Справа № 199/9631/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13.12.2024 року суддя Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська Руденко В.В., розглянувши заяву представника позивача про забезпечення позову по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя, -

ВСТАНОВИВ:

Представник позивача звернувся до суду із заявою про забезпечення позову про поділ спільного майна подружжя, в якій просив суд зупинити реалізацію арештованого майна, а саме - квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 , лот №564712 до винесення рішення по справі №199/9631/24.

Заяву мотивує тим, що як стало відомо позивачу на виконанні у приватного виконавця виконавчого округу Дніпропетровської області перебуває виконавче провадження АСВП№75085286 з примусового виконання вимог виконавчого листа по справі №199/383/24 виданого 03.05.2024 року про стягнення з ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_1 ; адреса зареєстрованого місця проживання: АДРЕСА_2 ) на користь Акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» заборгованість за кредитним договором б/н від 08 лютого 2021 року в загальному розмірі 188204,64 гривень, з яких: 155465,66 гривень заборгованість за тілом кредиту, 32738,98 гривень заборгованість за процентами за користування кредитом.

В рамках виконавчого провадження було описано нерухоме майно боржника саме - квартира, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , відповідно до постанови про опис та арешт майна боржника від 18.07.2024 року.

В рамках виконавчого провадження було призначено експерта, суб`єкта оціночної діяльності з метою визначення вартості описаного майна боржника.

За результатами проведеної експертизи було отримано звіт про вартість майна 22.08.2024 року було зазначено, що вартість вказаної квартири становить 1 312 900,00 грн.

Вищезазначене майно було виставлено для реалізації на електронних торгах під лотом №564712.

Так як відповідно до відомостей Єдиного державного реєстру речових прав на нерухоме майно право власності на квартиру, яка є спільним майном подружжя зареєстровано на відповідача ОСОБА_2 , приватний виконавець звернув стягнення на майно в цілому.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст.149ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Згідно ч. 1 ст. 153 ЦПК України, заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи (учасників третейського (арбітражного) розгляду).

Частиною 1 статті 150ЦПК України передбачено, що позов забезпечується: , зокрема, зупиненням продажу арештованого майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту.

Відповідно до п. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22.12.2006 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, що існує спір між сторонами та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання рішення суду.

У постанові Верховного Суду від 06.05.2020 року у справі №754/6415/18 (провадження 61-44759св18) суд вказав, що: «…забезпечення позову - це сукупність процесуальних дій, які гарантують виконання рішення суду в разі задоволення позовних вимог. Заходи забезпечення позову мають тимчасовий характер і діють до виконання рішення суду, яким закінчується розгляд справи по суті, або до набрання законної сили рішенням про відмову у позові».

Судом встановлено, що в рамкахвиконавчого провадження АСВП№75085286 спірне у даному спорі майно - квартири АДРЕСА_3 виставлена для реалізації на електронних торгах під лотом №564712.

Таким чином, суд приходить до висновку, що заява про забезпечення позову підлягає частковому задоволенню, в частині заборони реалізації частини нерухомого майна, яка є предметом позову та яка належить ОСОБА_2 на підставі договору купівлі-продажу від 04 жовтня 2004 року, посвідченого приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Царейкіним М.М.

Тому суд, на підставі викладеного та керуючись ст. 151-153 ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Заяву представника позивача про забезпечення позову по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя задовольнити частково.

Заборонити реалізацію частини арештованого нерухомого майна, а саме частини квартири АДРЕСА_3 , яка належить ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_1 ), лот №564712 до вирішення спору по суті.

В іншій частині заяви відмовити.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Дніпровського апеляційного суду шляхом подачі в 15-денний строк з дня її проголошення апеляційної скарги.

Суддя В.В. Руденко