Справа №345/6467/24
Провадження № 2/345/1684/2024
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17.12.2024 м.Калуш

Калуський міськрайонний суд Івано-Франківської області в складі:

головуючої судді Кулаєць Б.О.,

секретаря судового засідання Заткальницької Н.І.,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду м. Калуш цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на спадкове майно за заповітом,

В С Т А Н О В И В:

Стислий виклад позицій сторін:

представник ОСОБА_1 адвокат Яцків М.В. звернувся до суду з позовом, в якому просить визнати за ОСОБА_1 , в порядку спадкування за заповітом право власності на гараж, площею основи (забудови) 26,9 кв.м. (загальна площа приміщень 22,5 кв.м.), який знаходиться за адресою АДРЕСА_1 , що належав ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Свою позовну заяву обґрунтовує тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер дід заявниці ОСОБА_3 . 19 червня 2007 року останній залишив заповіт, посвідчений приватним нотаріусом Попович О.В., у відповідності до якого всі належні йому майнові права та все належне йому майно, з чого б воно не складалось і де б воно не знаходилось заповідає ОСОБА_1 . Заявниця проживала разом із спадкодавцем за однією адресою, що підтверджується довідкою від 17.06.2015 № 770, виданою КП «ЖЕО № 1». Заявниця 17.06.2015 звернулася до приватного нотаріуса Калуського районного нотаріального округу Попович О.В. із заявою про прийняття спадщини. Крім останньої, спадкоємцем за законом за правом представлення є її рідна сестра ОСОБА_2 , оскільки їхня мати ОСОБА_4 , померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , тобто померла швидше свого батька ОСОБА_3 . ОСОБА_2 та не зверталася до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини.

03.03.2016 приватним нотаріусом Попович О.В. їй видано свідоцтво про право на спадщину за заповітом на частки квартири, що знаходиться за адресою АДРЕСА_2 . Крім вищевказаної частини квартири, після смерті спадкодавця залишився гараж, що находиться за адресою АДРЕСА_3 .

15.10.2024 заявниця звернулася до приватного нотаріуса Калуського районного нотаріального округу Івано-Франківської області Попович О.В. зі заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом на гараж, який знаходиться за адресою АДРЕСА_1 . 15.10.2024 приватним нотаріусом Попович О.В. прийнято постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії № 126/02-31, у відповідності до якої видати свідоцтво про право власності за заповітом на гараж неможливо у зв?язку з відсутністю документів, які підтверджують право власності померлого ОСОБА_3 на нього. Таким чином заявниця вступила у фактичне володіння та управління гаражем, користується ним, проте не може отримати в нотаріальній конторі свідоцтво про успадкування гаражу, так як ОСОБА_3 при житті не виготовив технічний паспорт на гараж і не отримав свідоцтва про право власності на нього. За таких обставинах, єдиним способом реалізації спадкових прав після смерті ОСОБА_3 є визнання права власності на спадкове майно у судовому порядку.

Представник позивачки подав до суду заяву, в якій даний позов підтримує та просить його задоволити. Розгляд справи просить проводити без його та позивачки участі.

Відповідачка подала до суду заяву, в якій позив визнає та просить задоволити, а розгляд справи проводити без її участі.

Заяви та клопотання сторін, процесуальні дії у справі:

ухвалою суду від 22.11.2024 відкрито провадження у справі, призначено відкрите підготовче судове засідання в порядку загального позовного провадження, встановлено відповідачу строк п`ятнадцять днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі для подання та відзиву на позовну заяву. Крім того, витребувано у приватного нотаріуса Калуського районного нотаріального округу Івано-Франківської області Попович Олександри Василівни копію спадкової справи № 14/2015, відкритої після смерті ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

10.12.2024 від приватного нотаріуса до суду надійшла витребувана спадкова справа.

12.12.2024 відповідачка подала до суду заяву, в якій позив визнає та просить задоволити, а розгляд справи проводити без її участі.

17.12.2024 представник позивачки подав до суду заяву, в якій даний позов підтримує та просить його задоволити. Розгляд справи просить проводити без його та позивачки участі.

Частиною 1 статті 206 ЦПК України встановлено, що відповідач може визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві.

Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Згідно з ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

Ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 206, 207 цього Кодексу (ч. 4 ст. 200 ЦПК України).

Враховуючи, що відповідачка позов визнала, визнання нею позову не суперечить інтересам сторін, тому суд приймає визнання позову відповідачки та приходить до висновку про можливість ухвалення рішення про задоволення позову.

Крім цього, відповідно до ч. 3 ст. 211 ЦПК України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів.

Згідно з ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, про що складено відповідну довідку.

Таким чином, виходячи з поданих заяв, судом розглядається справа за наявними доказами у відсутності сторін без фіксування звукозаписувальним технічним засобом.

Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин:

ІНФОРМАЦІЯ_2 померла ОСОБА_4 , а ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_3 , що підтверджується свідоцтвами про смерть серії НОМЕР_1 від 27.07.2011 та № НОМЕР_2 від 18.05.2015 (а.с. 9, 10).

Відповідно до заповіту від 19.06.2007, посвідченого приватним нотаріусом Калуського міського нотаріального округу Попович О.В. та зареєстрованого в реєстрі за № 1531, ОСОБА_3 заповів ОСОБА_1 належні йому майнові права та все належне йому майно, де б воно не було і з чого б не складалося (а.с. 11).

Згідно з довідкою від 17.06.2015, за № 770, виданої КП «ЖЕО № 1» ОСОБА_1 дійсно проживає в АДРЕСА_2 . ОСОБА_3 був зареєстрований за даною адресою з 1983 року до дня смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 12).

Позивачка ОСОБА_1 звернулася до приватного нотаріуса Попович О.В. зі заявою № 41 від 17.06.2015 про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_3 , який залишив на її ім`я заповіт.

03.03.2016 приватним нотаріусом Калуського міського нотаріального округу Попович О.В. видано ОСОБА_1 свідоцтво про право на спадщину за заповітом на частки квартири, що знаходиться за адресою АДРЕСА_2 , після смерті ОСОБА_3 (а.с. 13).

Постановою приватного нотаріуса Калуського міського нотаріального округу Попович О. В. від 15.10.2024 № 126/02-34 відмовлено ОСОБА_1 у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на гараж, який знаходиться за адресою АДРЕСА_1 , у зв?язку з відсутністю документів, які підтверджують право власності померлого ОСОБА_3 на нього (а.с. 25).

На ім`я ОСОБА_5 головним архітектором м. Калуш виготовлено документацію про надання земельної ділянки для будівництва кооперативного або індивідуального автогаражу по АДРЕСА_4 , що зареєстрована в реєстрі за № 152 від 1976 року (а.с. 14).

Рішенням виконавчого комітету Калуської міської Ради депутатів трудящих № 221/4 від 24.12.1976 ОСОБА_3 виділено земельну ділянку для будівництва кооперативного або індивідуального авто гаражу (а.с. 15).

Представник головного архітектора відвів ОСОБА_3 земельну ділянку для будівництва індивідуального авто гаражу, що підтверджується актом від 10.01.1977 (а.с. 15 на звороті) та згідно архітектурно-планового завдання під`їзд до ділянки з АДРЕСА_4 (а.с. 16).

Управління архітектури та містобудування Калуської міської ради стверджує, що адреса гаража ОСОБА_3 АДРЕСА_1 (колишня адреса АДРЕСА_4 ), що стверджується довідкою № 03-03/208 від 05.07.2024 (а.с. 17).

На гараж, що знаходиться за адресою АДРЕСА_1 виготовлений технічний паспорт від 08.07.2024 (а.с. 18-24), з якого встановлено, що він побудований до 1991 року, а інвертаризаційна вартість вказаного майна станом на 08.07.2024 становить 63560,00 грн., що підтверджується довідкою, виданою ФОП ОСОБА_6 від 08.07.2024 (а.с. 24).

Таким чином, між сторонами виник спір з приводу визнання права власності на гараж в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_3 .

Оцінка суду:

дослідивши письмові докази в їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає до задоволення, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 16 ЦК України способом захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права.

Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати документа, який засвідчує його право власності.

З правового висновку Верховного Суду України, який міститься у постанові Судової палати у цивільних справах від 18 лютого 2015 року у справі № 6-244цс14, вбачається, що за правилами статті 392 ЦК України позов про визнання права власності може бути пред`явлено, по-перше, якщо особа є власником майна, але її право оспорюється або не визнається іншою особою; по друге, якщо особа втратила документ, який засвідчує її право власності.

Згідно зі ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_3 , після смерті якого відкрилася спадщина за заповітом, зокрема, на гараж, який знаходиться за адресою АДРЕСА_1 .

Згідно зі ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою.

Статтями 1217 та 1223 цього Кодексу встановлено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Відповідно до ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини.

Як вбачається зі ч. 1 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець за законом чи за заповітом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Відповідно до ч. 1 ст. 1273 ЦК України спадкоємець за заповітом або за законом може відмовитися від прийняття спадщини протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу. Заява про відмову від прийняття спадщини подається нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини.

Відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Таким чином, ОСОБА_1 , будучи спадкоємцем за заповітом після дідуся ОСОБА_3 , вважається такою, що прийняла спадщину, оскільки проживала спільно зі спадкодавцем на час відкриття спадщини та протягом строку, передбаченого ст. 1270 ЦК України, не завила про відмову від спадкового майна.

Крім позивачки, інших спадкоємців, які б звернулись до нотаріуса зі заявою про прийняття спадщини, та спадкоємців, передбачених ст.1261 ЦК України, які претендують на обов`язкову частку в спадщині, передбачену ст. 1241 ЦК України, а також проживаючих із спадкодавцем однією сім`єю без укладення шлюбу, немає. Спадковий договір від імені спадкодавця не укладався.

Як визначено ст. 1296 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Якщо спадщину прийняло кілька спадкоємців, свідоцтво про право на спадщину видається кожному з них із визначенням імені та часток у спадщині інших спадкоємців. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину.

За таких обставин, враховуючи, що позивачка є спадкоємцем за заповітом, яка проживала спільно зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, від спадкового майна не відмовлялася, а відповідачка не подавала заяви про прийняття спадщини, не оформляла своїх спадкових прав, а, навпаки, позов визнала, а також, беручи до уваги те, що позивачка не може оформити свої спадкові права через відсутність правовстановлюючих документів на спадкове майно, суд приходить до висновку, що є достатні підстави для задоволення позовної заяви та визнання за позивачкою в порядку спадкування право власності на гараж, який знаходиться за адресою АДРЕСА_1 .

На підставі викладеного ст.ст. 16, 392, 1217, 1220, 1223, 1241, 1261, 1268, 1269, 1270, 1296 ЦК України, ст.ст. 13, 81 ЦПК України, керуючись ст.ст. 200, 206, 258, 259, 264, 265, 268 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на спадкове майно за заповітом задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на спадкове майно, а саме: гараж, який знаходиться за адресою АДРЕСА_1 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до Івано-Франківського апеляційного суду, шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його складення.

Учасник справи, якому рішення не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому рішення суду.

Позивачка: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_3 , жителька АДРЕСА_2 .

Відповідачка: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_4 , жителька АДРЕСА_5 .

Суддя: