Справа № 738/1894/24
№ провадження 2/738/540/2024
РІШЕННЯ

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

заочне

03 грудня 2024 року м. Мена

Менський районний суд Чернігівської області в складі:

судді - Волошиної Н.В.,

з участю секретаря судового засідання Іванько А.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя

В С Т А Н О В И В:

І. Зміст позовних вимог.

У серпні 2024 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовною заявою до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя. Свої позовні вимоги мотивувала тим, що вони з відповідачем перебували у шлюбі з 18 травня 2022 року, який було розірвано рішенням Менського районного суду Чернігівської області від 07 червня 2024 року. За час шлюбу у листопаді 2022 року придбали будинок з надвірними будівлями та дві земельні ділянки, які розташовані по АДРЕСА_1 . Оскільки вони з колишнім чоловіком не можуть дійти згоди щодо розподілу спільного майна, посилаючись на положення статей 60-71 СК України просила здійснити поділ будинку та земельних ділянок, визнавши за нею право власності на їх частку.

ІІ. Заяви, клопотання та інші процесуальні рішення у справі.

Ухвалою Менського районного суду Чернігівської області від 19 серпня 2024 року вказану позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі та призначено до підготовчого засідання на 09 вересня 2024 року.

Ухвалою Менського районного суду Чернігівської області від 09 вересня 2024 року у зв`язку з відсутністю відомостей щодо належного повідомлення відповідача про час та місце розгляду справи, підготовче засідання відкладено на 07 жовтня 2024 року.

Ухвалою Менського районного суду Чернігівської області від 07 жовтня 2024 року закрито підготовче провадження у справі та призначено справу до судового розгляду по суті на 18 жовтня 2024 року.

ІІІ. Позиції учасників судового провадження.

Позивачка, будучи належним чином повідомлена про дату, час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явилася, подала до суду заяву, в якій просить розглянути справу без її участі, позовні вимоги підтримує, не заперечує проти ухвалення заочного рішення.

Відповідач ОСОБА_2 , будучи належним чином повідомлений про дату, час у судове засідання не з`явився, був викликаний в суд через оголошення, розміщене на офіційній сторінці веб-порталу Судової влади України, причини неявки не повідомив, заяв про розгляд справи за його участі, відзиву на позовну заяву суду не надав.

За таких обставин, суд дійшов висновку, що справу можливо розглянути без учасників справи за наявними у справі доказами.

Ухвалою Менського районного суду Чернігівської області від 03 грудня 2024 року, з урахуванням думки позивача, постановлено провести заочний розгляд справи.

Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

ІV. Фактичні обставини встановлені судом.

Судом встановлено, що сторони з 18 травня 2022 року перебували у шлюбі, який був розірваний рішенням Менського районного суду Чернігівської області від 07 червня 2024 року (а.с. 9, 10).

11 листопада 2022 року між ОСОБА_3 та ОСОБА_2 укладений договір купівлі - продажу житлового будинку та земельної ділянки, згідно з яким ОСОБА_2 за плату придбані житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 та земельна ділянка, площею 0,1500 га, кадастровий номер :01:016:0008, надану для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд.

Відповідно до пункту 4.2 Договору дружина Покупця, ОСОБА_1 , дає згоду на купівлю чоловіком житлового будинку та земельної ділянки.

Згідно з Витягами з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності, право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами та на земельну ділянку, площею 0,1500 га, кадастровий номер :01:016:0008, цільове призначення - для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, що знаходяться за адресою: АДРЕСА_2 , зареєстровано за ОСОБА_2 .

11 листопада 2022 року між ОСОБА_3 та ОСОБА_2 укладений договір купівлі - продажу земельної ділянки, згідно з яким ОСОБА_2 за плату придбана земельна ділянка, площею 0,1048 га, кадастровий номер :01:016:0009, цільове призначення земельної ділянки: для ведення особистого селянського господарства.

Відповідно до пункту 5.3 Договору дружина Покупця, ОСОБА_1 , дає згоду на купівлю чоловіком земельної ділянки.

Згідно з Витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності, право власності на земельну ділянку, площею 0,1048 га, кадастровий номер :01:016:0009, цільове призначення земельної ділянки: для ведення особистого селянського господарства, зареєстровано за ОСОБА_2 .

Згідно із Звітом з оцінку майна від 26 липня 2024 року, вартість житлового будинку, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 становить 173551,00 грн.

Згідно із Звітами з експертної грошової оцінки земельної ділянки від 26 липня 2024 року, вартість земельної ділянки, площею 0,1500 га, кадастровий номер :01:016:0008, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , становить 20370,00 грн; вартість земельної ділянки, площею 0,1048 га, кадастровий номер :01:016:0009, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , становить 8091,00 грн.

Відповідно до рішення Менської міської ради «Про перейменування об`єктів топоніміки на території населених пунктів Менської міської територіальної громади» від 26 вересня 2022 року АДРЕСА_3 перейменована на вулицю Героїв України.

V. Норми права, які підлягають застосуванню та мотиви суду, щодо оцінки аргументів наведених учасниками справи.

Статтею 5 ЦПК України встановлено, що здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України.

Згідно з ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Частиною 1 статті 81 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Частина перша статті 21 СК України визначає шлюбом сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану.

Відповідно до частини першої статті 36 СК України шлюб є підставою для виникнення прав та обов`язків подружжя.

Відповідно до статті 60 СК України майно, набуте подружжям за час перебування у шлюбі, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя.

В силу приписів частини першої статті 61 СК України, об`єктом права спільної сумісної власності подружжя може бути будь-яке майно, за винятком виключеного з цивільного обороту.

Згідно зі змістом статті 63 СК України дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпоряджання майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними.

Згідно із статтею 68 СК України, розірвання шлюбу не припиняє права спільної сумісної власності на майно, набуте за час шлюбу.

За приписами частини першої, частини другої статті 69 СК України, дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу. Дружина і чоловік мають право розділити майно за взаємною згодою.

Відповідно до статті 70 СК України у разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором.

Вирішуючи спори між подружжям про майно необхідно встановлювати обсяг спільно нажитого майна, наявного на час припинення спільного ведення господарства, з`ясувати джерело і час придбання зазначеного майна. Спільною сумісною власністю подружжя, що підлягає поділу, можуть бути будь-які види майна, за винятком тих, які згідно із законом не можуть їм належати (виключені з цивільного обороту), незалежно від того, на ім`я кого з подружжя вони були придбані чи внесені грошовими коштами, якщо інше не встановлено шлюбним договором чи законом.

У відповідності до частини першої, другої статті 71 СК України майно, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі. Якщо дружина та чоловік не домовилися про порядок поділу майна, спір може бути вирішений судом. Неподільні речі присуджуються одному з подружжя, якщо інше не визначено домовленістю між ними.

Верховний Суд України у справі № 6-843цс17 від 24 травня 2017 року вказує, що у сімейному праві діє презумпція права спільної сумісної власності майна подружжя, що не потребує доказування та не потребує встановлення інших обставин, крім набуття майна за час шлюбу, та існує поки не спростована. Аналогічні висновки викладені у постановах Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 06 лютого 2018 року у справі № 235/9895/15-ц, провадження № 61-2446 св 18, від 05 квітня 2018 року у справі № 404/1515/16-ц, провадження № 61-8518 св 18 та у постанові Великої Палати Верховного Суду від 21 листопада 2018 року у справі № 372/504/17, провадження № 14-325цс18.

Презумпція спільності права власності подружжя на майно, яке набуте ними в період шлюбу, може бути спростована й один із подружжя може оспорювати поширення правового режиму спільного сумісного майна на певний об`єкт, у тому числі в судовому порядку. Тягар доказування обставин, необхідних для спростування презумпції, покладається на того з подружжя, який її спростовує.

Згідно із частинами другою та третьою статті 372 ЦК України у разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом. У разі поділу майна між співвласниками право спільної сумісної власності на нього припиняється.

На підставі повно та всебічно з`ясованих обставин справи, підтверджених доказами, дослідженими в судовому засіданні, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин, та правові норми, які підлягають застосуванню, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню.

Питання щодо судових витрат суд вирішує в порядку ст. 141 ЦПК України. Судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, а тому з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 2422,40 гривень.

Керуючись статтями 60, 61, 63, 69, 70 СК України, статтями 15, 16, 328, 368, 372 ЦК України, статтями 3-5, 12, 76-82, 141, 258, 263-265, 268, 280, 284 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя задовольнити.

Визнати спільною сумісною власністю подружжя житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами, земельну ділянку, площею 0,1500 га, кадастровий номер :01:016:0008, цільове призначення якої - для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, які розташовані по АДРЕСА_1 ; земельну ділянку, площею 0,1048 га, кадастровий номер :01:016:0009, цільове призначення якої для ведення особистого селянського господарства, розташовану в селищі Макошине Корюківського (раніше Менського) району Чернігівської області.

Визнати в порядку поділу спільного майна подружжя за ОСОБА_1 право власності на 1/2 частку житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами, розташованого по АДРЕСА_1 .

Визнати в порядку поділу спільного майна подружжя за ОСОБА_1 право власності на 1/2 частку земельної ділянки, площею 0,1500 га, кадастровий номер :01:016:0008, цільове призначення якої - для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна земельна ділянка), розташованої по АДРЕСА_1 .

Визнати в порядку поділу спільного майна подружжя за ОСОБА_1 право власності на 1/2 частку земельної ділянки, площею 0,1048 га, кадастровий номер :01:016:0009, цільове призначення якої для ведення особистого селянського господарства, розташованої в селищі Макошине Корюківського (раніше Менського) району Чернігівської області.

Визнати в порядку поділу спільного майна подружжя за ОСОБА_2 право власності на 1/2 частку житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами, розташованого по АДРЕСА_1 .

Визнати в порядку поділу спільного майна подружжя за ОСОБА_2 право власності на 1/2 частку земельної ділянки, площею 0,1500 га, кадастровий номер :01:016:0008, цільове призначення якої - для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна земельна ділянка), розташованої по АДРЕСА_1 .

Визнати в порядку поділу спільного майна подружжя за ОСОБА_2 право власності на 1/2 частку земельної ділянки, площею 0,1048 га, кадастровий номер :01:016:0009, цільове призначення якої для ведення особистого селянського господарства, розташованої в селищі Макошине Корюківського (раніше Менського) району Чернігівської області.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 2422,40 гривень сплаченого судового збору.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Позивач має право оскаржити заочне рішення до Чернігівського апеляційного суду протягом 30 днів з моменту його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвали суду не були вручені у день його (її) проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач:

ОСОБА_1 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 .

Відповідач:

ОСОБА_2 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 .

Повний тест рішення виготовлений 13 грудня 2024 року.

Суддя Н.В.Волошина