Справа № 203/6797/24
Провадження № 2-о/0203/194/2024
УХВАЛА

28 листопада 2024 року у місті Дніпрі суддя Кіровського районного суду м. Дніпропетровська Ханієва Ф.М., перевіривши матеріали заяви ОСОБА_1 про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України та про встановлення факту родинних відносин,

ВСТАНОВИВ:

26.11.2024 року через систему «Електронний суд» до Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від представника заявника ОСОБА_1 ОСОБА_2 (далі заявник) надійшла заява про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України та про встановлення факту родинних відносин, в якій заявник просить суд:

- встановити факт смерті ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка проживала за адресою: АДРЕСА_1 , та померла ІНФОРМАЦІЯ_2 ;

- встановити факт родинних відносин між ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та померлою ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , яка проживала за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 26.11.2024 року, цивільну справу №203/6797/24, провадження №2-о/0203/194/2024, було розподілено головуючому судді Ханієвій Ф.М., яка передана судді канцелярією суду 28.11.2024 року.

Суд зазначає, що у ст. ст. 10, 175, 177, 318 Цивільного процесуального кодексу України визначені вимоги до заяви (позовної заяви). Водночас, суд, вивчивши заяву ОСОБА_1 , дійшов висновку, що вона підлягає залишенню без руху, оскільки подана без додержання вимог ст. ст. 10, 175, 177, 318 ЦПК України, з огляду на таке.

Так, відповідно до ч. 1 ст. 293 ЦПК України , окреме провадження це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Частиною 3 ст. 294 ЦПК України передбачено, що справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду. Інші особливості розгляду цих справ встановлені цим розділом.

Відповідно до ч. 4 ст. 294 ЦПК України, справи окремого провадження суд розглядає за участю заявника і заінтересованих осіб.

Відповідно до ч. 9 ст. 10 ЦПК України, якщо спірні відносини не врегульовані законом, суд застосовує закон, що регулює подібні за змістом відносини (аналогія закону), а за відсутності такого - суд виходить із загальних засад законодавства (аналогія права).

Згідно з ч. 2 ст. 175 ЦПК України, позовна заява подається до суду в письмовій формі і підписується позивачем або його представником, або іншою особою, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи.

Відповідно до ч. 3 ст. 175 ЦПК України, позовна заява повинна містити: 1) найменування суду першої інстанції, до якого подається заява; 2) повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові) (для фізичних осіб) сторін та інших учасників справи, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), поштовий індекс, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України (для юридичних осіб, зареєстрованих за законодавством України), а також реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта для фізичних осіб - громадян України (якщо такі відомості позивачу відомі), відомі номери засобів зв`язку та адреси електронної пошти, відомості про наявність або відсутність електронного кабінету; 3) зазначення ціни позову, якщо позов підлягає грошовій оцінці; обґрунтований розрахунок сум, що стягуються чи оспорюються; 4) зміст позовних вимог: спосіб (способи) захисту прав або інтересів, передбачений законом чи договором, або інший спосіб (способи) захисту прав та інтересів, який не суперечить закону і який позивач просить суд визначити у рішенні; якщо позов подано до кількох відповідачів - зміст позовних вимог щодо кожного з них; 5) виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини; 6) відомості про вжиття заходів досудового врегулювання спору, якщо такі проводилися, в тому числі, якщо законом визначений обов`язковий досудовий порядок урегулювання спору; 7) відомості про вжиття заходів забезпечення доказів або позову до подання позовної заяви, якщо такі здійснювалися; 8) перелік документів та інших доказів, що додаються до заяви; зазначення доказів, які не можуть бути подані разом із позовною заявою (за наявності); зазначення щодо наявності у позивача або іншої особи оригіналів письмових або електронних доказів, копії яких додано до заяви; 9) попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які позивач поніс і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи; 10) підтвердження позивача про те, що ним не подано іншого позову (позовів) до цього ж відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав.

Як видно із заяви, ОСОБА_1 просить суд встановити факт смерті ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка проживала за адресою: АДРЕСА_1 , та померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , а також встановити факт родинних відносин між ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та померлою ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , яка проживала за адресою: АДРЕСА_1 .

Так, згідно з положеннями ст. 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, зокрема, про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами (п. 1 ч. 1 вказаної статті), та про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті (п. 8 ч. 1 вказаної статті).

У судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Встановлення факту смерті на тимчасово окупованій території відбувається на підставі Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України».

Заява про встановлення факту смерті особи на території, на якій введено воєнний чи надзвичайний стан, або на тимчасово окупованій території України, визначеній такою відповідно до законодавства, може бути подана членами сім`ї померлого, їхніми представниками або іншими заінтересованими особами(якщо встановлення факту смерті особи впливає на їхні права, обов`язки чи законні інтереси)до будь-якого місцевого суду України, що здійснює правосуддя, незалежно від місця проживання (перебування) заявника.

Справи про встановлення факту смерті особи на території, на якій введено воєнний чи надзвичайний стан або на тимчасово окупованій території України, визначеній такою відповідно до законодавства, розглядаються невідкладно з дня надходження відповідної заяви до суду.

Ухвалене судом рішення у справах про встановлення факту смерті особи на території, на якій введено воєнний чи надзвичайний стан, або на тимчасово окупованій території України, визначеній такою відповідно до законодавства, підлягає негайному виконанню (ст. 317 ЦПК України).

Аналіз викладеного вище вказує, що ЦПК України не містить норм, які б передбачали можливість одночасного розгляду вимог про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України та про встановлення факту родинних відносин у межах одного судового провадження.

Водночас нормами ЦПК України передбачений різний судовий порядок їх розгляду та виконання.

Також суд зазначає, що у пункті 5 Постанови Пленуму ВС України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» №5 від 31 березня 1995 року роз`яснено, що заінтересовані особи визначаються залежно від мети встановлення цих фактів.

Згідно з ч. 1 ст. 177 ЦПК України, позивач повинен додати до позовної заяви її копії та копії всіх документів, що додаються до неї, відповідно до кількості відповідачів та третіх осіб.

Проте заявник не визначила заінтересованих осіб та помилково об`єднала в одній заяві різні вимоги про встановлення факту смерті та про встановлення факту родинних відносин.

При цьому відповідно до ч. 9 ст. 10, ч. 4 ст. 177 ЦПК України, до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Заявник, заявляючи дві вимоги про встановлення фактів, що мають юридичне значення, не вказує заінтересованих осіб, а саме орган державної реєстрації актів цивільного стану, який є заінтересованою особою за вимогою про встановлення факту смерті, та (або) нотаріуса, який є заінтересованою за вимогою про встановлення факту родинних відносин.

Так, суть вимоги про встановлення факту родинних відносин з метою отримання спадщини пов`язана з неможливістю отримання спадщини у позасудовому порядку за фактом звернення до нотаріуса.

Слід зазначити, що звертаючись до суду із вимогою про встановлення факту родинних відносин, заявнику слід першочергово вирішувати питання у позасудовому порядку, і лише у випадку відмови нотаріуса заявник, вичерпавши всі позасудові можливості, звертається до суду із заявою про встановлення факту, що має юридичне значення.

Проте заявник не надала суду доказів звернення до нотаріуса з метою отримання спадщини та отримання відмови у вчиненні нотаріальної дії, не залучила заінтересовану особу. Відтак заявнику слід надати докази звернення із заявою про прийняття спадщини та отримання відповідної відмови від нотаріуса, у зв`язку з відсутністю встановленого факту родинних відносин, залучити нотаріуса як заінтересовану особу до участі у справі.

Таким чином, заявнику слід роз`єднати вимоги про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України та про встановлення факту родинних відносин, визначити коло заінтересованих осіб за поданими заявами.

Крім того, заявником не сплачено судовий збір, відповідно до Закону України «Про судовий збір», за вимоги про встановлення факту родинних відносин, або не подане клопотання про звільнення від сплати судового збору або відстрочення його сплати, докази на підтвердження наявності таких підстав.

Так, відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 2 Закону України «Про судовий збір», за подання заяви у справах окремого провадження, поданого фізичною особою, розмір судового збору складає 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, тобто станом на 01.01.2024 року 605,60 грн.

Як видно з доданих документів, заявником не надано оригінал квитанції про сплату судового збору за вимогу про встановлення факту родинних відносин. При цьому посилання представника заявника на п. 8 ст. 2 Закону України «Про судовий збір» є безпідставним, оскільки в зазначеній статті такий пункт відсутній, а ст. 2 стосується визначення платників судового збору.

Відповідно до ч. 1 ст. 185 ЦПК України, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Згідно з ч. 2, ч. 3 ст. 185 ЦПК України, в ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху. Якщо ухвала про залишення позовної заяви без руху постановляється з підстави несплати судового збору у встановленому законом розмірі, суд в такій ухвалі повинен зазначити точну суму судового збору, яку необхідно сплатити (доплатити).

Якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені статтями 175 і 177 цього Кодексу, сплатить суму судового збору, позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду. Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Враховуючи викладене вище, суд доходить висновку, що заява ОСОБА_1 подана без додержання вимог, викладених у ст. ст. 10, 175, 177, 318 ЦПК України, а тому така заява підлягає залишенню без руху з наданням заявнику строку для усунення її недоліків.

Керуючись ст. ст. 10, 175, 177, 185, 260, 318, 353 ЦПК України, суд,

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України та про встановлення факту родинних відносин залишити без руху.

Встановити заявнику п`ятиденний строк для усунення недоліків заяви з дня отримання ухвали про залишення заяви без руху.

Визначені недоліки заяви заявнику усунути шляхом надання суду:

- виправленої редакції заяви, відповідно до кількості учасників справи, із зазначенням заінтересованих осіб після визначення з предметом заяви та роз`єднання вимог заяви про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України та про встановлення факту родинних відносин;

- оригіналу квитанції про сплату судового збору у розмірі 605,60 грн у разі подання до суду заяви про встановлення факту родинних відносин, який підлягає перерахуванню на наступний рахунок для перерахування судового збору в гривнях: отримувач коштів: ГУК у Дн-кiй обл/Центр.р/22030101, код отримувача (код за ЄДРПОУ): 37988155; банк отримувача: Казначейство України (ел. адм. подат.), рахунок отримувача: UA0004631; код банку отримувача (МФО) 899998, код класифікації доходів бюджету 22030101; призначення платежу судовий збір, за заявою ________ (ПІБ чи назва установи, організації позивача), Кіровський районний суд м. Дніпропетровська, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону, клопотання про звільнення від сплати судового збору або відстрочення його сплати, докази на підтвердження наявності таких підстав.

Копію ухвали направити заявнику.

Суд роз`яснює заявнику, що у випадку, якщо недоліки заяви не будуть усунені у зазначений строк, заява буде вважатися неподаною та повернута.

Залишення заяви без руху не позбавляє права повторного звернення до суду в порядку, встановленому законом.

Ухвала набирає законної сили після її підписання та оскарженню не підлягає.

Суддя Ф.М. Ханієва