У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17.12.2024 Справа №607/26870/24 Провадження №2-з/607/112/2024

Суддя Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області Ромазан В.В., розглянувши заяву представника ОСОБА_1 адвоката Притули Оксани Богданівни про забезпечення позовуу цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договором про утримання дітей, стягнення річних та інфляційних витрат, а також додаткових витрат на утримання дітей,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 16.12.2024 звернулась із позовом до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договором про утримання дітей, стягнення річних та інфляційних витрат, а також додаткових витрат на утримання дітей, відповідно до якого просить стягнути з відповідача у користь позивача заборгованість за договором про утримання дітей від 13.08.2019, посвідчений приватним нотаріусом Тернопільського районного нотаріального округу Салій О.В. за період з 05.02.2023 по 05.12.2024 у розмірі 16449,52 долари США, з яких 15949,8 доларів США сума основного боргу, а також три відсотки річних від простроченої суми у розмірі 499,72 долари США, а також за період з 05.09.2020 по 05.01.2023 331 752,63 грн., з яких: 45 133,51 грн. три відсотки річних та 286619,12 грн. інфляційні нарахування.

16.12.2024 представником позивача адвокатом Притулою О.Б. подано заяву про забезпечення позову шляхом накладення арешту на грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті ОСОБА_2 та знаходяться у нього на рахунках, відкритих у всіх банківських та фінансових установах, чи в інших осіб в межах суми стягнення 1 121 827,18 грн.

В обґрунтування поданої заяви про забезпечення позову заявник вказує на те, що 13.08.2019 між позивачем та відповідачем з метою врегулювання питання щодо участі батька в утриманні дітей укладено договір про утримання дітей, посвідчений нотаріально, згідно якого сторони дійшли згоди про таке: ОСОБА_2 зобов`язується надавати матері дітей ОСОБА_3 на утримання дітей грошові кошти у твердій грошовій сумі у розмірі 23000 грн. щомісячно із розрахунку 300 доларів США на кожну дитину до досягнення дітьми повноліття; грошові кошти будуть надаватись готівкою ОСОБА_1 не пізніше 05 числа кожного місяця; ОСОБА_2 зобов`язувався брати участь у додаткових витратах на дітей, а саме: надавати грошові кошти на придбання для дітей одягу та взуття, надавати грошові кошти необхідні для поїздок дітей на екскурсії по Україні та по іншим країнам, які заплановано школою, де навчаються діти, надавати грошові кошти на оплату навчання дітей у гуртках, спортивних секціях, музичних школах, забезпечувати дітям планове та позапланове медичне обстеження та у разі потреби лікування, забезпечити відшкодування вартості комунальних послуг, послуг няні та прибиральниці, забезпечити у разі необхідності дітей автомобільним транспортом задля можливості останніх відвідувати гуртки та інші заходи, пов`язані із всебічним розвитком дітей, самостійно сплачувати податки, пов`язані із володінням будинку по АДРЕСА_1 . Умовами договору було передбачено, що грошові кошти будуть надаватись готівкою позивачу не пізніше 05 числа кожного місяця. Від лютого 2023 року по даний час відповідач не надавав позивачу коштів на утримання дітей, внаслідок чого у нього утворилась заборгованість у розмірі 16 449,52 долари США. Також, відповідач не брав участі у додаткових витратах на дітей, зумовлених їх медичним лікуванням та обстеженням, оплату комунальних послуг, закупівлю одягу та взуття для дітей, спортивного інвентаря вартість яких склала 107 419,47 грн. Також, позивач зазначив, що рішенням Тернопільського міськрайонного суду від 14.09.2023 у справі №607/16232/22 суму боргу за вказаним правочином про утримання дітей стягнуто без урахування встановленого індексу інфляції та трьох процентів річних, які слід нарахувати відповідачу за період з 05.09.2020 по 05.01.2023 та які просить стягнути у свою користь у розмірі 331 752,63 грн.

Звертаючись до суду із заявою про забезпечення позову представник позивача, як на підставу застосування заходів забезпечення позову посилається на неналежне виконання відповідачем умов укладеного договору про утримання дітей від 13.08.2019 у розмірі 16 449,52 долари США, а також у зв`язку із цим, нарахування останньому інфляційних нарахувань та трьох процентів річних, не бажання відповідача брати участь у додаткових витратах на утримання неповнолітніх дітей. Відтак, вважає, що існують підстави вважати, що невжиття заходів забезпечення позову в подальшому може ускладнити процес виконання рішення суду у разі задоволення позову, оскільки відповідач наділений всіма правомочностями власника і може розпоряджатись своїми грошовими коштами на власний розсуд, допоки таке право не буде обмежено у передбачений законом спосіб. Вважає, що відповідач за умови невжиття засобів забезпечення позову шляхом накладення арешту на грошові кошти, які належать боржнику, ОСОБА_2 зможе вивести грошові кошти із розрахункових рахунків, або вжити інші заходи, спрямовані на приховування коштів, таким чином ускладнивши та зробити неможливим в подальшому виконання судового рішення, якщо воно буде ухвалено на користь позивача. Також, заявник вважає, що забезпечення позову шляхом накладення арешту на грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачу та знаходяться у нього чи і інших осіб в межах суми стягнення 1 121 827,18 грн. не призведе до обмеження прав відповідача, слугуватиме заходом запобігання можливих порушень прав ОСОБА_1 щодо утримання дітей, що відповідає справедливим та співмірним заходам забезпечення позову. Крім цього, зазначила, що у разі необхідності для зустрічного забезпечення позивач може внести на депозитний рахунок суду 2 000 грн.

Заява про забезпечення позову розглядається судом, у провадженні якого перебуває справа, не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення відповідача та інших осіб, які беруть участь у справі,відповідно до вимогст.153 ч.1 ЦПК України.

Забезпечення позову - це сукупність процесуальних дій, які гарантують виконання рішення суду в разі задоволення позовних вимог.

Точне і неухильне додержання судами України норм чинного законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову є необхідною умовою здійснення завдань цивільного судочинства, які полягають у справедливому, неупередженому та своєчасному розгляді й вирішенні цивільних справ із метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

За змістом ч. 1,2 ст. 149 ЦПК України єдиною підставою для забезпечення позову є заява учасника справи. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Згідно з п.п. 1 ч. 1ст.150 ЦПК України позов забезпечується: накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб. Види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Відповідно до п. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України«Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» від 22 грудня 2006 року N 9 розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Крім того, у п. 9 даної Постанови Верховний Суд зазначає, що клопотання про забезпечення позову повинно бути вмотивованим і обґрунтованим доказами наявності реальних загроз чи утруднень майбутнього виконання рішення суду, співмірністю заходів забезпечення позову заявленим позовним вимогам, їх відповідність предмету позовної вимоги, відсутністю порушень прав третіх осіб заходами забезпечення позову.

Також, відповідно до постанови Пленуму Верховного суду України «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», у якій зазначено, що вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

Заходи забезпечення позову повинні відповідати і бути співмірними заявленим вимогам, а також мають бути безпосередньо пов`язанні з предметом спору, необхідними і достатніми для забезпечення виконання судового рішення.

При вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не учасниками даного судового процесу.

При вирішенні питання про вжиття заходів забезпечення позову, суд повинен переконатися у тому, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він має намір звернутися до суду.

Суд, розглянувши заяву про забезпечення позову прийшов до наступних висновків.

Предметом поданого позивача позову є стягнення заборгованості із ОСОБА_2 , яка виникла на підставі договору про утримання дітей від 13.08.2019.

Як на підставу поданого позову позивач посилається на те, що відповідач не належним чином виконував свої зобов`язання пов`язані з утриманням неповнолітніх дітей, врегульованих зазначеним договором.

Суд вважає, що заявником не надано та не наведено доказів у поданій ним заяві, які б підтверджували існування реальної загрози невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду у даній справі в майбутньому, у тому числі реальні наміри відповідача про які зазначає заявник будуть направлені на розпорядження своїми коштами на власний розсуд, а саме вивести кршти із розрахункових рахунків або вжити інші заходи спрямовані на їх приховування. При цьому, суд не приймає до уваги доводи заявника що не вжиття заходів забезпечення позову зробить не можливим виконання у майбутньому судового рішення, оскільки доказів такої загрози заявником суду не надано та не наведено. Адже, як зазначив сам позивач у поданій ним позовній заяві, ОСОБА_2 сплачував на користь позивача кошти на утримання непонолітніх дітей, а саме за період з 05.02.2023 по 08.11.2024 у розмірі, що еквівалентно 4750,2 долари США.

Також, суд вважає, що у поданій заяві про забезпечення позову, заявником не наведено обставин на підтвердження вчинення відповідачем конкретних дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов`язань після подання позову, у тому числі і дій, спрямованих на реалізацію належного йому майна, витрачання ним коштів, приховування своїх активів.

Також, на думку суду, як вбачається із матеріалів справи, заява позивача не містить належного обґрунтування причин, у зв`язку з якими потрібно забезпечити позов. Так, на думку суду, заявником не доведено у поданій заяві та не підтверджено належними і допустими доказами обставини, які б свідчили, що невжиття заходів забезпечення позову унеможливить захист прав, свобод чи інтересів позивача в подальшому. Адже, посилання в заяві про забезпечення позову на потенційну можливість настання в майбутньому негативних наслідків, без надання відповідного обгрунтування вчинення відповідачем певних реальних дій, спрямованих на ухилення від виконання судового рішення чи зменшення його майна, не є достатньою підставою на думку суду для вжиття заходів забезпечення позову. Також, заявником у поданій заяві не конкретизовано які саме рахунки, що належать відповідачу відкриті у банківських та фінансових установах, на які заявник просить накласти арешт, з метою забезпечення позову.

Враховуючи вищенаведені вимоги закону та встановленні обставини, суд вважає, що у задоволенні заяви про забезпечення позову представнику позивача ОСОБА_1 адвокату Притулі О.Б., слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 151-154, 261, 352-355 ЦПК України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

У задоволенні заяви представника ОСОБА_1 адвоката Притули Оксани Богданівни про забезпечення позовуу цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договором про утримання дітей, стягнення річних та інфляційних витрат, а також додаткових витрат на утримання дітей, відмовити.

Копію ухвали надіслати заявнику.

Ухвала набирає законної сили з дня її підписання суддею, якщо інше не передбачено ЦПК України.

Ухвала може бути оскаржена шляхом подачі апеляційної скарги до Тернопільського апеляційного суду протягом п`ятнадлцяти днів з дня складення повного тексту судового рішення.

Якщо ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, учасник справи має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Ухвала складено 17 грудня 2024 року.

Суддя В. В. Ромазан