до суттєвих, використанням сукупності суттєвих ознак промислового зразка у виробі чи в іншому зареєстрованому промисловому зразку з більш пізнім пріоритетом, потребують спеціальних знань.

Подібні висновки викладені у постановах Верховного Суду від 04 листопада 2019 року у справі № 760/6508/16-ц (провадження № 61-21899св18), від 13 листопада 2019 року у справі № 760/20341/16-ц (провадження № 61-29381св18), від 24 червня 2020 року у справі № 760/4123/16-ц (провадження № 61-13947св18), від 20 січня 2021 року у справі № 175/4031/17 (провадження № 61-4443св19).

У своїх позовних вимогах ОСОБА_1 просить визнати недійсним повністю свідоцтво України № НОМЕР_1 на промисловий зразок «ІНФОРМАЦІЯ_3» (4 варіанти), власником якого є ОСОБА_2 , на підставі статті 25 Закону України «Про захист прав на промислові зразки», посилаючись на те, що зазначений промисловий зразок не відповідає умовам патентоспроможності, оскільки не є новим, з огляду на те, що сукупність ознак цього промислового зразку стала загальнодоступною у світі до дати подання ОСОБА_2 заявки щодо його реєстрації.

З матеріалів справи вбачається, що на належному позивачеві сайті ІНФОРМАЦІЯ_1 розміщені зображення та інформація про дитячі ліжка, що пропонуються ним до продажу. На сайті також є посилання на сторінки у соціальних мережах, зокрема Instagram, у якій позивачеві належить аккаунт «ІНФОРМАЦІЯ_2», та на сторінці якого, у свою чергу, розміщена інформація та зображення аналогічні тим, що розміщені на сайті ІНФОРМАЦІЯ_1.

Відповідно до відомостей сторінки аккаунт «ІНФОРМАЦІЯ_2» в соціальній мережі Instagram 29 червня 2020 року, 01 липня 2020 року були розміщені повідомлення, які складались із фотографічних зображень та інформації про дитячі ліжка наступного змісту «Встречайте новинку и будущий Bestseller! ІНФОРМАЦІЯ_3 от Мама Уложила» відома назва Виробу «ІНФОРМАЦІЯ_3».

На підтвердження того, що оспорюваний ним промисловий зразок не відповідає умовам патентоздатності - «новизна», позивач надав суду висновок судового експерта ОСОБА_4 , яка має вищу економічну освіту та вищу освіту в сфері інтелектуальної власності, атестована як судовий експерт з питань інтелектуальної власності за спеціальністю 13.4 «Дослідження, пов`язані з охороною прав на промислові зразки», має свідоцтво судового експерта від 15 грудня 2017 року № 1910 Міністерства юстиції України, має стаж експертної роботи з досліджень об`єктів інтелектуальної власності 16 років (з 2005 року).

Експертне дослідження проведене відповідно до Закону України «Про судову експертизу», експерт обізнана про відповідальність (у тому числі кримінальну) за надання завідомо неправдивого висновку.

На вирішення судовому експерту були поставлені такі питання:

- чи відповідав на дату подання заявки № s202100421 промисловий зразок «ІНФОРМАЦІЯ_3» за патентом України № НОМЕР_1 у варіанті 1, варіанті 2, варіанті З, варіанті 4 критерію охороноздатності «новизна» відповідно до наданих матеріалів?

- чи відповідав на дату подання заявки № s202100421 промисловий зразок «ІНФОРМАЦІЯ_3» за патентом України № НОМЕР_1 у варіанті 1, варіанті 2, варіанті З, варіанті 4 критерію охороноздатності, а саме чи мав індивідуальний характер відповідно до наданих матеріалів?

За висновком судового експерта ОСОБА_4 від 25 жовтня 2021 року, зробленого за результатами проведеної судової експертизи об`єктів інтелектуальної власності:

- промисловий зразок на дату подання заявки № s202100421 промисловий зразок «ІНФОРМАЦІЯ_3» за патентом України № НОМЕР_1 у варіанті 1, варіанті 2, варіанті 3, варіанті 4 не відповідав критерію охороноздатності «новизна» відповідно до наданих матеріалів, оскільки до дати подання заявки до НОІВ доведено до загального відома ідентичний промисловий зразок - досліджуваний Виріб зображення дитячого ліжка ІНФОРМАЦІЯ_3 із повідомлень аккаунта «ІНФОРМАЦІЯ_2» в соціальній мережі Instagram від 29 червня 2020 року та від 01 липня 2020 року);

- промисловий зразок «ІНФОРМАЦІЯ_3» за патентом України № НОМЕР_1 у варіанті 1, варіанті 2, варіанті 3, варіанті 4 не відповідав на дату подання заявки № s202100421 критерію охороноздатності, індивідуальний характер відповідно до наданих матеріалів, оскільки загальне враження Промислового зразка «ІНФОРМАЦІЯ_3» за патентом України № НОМЕР_1 у варіанті 1, варіанті 2, варіанті 3, варіанті 4, яке він справляє на інформованого користувача з урахуванням за вказаних та приманних йому ознак, не відрізняється від загального враження, яке справляє на такого користувача досліджуваний Виріб зображення дитячого ліжка ІНФОРМАЦІЯ_3 із повідомлень аккаунта «ІНФОРМАЦІЯ_2» в соціальній мережі Instagram від 29 червня 2020 року та від 01 липня 2020 року), доведений до загального відома (розкритий раніше).

Відповідно до зазначеного експертного висновку промисловий зразок «ІНФОРМАЦІЯ_3» у варіанті 1, варіанті 2, варіанті 3, варіанті 4 за свідоцтвом України № НОМЕР_1 на дату подання заявки № s202100421 не відповідав критерію охороноздатності «новизна» через те, що до дати подання заявки до НОІВ був доведений до загального відома ідентичний промисловий зразок, зображення якого - дитячого ліжка ІНФОРМАЦІЯ_3 - було опубліковане 29 червня 2020 року та від 01 липня 2020 року в повідомленнях аккаунта «ІНФОРМАЦІЯ_2» в соціальній мережі Instagram.

Тобто промисловий зразок «ІНФОРМАЦІЯ_3» (4 варіанти), власником якого є ОСОБА_2 , не відповідає умовам надання правової охорони.

Суд вважає, що зазначений висновок експерта є таким, що повністю узгоджується з дослідженими в судовому засіданні матеріалами справи та приймається судом в якості належного доказу невідповідності свідоцтва України № НОМЕР_1 на промисловий зразок умовам патентоздатності - «новизна».

Згідно зі статтею 76 ЦПК України, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Відповідно до вимог статті 77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень.

Відповідно до статті 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом.

Аналізуючи викладене вище, суд приходить до висновку, що реєстрація ДП «Український інститут інтелектуальної власності» спірного свідоцтва на промисловий зразок «ІНФОРМАЦІЯ_3» на ім`я ОСОБА_2 відбулась із порушеннями статей 5, 6 Закону України «Про охорону прав на промислові зразки» та частини першої статті 461 ЦК України, а саме: свідоцтво України № НОМЕР_1 , видане на ім`я ОСОБА_2 , на промисловий зразок не є патентоспроможним, а отже, відповідно до зазначених норм закону, не є придатним для набуття прав інтелектуальної власності на нього, що є підставою для визнання його недійсними в порядку, передбаченому статтею 25 Закону України «Про захист прав на промислові зразки».

Зважаючи на встановлення судом того, що свідоцтво України № НОМЕР_1 на промисловий зразок не відповідає умовам надання правової охорони, оскільки не є новим, суд вважає, що це свідоцтво підлягає визнанню недійсним.

Згідно з пунктом 3 статті 25 Закону України «Про охорону прав на промислові зразки», у разі визнання прав на промисловий зразок недійсними НОІВ публікує відповідне повідомлення в Бюлетені.

Відповідно до пунктів 2.3, 2.4 «Положення про Державний реєстр патентів України на промислові зразки», затвердженого Наказом Міністерства освіти і науки України від 12 квітня 2001 року №290 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 28 квітня 2001 року за №378/5569, у процесі ведення реєстру до нього вносяться відомості щодо визнання патенту недійсним повністю або частково. Підставою для внесення відомостей до реєстру є, зокрема рішення судових органів.

Оскільки свідоцтво України № НОМЕР_1 , видане на ім`я ОСОБА_2 , на промисловий зразок визнано недійсним, отже є правові підстави для внесення змін до Державного реєстру патентів України на промислові зразки про визнання недійсним свідоцтва України № НОМЕР_1 на промисловий зразок «ІНФОРМАЦІЯ_3» (4 варіанти) та здійснення про це публікацію в Офіційному бюлетені «Промислова власність» у порядку частини третьої статті 25 Закону України «Про охорону прав на промислові зразки».

Суд вважає, що звернення позивача до суду з позовом про визнання недійсним спірного свідоцтва відповідає способу захисту, що передбачений нормами чинного законодавства.

Відповідно до статті 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Обґрунтовуючи позов ОСОБА_1 , окрім іншого, посилався також на те, що державна реєстрація оспорюваного свідоцтва на промисловий зразок здійснена з порушенням прав ПП «Домовик».

Проте, ПП «Домовик» позов не подавало та не уповноважувало на це ОСОБА_1 , тому відсутні підстави для висновку щодо порушення його прав.

Станом на дату подання заявки за оскаржуваним свідоцтвом № НОМЕР_1 на промисловий зразок була чинна редакція Закону України «Про охорону прав на знаки для товарів і послуг» в редакції від 21 липня 2020 року № 815-ІХ, згідно з яким під час проведення експертизи промислові зразки не перевіряються на критерії охороноздатності, визначені статтею 6 цього Закону, а саме: новизну та наявність індивідуального характеру; державна реєстрація промислового зразка здійснюється під відповідальність його власника за відповідність промислового зразка критеріям охороноздатності.

З огляду на те, що на час видачі свідоцтва № НОМЕР_1 на промисловий зразок Відповідач-1 не порушив вимог чинного законодавства, суд вважає, що понесені позивачем судові витрати підлягають стягненню з відповідача ОСОБА_2 .

Відповідно до частин першої, третьої статті 139 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом судової справи, зокрема, належать: витрати по сплаті судового збору; витрати, пов`язані із залученням перекладачів, проведенням судових експертиз; на професійну правничу допомогу.

Відповідно до статті 141 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Вбачається, що позивач поніс витрати з оплаті висновку експерта в розмірі 45 000,00 грн та витрати зі сплати судового збору 992,40 грн, а також витрати на правничу допомогу у розмірі 12 000,00 грн.

На підтвердження понесених витрат на професійну допомогу позивач надав суду ордер від 09 лютого 2022 року, виданий на підставі договору про надання правової допомоги від 01 листопада 2021 року, укладений між ОСОБА_1 та адвокатом Курзіним А.А., звіт про надану правничу допомогу від 10 лютого 2022 року.

Ураховуючи документально підтверджені надані позивачем докази щодо обсягу наданих адвокатом послуг і виконаних робіт та їх вартості, що підлягає сплаті позивачем, відсутність заяв відповідачів про зменшення розміру цих витрат, суд дійшов висновку, що вимоги про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу, з урахуванням статті 141 ЦПК України, підлягають задоволенню в розмірі 12 000,00 грн.

Ураховуючи викладене, керуючись Законом України «Про охорону прав на промислові зразки», статтями 15, 16, 418, 432, 461, 462,469 Цивільного кодексу України, статтями 12, 13, 76-81, 200, 247, 263-265, 352-355 Цивільного процесуального кодексу України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до Державної організації «Український національний офіс інтелектуальної власності та інновацій», ОСОБА_2 про визнання недійсним свідоцтва України № НОМЕР_1 на промисловий зразок - задовольнити.

Визнати недійсним свідоцтво України № НОМЕР_1 на промисловий зразок «ІНФОРМАЦІЯ_3» (4 варіанти), власником якого є ОСОБА_2 .

Зобов`язати Державну організацію «Український національний офіс інтелектуальної власності та інновацій» внести відомості до Державного реєстру патентів України на промислові зразки про визнання недійсним патенту України № НОМЕР_1 на промисловий зразок «ІНФОРМАЦІЯ_3» (4 варіанти) та опублікувати відомості про це в офіційному бюлетені «Промислова власність».

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 992 (дев`ятсот дев`яносто дві) гривні 40 копійок, витрати за проведення експертизи в розмірі 45 000,00 (сорок п`ять тисяч) гривень, витрати на правничу допомогу у розмірі 12 000,00 (дванадцять тисяч) гривень.

Позивач - ОСОБА_1 : АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_2 .

Відповідач-1 - Державна організація «Український національний офіс інтелектуальної власності та інновацій»: 01601, місто Київ, вулиця Глазунова, 1; .

Відповідач-2 - ОСОБА_2 : АДРЕСА_2 .

Рішення суду може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Апеляційні скарги на рішення подаються учасниками справи до Київського апеляційного суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне судове рішення складено та підписано 10.05.2024 року.

Суддя Є.С. Хайнацький