Справа № 640/374/19
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"20" травня 2024 р. м.Харків

Київський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді - Демченко С. В.,

секретар судового засідання Кошова О. В.,

розглянувши заяву представника відповідача ОСОБА_1 ОСОБА_2 про відвід судді Київського районного суду м. Харкова Губської Яни Віталіївни по цивільній справі за позовом ОСОБА_3 , ОСОБА_4 до ОСОБА_1 про поновлення порушеного права,

УСТАНОВИВ:

У провадженні судді Київського районного суду м. Харкова Губської Я. В. перебуває цивільна справа за позовом ОСОБА_3 , ОСОБА_4 до ОСОБА_1 про поновлення порушеного права.

У судовому засіданні, яке відбулося 16 травня 2024 року представник відповідача Коренцов О. І., який діє в інтересах ОСОБА_1 на підставі довіреності від 01 березня 2023 року, заявив усну заяву про відвід судді Київського районного суду м. Харкова Губської Я. В. від розгляду вказаної заяви, посилаючись на те, що суддя Губська Я. В. у судовому засіданні відхилила всі заявлені відповідачем клопотання.

Положеннями ст. 40 ЦПК України передбачено, що питання про відвід (самовідвід) судді може бути вирішено як до, так і після відкриття провадження у справі.

Питання про відвід судді вирішує суд, який розглядає справу. Суд задовольняє відвід, якщо доходить висновку про його обґрунтованість.

Якщо суд доходить висновку про необґрунтованість заявленого відводу і заява про такий відвід надійшла до суду за три робочі дні (або раніше) до наступного засідання, вирішення питання про відвід здійснюється суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається у порядку, встановленому частиною першою статті 33 цього Кодексу. Такому судді не може бути заявлений відвід.

Ухвалою Київського районного суд м. Харкова від 16 травня 2024 року визнано заявлений відвід судді необґрунтованим та передано заяву про відвід судді для розгляду іншому судді, визначеному в порядку, встановленому ч. 1 ст. 33 ЦПК України.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 17 травня 2024 року, заява представника відповідача ОСОБА_1 ОСОБА_2 про відвід судді Губської Я. В. передана на розгляд судді Київського районного суду м. Харкова Демченко С. В.

Частиною 8 ст. 40 ЦПК України передбачено, що суд вирішує питання про відвід судді без повідомлення учасників справи. За ініціативою суду питання про відвід судді може вирішуватися у судовому засіданні з повідомленням учасників справи. Неявка учасників справи у судове засідання, в якому вирішується питання про відвід судді, не перешкоджає розгляду судом питання про відвід судді.

Враховуючи, що судове засідання проводилося без повідомлення та участі учасників справи, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Суд, дослідивши доводи викладені в заяві про відвід судді, дійшов такого висновку.

Положеннями ст. 36 ЦПК України визначено перелік підстав за наявності яких, суддя не може розглядати справи і підлягає відводу.

Так, відповідно до ч. 1 ст. 36 ЦПК України суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо: він є членом сім`ї чи близьким родичем сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу; він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання або надавав стороні чи іншим учасникам справи правничу допомогу в цій чи іншій справі; він прямо чи побічно заінтересований у результаті розгляду справи; було порушено порядок визначення судді для розгляду справи; є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді.

Частиною 4 ст. 36 ЦПК України передбачено, що незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу.

Згідно з ч. 2 ст. 36 ЦПК України суддя підлягає відводу (самовідводу) також за наявності обставин, встановлених статтею 37 цього Кодексу.

Частиною 2 ст. 39 ЦПК України встановлено, що з підстав, зазначених у статтях 36, 37 і 38 цього Кодексу, судді, секретарю судового засідання, експерту, спеціалісту, перекладачу може бути заявлено відвід учасниками справи.

Положеннями ч. 3 ст. 39 ЦПК України встановлено, що відвід повинен бути вмотивованим і заявленим протягом десяти днів з дня отримання учасником справи ухвали про відкриття провадження у справі, але не пізніше початку підготовчого засідання або першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження. Самовідвід може бути заявлений не пізніше початку підготовчого засідання або першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження.

Після спливу вказаного строку заявляти відвід (самовідвід) дозволяється лише у виняткових випадках, коли про підставу відводу (самовідводу) заявнику не могло бути відомо до спливу вказаного строку, але не пізніше двох днів із дня, коли заявник дізнався про таку підставу.

Отже, за умовами ч. 3 ч. 4 ст. 39 ЦПК України відвід повинен бути вмотивованим, а заявник зобов`язаний надати докази упередженості судді у випадку наявності обставин, що викликають сумніви в неупередженості або об`єктивності судді.

Для відведення судді необхідно обґрунтувати наявність обставин, які об`єктивно можуть вказувати на можливу упередженість. Крім того, обставини, які були покладені в основу заяви про відвід, повинні бути доведеними. Відвід повинен бути вмотивований - з наведенням відповідних аргументів, доказів, які підтверджують наявність підстав для відводу.

Статтею 6 Конвенції про захист прав і основних свобод людини 1950 року, ратифікованої Верховною Радою України (Закон України від 17 липня 1997 року № 475/97-ВР), закріплені основні процесуальні гарантії, якими може скористатися особа при розгляді її цивільного позову в національному суді, серед яких - розгляд справи незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Європейський суд з прав людини у рішенні в справі «Білуха проти України» від 09 листопада 2006 року зазначив, що особиста безсторонність суду презюмується, поки не надано доказів протилежного.

При вирішенні справи Європейський суд у пункті 49 рішення з посиланням на свою усталену практику зазначає, що наявність безсторонності відповідно до пункту 1 статті 6 Конвенції повинна визначатися за суб`єктивним та об`єктивним критеріями.

За суб`єктивним критерієм беруться до уваги особисті переконання та поведінка окремого судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у цій справі.

Відповідно до об`єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності.

При цьому суд зауважує, що особиста безсторонність суду презюмується, поки не надано доказів протилежного.

Так, підставою для відводу судді сторона відповідача зазначає те, що суддя Губська Я. В. у судовому засіданні відмовила у задоволенні заявлених стороною відповідача клопотань, що на переконання відповідача, свідчить про упередженість судді та зацікавленість у результатах розгляду вказаної справи.

Як вбачається з матеріалів цивільної справи, 16 травня 2024 року відповідачка ОСОБА_1 через канцелярію суду подала ряд клопотань, а саме: про витребування доказів, про виклик свідків та про врегулювання спору за участі судді.

Зі змісту журналу судового засідання № 2877683 від 16 травня 2024 року вбачається, що вище перелічені клопотання були розглянуті суддею Губською Я. В. у судовому засіданні та за результатами розгляду цих клопотань були прийняті відповідні процесуальні рішення.

За таких обставин, суд дійшов висновку, що заявлені стороною відповідача підстави для відводу головуючого судді за своїм змістом є незгодою відповідача з прийнятими процесуальним рішенням судді під час розгляду вищезазначених клопотань, а доводи представника відповідача щодо сумнівів у неупередженості або об`єктивності судді Губської Я. В. мають виключно суб`єктивний характер, оскільки з них не простежується будь-яка залежність чи взаємозв`язок, що прямо чи опосередковано вказували б на упередженість чи необ`єктивність судді.

У контексті поданої заяви суд звертає увагу представника відповідача на приписи частини четвертої статті 36 Цивільного процесуального кодексу України, якою імперативно визначено, що незгода сторони з процесуальними рішеннями судді не може бути підставою для відводу.

Заява про відвід, подана представником відповідача, не містить посилання безпосередньо на дії судді, які свідчать про її можливу суб`єктивну упередженість або безсторонність на стадії прийняття позовної заяви до розгляду.

Всі доводи про упередженість судді є безпідставними, оскільки вони зводяться до особистого сприйняття представником відповідача дій та процесуальних рішень судді, з яких не вбачається особистої заінтересованості або наявності інших обставин, які викликають сумнів у неупередженості судді під час прийняття позовної заяви.

Оцінивши наведені представником відповідача підстави для відводу головуючого у справі судді Губської Я. В., суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення заяви про відвід судді за відсутності доказів, які б підтверджували наявність обставин, які викликають сумнів у її неупередженості при розгляді даної справи, інших підстав для відводу судді, передбачених статтями 36 та 37 Цивільного процесуального кодексу України, суд не встановив.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 36, 37, 39, 40, 247 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

У задоволенні заяви представника відповідача ОСОБА_1 ОСОБА_2 про відвід судді Київського районного суду м. Харкова Губської Яни Віталіївни по цивільній справі за позовом ОСОБА_3 , ОСОБА_4 до ОСОБА_1 про поновлення порушеного права - відмовити.

Ухвала оскарженню в апеляційному порядку не підлягає.

Суддя С.В. Демченко