Провадження №2/522/7628/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(ЗАОЧНЕ)

17 грудня 2024 року м. Одеса

Приморський районний суд міста Одеси у складі головуючої судді Косіциної В.В. розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,-

ВСТАНОВИВ:

14 жовтня 2024 року до Приморського районного суду м. Одеси надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, у якій позивач просить стягнути з ОСОБА_1 заборгованість за: договором позики №78969169 у розмірі 14 551,00 гривень; договором позики №5485945 у розмірі 8 480,00 гривень; за кредитним договором №19888-07/2023 у розмірі 5 820,10 гривень; здійснити розподіл судових витрат.

У позовній заяві позивач вказує на те, що не заперечує проти постановлення заочного рішення по справі.

За результатами автоматизованого розподілу справи між суддями, вона передана на розгляд судді Косіциній В.В.

Ухвалою суду від 15 жовтня 2024 року провадження у справі відкрито. Встановлено, що справа розглядатиметься в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін. Відповідачу надано 15-ти денний термін з моменту отримання копії ухвали для подання відзиву на позовну заяву.

Ухвалу суду від 15 жовтня 2024 року разом із копією позовної заяви було надіслано на адресу відповідача листом з рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення, який повернувся до суду із відміткою: «за закінченням встановленого терміну зберігання».

21 жовтня 2024 року до Приморського районного суду м. Одеси надійшло клопотання представника позивача Чечельницької Антоніни Олексіївни про витребування доказів, у якому заявник просив витребувати в АТ КБ «ПРИВАТБАНК» наступні відомості:

- інформацію щодо наявності у ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , карткового рахунку, відкритого у АТ КБ «ПРИВАТБАНК» станом на 20.04.2023 року;

- інформацію щодо належності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , карткового рахунку № НОМЕР_2 ;

- інформацію щодо надходження на картковий рахунок № НОМЕР_2 : 20.04.2023 року грошових коштів у розмірі 3 000,00 гривень за кредитним договором №5485945; 31.05.2023 року грошових коштів у розмірі 5 000,00 гривень за кредитним договором №78969169; 14.07.2023 року грошових коштів у розмірі 2 000,00 гривень за кредитним договором №19888-07/2023.

Ухвалою суду від 23 жовтня 2024 року клопотання задоволено, докази витребувано.

08 листопада 2024 року до Приморського районного суду м. Одеси надійшла відповідь АТ КБ «ПРИВАТБАНК» на виконання ухвали суду від 23.10.2024 року.

Ухвалою суду від 22 листопада 2024 року, у зв`язку із запровадженням воєнного стану, екстрених та аварійних відключень електроенергії та погіршення якості інтернет зв`язку, з метою всебічного, повного встановлення усіх обставин справи та ухвалення законного і обґрунтованого рішення у справі, витребувано у АТ КБ «ПРИВАТБАНК» виписки за карткою відповідача у період з 30.05.2023 року по 05.06.2023 року.

09 грудня 2024 року до Приморського районного суду м. Одеси надійшла відповідь АТ КБ «ПРИВАТБАНК» на виконання ухвали суду від 22.11.2024 року.

Будь яких інших заяв або клопотань від учасників справи не надходило.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Відповідно до ч. 4,5 ст. 268 ЦПК України, у разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення. Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Враховуючи те, що відповідач своїм правом на подання відзиву не скористався, про відкриття провадження був повідомлений належним чином а також те, що позивач не заперечував проти ухвалення заочного рішення, суд, керуючись положеннями ст. 280 ЦПК України вважає за можливе ухвалити у справі заочне рішення на підставі наявних у матеріалах справи доказах.

Суд дослідивши матеріали справи встановив наступні обставини та дійшов до наступних висновків.

Щодо договору позики від 20.04.2023 року №5485945, суд зазначає наступне.

20 квітня 2023 року між ОСОБА_1 та ТОВ «МАНІФОЮ» було укладено договір позики №5485945, за яким ТОВ «МАНІФОЮ» зобов`язалося передати ОСОБА_1 грошову суму у позику у розмірі 3 000,00 гривень на строк 80 днів із застосуванням процентної ставки у розмірі:

- протягом першого розрахункового періоду (30 днів) 2,2% за день користування позикою;

- протягом другого розрахункового періоду (50 днів) 3,00% за день користування кредитом (а.с.23).

У п.2.5. Договору зазначено, що позика надається позичальнику в день підписання сторонами договору шляхом безготівкового переказу на банківський рахунок позичальника за номером електронного платіжного засобу (банківської картки № НОМЕР_2 .

У постанові КЦС ВС від 30.08.2023 у справі № 753/20537/18 зазначено, що виходячи із принципу змагальності сторін, у спорі про стягнення кредитної заборгованості на позивача покладається тягар доведення надання позичальнику кредитних коштів та порушення боржником своїх зобов`язань щодо повернення кредиту, а на відповідачі відповідно лежить тягар доведення відсутності у нього заборгованості.

Згідно відповіді АТ КБ «ПРИВАТБАНК», що надійшла до суду 08.11.2024 року, на ім`я ОСОБА_1 банком було емітовано картку № НОМЕР_3 . Також, зі змісту відповіді вбачається, що ТОВ «МАНІФОЮ» зобов`язання за договором позики виконало, перерахувавши 20.04.2023 року на картку ОСОБА_1 , що відкрита у АТ КБ «ПРИВАТБАНК» грошову суму у розмірі 3 000,00 гривень.

11 січня 2024 року між ТОВ «МАНІФОЮ» та ТОВ «ФК ЄАПБ» було укладено договір факторингу №11-01/2024, за яким фактор зобов`язався передати грошові кошти в розпорядження клієнта, а клієнт відступити фактору право грошової вимоги, строк зобов`язання за якою настав або виникне в майбутньому (а.с.45) та за яким було відступлене право вимоги, зокрема, щодо заборгованості ОСОБА_1 за договором позики від 20.04.2023 року №5485945, що підтверджується копією витягу з реєстру боржників №1 до Договору факторингу від 11.01.2024 року №11-01/2024, та відповідно до якого розмір заборгованості ОСОБА_1 за договором становила 9 480,00 гривень (а.с.50).

Відповідно до п.1.2. Договору, перехід від клієнта до фактора прав вимоги до боржників відбувається в день підписання сторонами акту прийому-передачі.

Акт прийому-передачі реєстру боржників за договором факторингу від 11.01.2024 року №11-01/2024 було підписано 11.01.2024 року (а.с.49).

Відповідно до положень ст. 509 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматись від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

За змістом ст.ст. 626, 628 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Ч.1 ст. 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

У ст. 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно ст.1046 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.

Відповідно до ч.1 ст.1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ч.1 ст. 1048 ЦК України).

Згідно ч.1 ст.1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України.

Ч.2 ст. 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (ст. 1055 ЦК України).

Згідно із ч.1 ст.633 ЦК України, публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги.

За змістом ст.634 цього Кодексу договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Згідно зі ст. 1049 згаданого Кодексу, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Ч.2 ст.1050 ЦК України встановлено, що, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.

Відповідно до п.3 ч.1 ст.611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки

Судом встановлено, що відповідач своєчасно не повернув грошові кошти для погашення заборгованості за кредитним договором, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов договорів, що має відображення у розрахунках заборгованості за договорами. Таким чином, у порушення умов кредитних договорів, а також статей 509, 526, 1054 ЦК України, відповідач зобов`язання за вказаними договорами - не виконав.

Доказів зворотного відповідачем надано не було.

Відповідно до наданого позивачем розрахунку заборгованості за кредитним договором, розмір заборгованості ОСОБА_1 за договором позики від 20.04.2023 року №5485945становить 9 480,00 гривень та складається з:

- основна сума боргу 6 480,00 гривень;

- заборгованість за відсотками 3 000,00 гривень (а.с.51).

Суд погоджується із зазначеним розрахунком, та приходить до висновку про наявність підстав для стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за договором позики від 20.04.2023 року №5485945 у розмірі 9 480,00 гривень

Щодо договору про надання фінансового кредиту від 14.07.2023 року №19888-07/2023, суд зазначає наступне.

14 липня 2023 року між ТОВ «АВАНС КРЕДИТ» та ОСОБА_1 було укладено договір про надання фінансового кредиту №19888-07/2023, за яким ТОВ «АВАНС КРЕДИТ» зобов`язалося передати ОСОБА_1 грошову суму в кредит у розмірі 2 000,00 гривень на строк 360 днів із застосуванням процентної ставки у розмірі 2,50% (а.с.56).

Згідно відповіді АТ КБ «ПРИВАТБАНК», ТОВ «АВАНС КРЕДИТ» зобов`язання за договором про надання фінансового кредиту виконало, перерахувавши 14.07.2023 року на користь ОСОБА_1 грошову суму у розмірі 2 000,00 гривень.

29 квітня 2024 року між ТОВ «АВАНС КРЕДИТ» та ТОВ «ФК «ЄАПБ» було укладено договір факторингу №29042024 , за яким фактор зобов`язався передати грошові кошти в розпорядження клієнта, а клієнт відступити фактору право грошової вимоги, строк зобов`язання за якою настав або виникне в майбутньому (а.с.66) та за яким було відступлене право вимоги, зокрема, щодо заборгованості ОСОБА_1 за договором про надання фінансового кредиту №19888-07/2023, що підтверджується копією витягу з реєстру боржників до договору факторингу від 29.04.2024 року №29042024 та відповідно до якого розмір заборгованості ОСОБА_1 за договором склала 5 820,10 гривень (а.с.70).

Відповідно до п.1.2. Договору, перехід від клієнта до фактора прав вимоги до боржників відбувається в день підписання сторонами акту прийому-передачі.

Акт прийому-передачі реєстру боржників за договором факторингу від 29.04.2024 року №29042024 було підписано 29.04.2024 року (а.с.69).

Судом встановлено, що відповідач своєчасно не повернув грошові кошти для погашення заборгованості за кредитним договором, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов договорів, що має відображення у розрахунках заборгованості за договорами. Таким чином, у порушення умов кредитних договорів, а також статей 509, 526, 1054 ЦК України, відповідач зобов`язання за вказаними договорами - не виконав.

Доказів зворотного відповідачем надано не було.

Відповідно до наданого позивачем розрахунку заборгованості за кредитним договором, розмір заборгованості ОСОБА_1 за договором про надання фінансового кредиту №19888-07/2023 становить 5 820,10 гривень та складається з:

- основна сума боргу 891,80 гривень;

- заборгованість за відсотками 4 928,30 гривень.

Суд погоджується із зазначеним розрахунком, та приходить до висновку про наявність підстав для стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за договором про надання фінансового кредиту №19888-07/2023 у розмірі 5 820,10 гривень.

Щодо договору позики від 31.05.2023 року №78969169, суд зазначає наступне.

31 травня 2023 року між ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНТСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» та ОСОБА_1 було укладено договір позики №78969169, за яким «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНТСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» зобов`язалося передати ОСОБА_1 грошову суму в позику у розмірі 5 000,00 гривень на строк 30 днів із застосуванням процентної ставки у розмірі 2,5% за кожен день користування кредитом.

Зі змісту п.1 Договору вбачається, що позика надається шляхом її перерахування на банківський рахунок позичальника із використанням реквізитів електронного платіжного засобу.

У п.28 Договору вказано, що рахунком позичальника є банківська картка № НОМЕР_2 (а.с.8).

14 червня 2021 року між ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНТСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» та ТОВ «ФК ЄАПБ» було укладено договір факторингу №14/06/21, за яким фактор зобов`язався передати грошові кошти в розпорядження клієнта, а клієнт відступити фактору право грошової вимоги, строк зобов`язання за якою настав або виникне в майбутньому (а.с.11).

25 січня 2024 року між ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНТСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» та ТОВ «ФК ЄАПБ» було укладено додаткову угоду №16 до договору факторингу №14/06/21 від 14.06.2021 (а.с.14) та за якою було відступлене право вимоги, зокрема, щодо заборгованості ОСОБА_1 за договором позики від 31 травня 2023 року, що підтверджується копією витягу з реєстру боржників №14 до договору факторингу №14/06/21 від 14.06.2021 року (а.с.16).

Відповідно до п.1.2. Договору, перехід від клієнта до фактора прав вимоги до боржників відбувається в день підписання сторонами акту прийому-передачі.

Акт прийому-передачі реєстру боржників за договором факторингу від 14.06.2021 року №14/06/21 було підписано 25.01.2024 року (а.с.15).

Постанова КЦС ВС від 30.08.2023 у справі № 753/20537/18, містить висновок про те, що виходячи із принципу змагальності сторін, у спорі про стягнення кредитної заборгованості на позивача покладається тягар доведення надання позичальнику кредитних коштів та порушення боржником своїх зобов`язань щодо повернення кредиту, а на відповідачі відповідно лежить тягар доведення відсутності у нього заборгованості.

Кожна із сторін судового спору самостійно визначає докази, які, на її думку, належним чином підтверджують або спростовують заявлені позовні вимоги. Суд з дотриманням вимог щодо всебічного, повного, об`єктивного та безпосереднього дослідження наявних у справі доказів визначає певну сукупність доказів з урахуванням їх вірогідності та взаємного зв`язку, які, за його внутрішнім переконанням, дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, що входять до предмета доказування. Сторона судового спору, яка не погоджується з доводами опонента, має їх спростовувати шляхом подання відповідних доказів, наведення аргументів, надання пояснень тощо. Інакше принцип змагальності втрачає сенс (постанова Великої Палати Верховного Суду від 21 червня 2023 року у справі № 916/3027/21).

Відповідно до пунктів 61, 62, 65 Положення про організацію бухгалтерського обліку, бухгалтерського контролю під час здійснення операційної діяльності в банках України, затвердженою постановою Правління Національного банку України № 75 від 04 липня 2018 року, форма особових рахунків затверджується банком самостійно залежно від можливостей програмного забезпечення. Особові рахунки та виписки з них мають містити такі обов`язкові реквізити: номер особового рахунку; дату здійснення останньої (попередньої) операції; дату здійснення поточної операції; код банку, у якому відкрито рахунок; код валюти; суму вхідного залишку за рахунком; код банку-кореспондента; номер рахунку кореспондента; номер документа; суму операції (відповідно за дебетом або кредитом); суму оборотів за дебетом та кредитом рахунку; суму вихідного залишку. Виписки з особових рахунків клієнтів є підтвердженням виконаних за день операцій і призначаються для видачі або відсилання клієнту. Інформація про стан особових рахунків клієнтів може надаватись їх власникам та органам, які мають право на отримання такої інформації згідно із законодавством України.

Банківська виписка з особового рахунку клієнта банку може слугувати документом, який підтверджує проведення банком касових операцій, за умови зазначення в ній інформації про проведення банком таких операцій, сум і дат операцій та заповнення обов`язкових реквізитів.

Водночас у постановах від 14 березня 2018 року у справі № 654/4006/14-ц (провадження № 61-2247св18), від 30 червня 2020 року в справі № 554/12083/15 (провадження № 61-2049св19) та від 25 травня 2021 року у справі № 554/4300/16-ц (провадження №61-3689св21) суд касаційної інстанції також виходив із того, що виписки із банківських рахунків є належними і допустимими доказами надання кредитних коштів позичальнику.

Згідно відповіді АТ КБ «ПРИВАТБАНК», що надійшла до суду 08.11.2024 року, на ім`я ОСОБА_1 банком було емітовано картку № НОМЕР_3 .

Проте, зі змісту відповіді АТ КБ «ПРИВАТБАНК» вбачається, що 31 травня 2023 року відсутнє зарахування на банківську картку № НОМЕР_3 відкриту у АТ КБ «ПРИВАТБАНК» у розмірі 5 000,00 гривень. Більше того, із виписки по картковому рахунку вбачається, що будь-які зарахування 31.05.2023 року на банківську картку № НОМЕР_3 відсутні.

Як вже зазначалося судом, , у зв`язку із запровадженням воєнного стану, екстрених та аварійних відключень електроенергії та погіршення якості інтернет зв`язку, з метою всебічного, повного встановлення усіх обставин справи та ухвалення законного і обґрунтованого рішення у справі, ухвалою суду від 22 листопада 2024 року витребувано у АТ КБ «ПРИВАТБАНК» виписки за карткою відповідача у період з 30.05.2023 року по 05.06.2023 року.

09 грудня 2024 року до Приморського районного суду м. Одеси надійшла відповідь АТ КБ «ПРИВАТБАНК» на виконання ухвали суду від 22.11.2024 року.

Зі змісту виписки за договором б/н за період з 30.05.2023 року по 05.06.2023 року вбачається, що надходження на рахунки ОСОБА_1 у розмірі 5 000,00 гривень відсутні.

За таких обставин, суд вважає, що позивачем належним чином не наведено надання позичальнику кредитних коштів у розмірі 5 000,00 гривень за договором позики від 31.05.2023 року №78969169, а тому, суд доходить до висновку про відсутність підстав для задоволення позовної заяви у цій частині.

Щодо судових витрат суд зазначає наступне.

Згідно ч.1 ст.133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

У позовній заяві позивач просить стягнути з відповідача суму сплаченого судового збору, розмір якого становить 3 028,00 гривень.

Згідно платіжної інструкції від 25.09.2024 року №82375, ТОВ «ФК «ЄАПБ» сплатило 3 028,00 гривень в якості судового збору.

Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Ціна позову 29 851,10 гривень.

Розмір задоволених позовних вимог 15 300,10 гривень.

Питома вага 0,512 (15 300,10/29 851,10).

Судовий збір 1 550,33 гривень.

Враховуючи те, що суд дійшов висновку про наявність підстав для часткового задоволення позовних вимог, сума судового збору, яка була б пропорційна задоволеним позовним вимогам та яка підлягає стягненню з відповідача становить 1 414,07 гривень.

Керуючись ст.ст. 2, 4, 12, 13, 27, 64, 76, 81, 95, 133, 141, ч.4 ст. 223, ч. 2 ст. 247, 258-259, 263-265, 268, 280-282, 354 ЦПК України, суд -

УХВАЛИВ:

Позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити частково.

Стягнути з відповідача ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , на користь позивача - Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів», м. Київ, вул. Симона Петлюри, 30, , заборгованість за договором позики від 20.04.2023 року №5485945 у розмірі 9 480 (дев`ять тисяч чотириста вісімдесят) гривень 00 (нуль) копійок.

Стягнути з відповідача ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , на користь позивача - Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів», м. Київ, вул. Симона Петлюри, 30, , заборгованість за договором про надання фінансового кредиту №19888-07/2023 у розмірі 5 820 (п`ять тисяч вісімсот двадцять) гривень 10 (десять) копійок.

Стягнути з відповідача - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , на користь позивача - Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів», м. Київ, вул. Симона Петлюри, 30, , суму сплаченого судового збору, пропорційну задоволеним позовним вимогам у розмірі 1 550 (одна тисяча п`ятсот п`ятдесят) гривень 33 (тридцять три) копійки.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Вказаний строк може бути поновлений судом за заявою відповідача, якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного судового рішення.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом вказаних строків не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо воно не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Рішення може бути оскаржене позивачем безпосередньо до Одеського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його складання.

Текст рішення складено та підписано 17 грудня 2024 року.

Суддя Косіцина В.В.

17.12.2024