ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/8504/24 Справа № 932/3592/22 Суддя у 1-й інстанції - Цитульський В. І. Суддя у 2-й інстанції - Новікова Г. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 грудня 2024 року Дніпровський апеляційний суд в складі колегії:

головуючого судді: Новікової Г.В.

суддів: Гапонова А.В.,Никифоряка Л.П.

за участю секретаря Кругман А.П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпрі апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 адвоката Лавринович О.В. на ухвалу Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 06 червня 2024 року у цивільній справі за скаргою ОСОБА_1 на бездіяльність державного виконавця Першого Правобережного відділу державної виконавчої служби у Шевченківському та Центральному районах міста Дніпра Південно Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Теслюк Ганни Павлівни, -

В С Т А Н О В И В:

У листопаді 2023 року ОСОБА_1 через свого представника звернувся до суду зі скаргою на бездіяльність державного виконавця Першого Правобережного відділу державної виконавчої служби у Шевченківському та Центральному районах міста Дніпра Південно Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Теслюк Г.П. щодо перерахунку щомісячної суми стягнення з нього на користь ОСОБА_2 аліментів на утримання доньки 23.07.2018 року народження у розмірі доходу, виходячи з наданих податкових декларацій про майновий стан та доходи за 2022 рік та зобов`язати державного виконавця зробити перерахунок у відповідності до наданих боржником декларацій, починаючи з 06 липня 2022 року.

Посилався на те, що ОСОБА_1 є боржником у виконавчому провадженні №70405848 щодо стягнення аліментів на утримання дитини. З розміром стягуваних аліментів він не погоджується, у зв`язку із чим подав до виконавця декларацію про доходи за 2022 рік та звернувся із клопотанням про перерахунок розміру аліментів. 03 жовтня 2023 року він отримав відповідь державного виконавця, що надана інформація перевіряється. 12 жовтня 2023 року представник заявника повторно звернувся до державного виконавця з вимогою про вирішення питання про перерахунок щомісячної суми стягнення, відповідь на яке отримано 24.10.2023 року.

Ухвалою Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 06 червня 2024 року скаргу ОСОБА_1 на бездіяльність державного виконавця залишено без розгляду.

В апеляційній скарзі представник ОСОБА_1 просить скасувати ухвалу суду першої інстанції та направити справу до того ж суду для продовження розгляду. В обґрунтування посилається на порушення судом першої інстанції норм процесуального права.

З посиланням на доводи, аналогічні доводам скарги на бездіяльність державного виконавця, зазначає, що боржником було подано заяву до ДВС про перерахунок розміру аліментів, які з нього стягувались в рамках виконавчого провадження №70405848. У вересні 2023 року державний виконавиць на їх адвокатський запит повідомила, що для перерахунку розміру аліментів вона зробила запит до органів ДПС України. У жовтні 2023 року представник боржника повторно звернулась до ДВС із запитом щодо розгляду їх заяви про перерахунок аліментів, однак листом від 16.10.2023 року державний виконавець повідомив, що перерахунок не виконано, оскільки станом на тепер відповідь з органів ДПС України так і не надійшла. Тому вважає, що саме станом на дату отримання відповіді від 16.10.2023 року, а саме 24.10.2023 року для боржника та його представника стала очевидною бездіяльність державного виконавця щодо перерахунку розміру аліментів.

У відзиві на апеляційну скаргу державний виконавець Першого Правобережного відділу державної виконавчої служби у Шевченківському та Центральному районах міста Дніпра

Південно Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Теслюк Г. П. просить ухвалу суду першої інстанції залишити без змін як законну, а апеляційну скаргу залишити без задоволення.

Про час та місце розгляду справи сторони повідомлені належним чином, про що свідчать довідка про доставку судових повісток до Електронних кабінетів та на електронну пошту сторін.

Також конверт із судовою повіткою для ОСОБА_1 повернувся до суду із відміткою АТ «Украпошта» про причини не вручення «адресат відсутній за вказаною адресою» (а.с.138 зворот, 139, 140).

Згідно із ч.8 ст.128 ЦПК України днем вручення судової повістки є: день вручення судової повістки під розписку; день отримання судом повідомлення про доставлення судової повістки до електронного кабінету особи; день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду; день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

Неявка сторін або інших осіб, які беруть участь у справі, належним чином повідомлених про час і місце розгляду справи відповідно до ч. 2 ст. 372 ЦПК України не перешкоджає розгляду справи.

Відповідно до статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Перевіряючи законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції відповідно до вимог частини 1 статті 367 ЦПК України за наявними в ній доказами в межах доводів та вимог апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Залишаючи без розгляду скаргу представника ОСОБА_1 на дії ДВС, суд першої інстанції виходив із того, що строк звернення із даною скаргою сплив і скаржник не звертався із відповідною заявою про його поновлення.

Однак із таким твердженням погодитись не можливо з огляду на наступне.

Як вбачається з матеріалів справи на виконанні у державного виконавця Першого Правобережного відділу державної виконавчої служби у Шевченківському та Центральному районах міста Дніпра Південно Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Теслюк Ганну Павлівну перебуває виконавче провадження ВП №70405848 з примусового виконання судового наказу №932/3592/22, виданий 17.10.2022 року Бабушкінським районним судом м. Дніпропетровська щодо стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліментів на утримання неповнолітньої доньки ІНФОРМАЦІЯ_1 .

12 вересня 2023 року представник ОСОБА_1 звернулась до Першого Правобережного ВДВС у Шевченківському та Центральному районах міста Дніпра Південно Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) із заявою про перерахунок щомісячної суми стягнення з ОСОБА_1 аліментів на утримання неповнолітньої доньки в рамках виконавчого провадження №70405848.

26 вересня 2023 року державний виконавець Ганна Теслюк на заяву представника боржника від 12.09.2023 року надала відповідь, що ДВС для перерахунку заборгованості зі сплати аліментів надіслано запит до Головного управління ДПС у Дніпропетровській області.

У відповіді на запит представника боржника від12.09.2023 року державним виконавцем 16 жовтня 2023 року повідомлено, що станом на 16.10.2023 року надісланий до Головного управління ДПС у Дніпропетровській області запит залишився без відповіді.

Згідно із розпискою вказану відповідь від 16.10.2023 року представник ОСОБА_1 отримав 24.10.2023 року.

Відповідно до частини першої статті 74 Закону України «Про виконавче провадження» рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом.

За змістом статті 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Частиною першою статті 449 ЦПК України встановлено, що скарга може бути подана у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав або свобод.

Аналіз частини першої статті 449 ЦПК України та статті 74 Закону України «Про виконавче провадження» свідчить про те, що перебіг десятиденного строку для оскарження рішення, дій чи бездіяльності виконавця починається з наступного дня після настання події, з якою пов`язано його початок, тобто після фактичної або можливої обізнаності особи про порушення її прав і свобод.

Відповідно до частин другої, четвертої статті 127 ЦПК України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Залишаючи скаргу без розгляду, суд першої інстанції виходив із того, що про бездіяльність державного виконавця стороні боржника стало відомо 26.09.2023 року, а з відповідною скаргою він звернувся до суду лише 02 листопада 2023 року, тобто із порушенням десятиденного строку для такого звернення. При цьому ОСОБА_1 не просить поновити строк для звернення зі скаргою на дії/бездіяльність державного виконавця та не зазначає причини такого пропуску.

Звертаючись зі скаргою, представник ОСОБА_1 зазначав, що оскаржує бездіяльність державного виконавця щодо розгляду заяви боржника з приводу перерахунку аліментів на дитину, про яку він дізнався із відповіді ДВС від 16.10.2023 року, яку представником боржника отримано 24 жовтня 2023 року.

Суд першої інстанції на зазначені обставини уваги не звернув, не дав їм належної оцінки, а отже дійшов до передчасного висновку про наявність підстав для залишення скарги без розгляду.

Таким чином суд першої інстанції помилково залишив без розгляду скаргу ОСОБА_1 ..

Апеляційний суд також виходить з того, що надмірний формалізм у трактуванні національного процесуального законодавства, згідно з усталеною практикою Європейського суду з прав людини, визнається ним неправомірним обмеженням права на доступ до суду (як елементу права на справедливий суд згідно зі статтею 6 Конвенції).

Згідно з висновками, викладеними в рішеннях Європейського суду з прав людини, суворе трактування національним законодавством процесуального правила (надмірний формалізм) можуть позбавити заявників права звертатись до суду («Perez de Raela Cavaniles v. Spain», «Beles and others v. the Czech Republic», «RTBF v. Belgium»).

Також згідно з рішенням Європейського суду з прав людини не повинно бути занадто формального ставлення до передбачених законом вимог, оскільки доступ до правосуддя повинен бути не лише фактичним але і реальним (Рішення суду з прав людини Жоффр де ля Прадель проти Франції).

В рішенні у справі «Мірагаль Есколано та інші проти Іспанії» Європейський суд з прав людини вказав, надто суворе тлумачення внутрішніми судами процесуальної норми позбавляє заявників права доступу до суду і завадило розгляду їхніх позовних вимог. Це визнане порушенням пункту 1 статті 6 Конвенції.

Верховний Суд у своїх постановах неодноразово зазначав, що згідно з практикою Європейського суду з прав людини, при реалізації положень Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод необхідно уникати занадто формального ставлення до передбачених законом вимог, так як доступ до правосуддя повинен бути не лише фактичним, але і реальним. Надмірний формалізм при вирішення питання щодо прийняття позовної заяви або скарги є порушенням права на справедливий судовий захист.

У такий спосіб здійснюється «право на суд», яке відповідно до практики ЄСПЛ включає не тільки право ініціювати провадження, але й право отримати «вирішення» спору судом (рішення у справі «Кутіч проти Хорватії», заява №48778/99).

З огляду на вищезазначене, залишення скарги ОСОБА_1 без розгляду судом першої інстанції з наведених в ухвалі підстав, є необґрунтованим і таким, що суперечить нормам процесуального права, та має ознаки надмірного формалізму.

Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 374 ЦПК України, апеляційний суд за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати ухвалу, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Згідно з п.3, 4 ч. 1 ст. 379 ЦПК України підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення норм процесуального права чи неправильне застосування норм матеріального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.

За таких обставин, апеляційний суд вважає, що судом першої інстанції зроблено висновки, які не відповідають обставинам справи та порушено норми процесуального права, які призвели до неправильного вирішення питання, а тому ухвала суду підлягає скасуванню, а справа - направленню для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Як роз`яснено у пункті 37 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 17 жовтня 2014 року №10 «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» якщо судом апеляційної інстанції скасовано ухвалу суду першої інстанції, передбачену в частині першій статті 293 ЦПК, або судом касаційної інстанції скасовано ухвалу, передбачену у пункті 2 частини першої статті 324 ЦПК, з передачею справи на розгляд до суду першої інстанції, то розподіл сум судового збору, пов`язаного з розглядом відповідної апеляційної та/або касаційної скарги, здійснюється судом першої інстанції за результатами розгляду ним справи згідно із загальними правилами статті 88 ЦПК.

Враховуючи, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, то питання відшкодування витрат по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги, відповідно до ст. 141 ЦПК України, підлягає вирішенню по завершенню розгляду справи по суті.

Керуючись ст. ст. 368, 374, 379, 382, 383 ЦПК України, апеляційний суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 адвоката Лавринович О.В. задовольнити.

Ухвалу Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 06 червня 2024 року скасувати, справу направити для продовження розгляду до суду першої інстанції .

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Судді: