Провадження № 2-п/461/79/24
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10.12.2024 року м. Львів

Галицький районний суд м. Львова у складі:

головуючого судді Кітова О.В.,

за участю:

секретаря судового засідання Черевка В.В.,

представника заявника Єланського О.Г.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву адвоката Єланського Олега Геннадійовича, який діє в інтересах ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення Галицького районного суду м. Львова від 17 січня 2024 року у цивільній справі №461/10370/23 за позовом Акціонерного товариства «Ідея Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

встановив:

26 листопада 2024 на адресу суду надійшла заява адвоката Єланського Олега Геннадійовича, який діє в інтересах ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення Галицького районного суду м. Львова від 17 січня 2024 року у цивільній справі №461/10370/23 за позовом Акціонерного товариства «Ідея Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором. Згідно даної заяви заявник просить скасувати заочне рішення та призначити справу до розгляду за правилами загального позовного провадження.

Заяву обґрунтовує тим, що вказане рішення суд ухвалив заочно, посилаючись на ті обставини, що відповідач у судове засідання не з`явився, про час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином, про причини неявки суду не повідомив. Вказані обставини на думку ОСОБА_1 не могли бути підставами для ухвалення заочного рішення, оскільки будь-яких викликів чи повідомлень із Галицького районного суду м. Львова особисто ОСОБА_1 не отримувалися, заяви про проведення судового розгляду справи за її відсутності ОСОБА_1 до суду не подавала. Будь яким іншим чином ОСОБА_1 не повідомлялася про дату та час розгляду справи за позовом AT «Ідея Банк» до ОСОБА_1 про стягнення боргу (в матеріалах справи відсутні відомості про те, що ОСОБА_1 як відповідач про справі будь-яким іншим чином, аніж поштовим відправленням судової повістки, належним чином повідомлялася про дату та час розгляду вказаної справи). З позовними вимогами AT «Ідея Банк» до ОСОБА_1 про стягнення боргу ОСОБА_1 не погоджується та не визнає їх у повному обсязі. Представник заявника зазначає, що у матеріалах справи відсутні докази волевиявлення ОСОБА_1 на отримання Траншу за Кредитним договором у розмірі, зазначеному у позові, оскільки вони не містять ні алфавітно-цифрової послідовності, передбаченої законом для одноразового ідентифікатора, ні електронного, ні електронного цифрового підпису, ні аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) позивача. Також відсутні дані про те, що особа відповідача була належним чином ідентифікована при його реєстрації в ІТС відповідним електронним підписом, електронним цифровим підписом чи іншим аналогом власноручного підпису. Представник заявника вказує, що до позовної заяви позивач додає розрахунок заборгованості за кредитним договором, який не відповідає вимогам статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність» та пункту 5.6 Положення про організацію операційної діяльності в банках України, затвердженого постановою Правління Національного банку України від 18 червня 2003 року № 254, а отже не є належним доказом, який би підтверджував розмір заборгованості за кредитним договором. Вказана позиція висловлена Верховним Судом у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду у постанові від 30 січня 2018 року, справа № 161/16891/15-ц, провадження № 61-517св18. Крім цього, позивачем до матеріалів позовної заяви додано копії доказів, не засвідчені у встановленому порядку та які не відповідають вимогам закону, а саме: кредитний договір, графік щомісячних платежів, розрахунок заборгованості за кредитним договором, Договір надання послуг №01/15082016, укладений 15.08.2016 між Позивачем та ТОВ «МОБАЙЛ ДІВЕЛОПМЕНТ», однак не додано жодного доказу на підтвердження повноважень представників, у тому числі на складання та підпис вказаних документів. Окрім того, сама позовна заява підписана представником AT «Ідея Банк» Ольгою Заставною, однак жодного документу на підтвердження її повноважень до позовної заяви не додано. Таким чином, враховуючи вищенаведені обставини, відповідач ОСОБА_1 вважає, що позовні вимоги AT «Ідея Банк» до неї про стягнення боргу - є безпідставними та не підлягають задоволенню.

У зв`язку з вищевикладеним, заяву просить задовольнити.

Представник заявника у судовому засіданні заяву про скасування заочного рішення підтримав з наведених у ній підстав.

Представник позивача в судове засідання не з`явилася, у позовній заяві просила проводити розгляд справи за її відсутності.

Заслухавши доводи представника заявника, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що у задоволенні заяви про перегляд заочного рішення слід відмовити за таких підстав.

Судом встановлено, що заочним рішенням Галицького районного суду м. Львова від 17.01.2024 року, позов Акціонерного товариства «Ідея Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «Ідея Банк» заборгованість за кредитним договором в сумі 79313 гривень 96 копійок та суму понесених витрат на оплату судового збору у розмірі 2052 гривні 56 копійок. В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

За приписами ст. 284 ЦПК України, заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд, якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Відповідно до ст. 287 ЦПК України, у результаті розгляду заяви про перегляд заочного рішення суд може своєю ухвалою: 1) залишити заяву без задоволення; 2) скасувати заочне рішення і призначити справу до розгляду за правилами загального чи спрощеного позовного провадження. У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Положеннями ст. 288 ЦПК України, визначено, що заочне рішення підлягає скасуванню, якщо судом буде встановлено, що відповідач не з`явився в судове засідання та (або) не повідомив про причини неявки, а також не подав відзив на позовну заяву з поважних причин, і докази, на які він посилається, мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ч. 2 ст. 223 ЦПК України, суд відкладає розгляд справи в судовому засіданні в межах встановленого цим Кодексом строку з таких підстав: 1) неявка в судове засідання учасника справи, щодо якого відсутні відомості про вручення йому повідомлення про дату, час і місце судового засідання; 2) перша неявка в судове засідання учасника справи, якого повідомлено про дату, час і місце судового засідання, якщо він повідомив про причини неявки, які судом визнано поважними.

В свою чергу, сторона зобов`язана демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Розгляд цивільної справи за позовом Акціонерного товариства «Ідея Банк» до ОСОБА_1 про стягнення боргу за кредитним договором призначався до розгляду в судовому засіданні 27.12.2023, яке було відкладено у зв`язку з неявкою усіх сторін по справі. Крім цього, відповідачка належним чином повідомлялась про судове засідання призначене на 17.01.2024 рекомендованою кореспонденцією та шляхом розміщення на вебсайті Галицького районного суду м. Львова оголошення про виклик відповідача. З матеріалів справи вбачається, що судову повістку було направлено відповідачці рекомендованим листом на адресу реєстрації відповідачки, проте, відповідно до довідки відділення поштового зв`язку судова повістка не вручена та повернута на адресу суду, із поштовою відміткою «за закінченням терміну зберігання».

Верховний Суд у постанові від 18 березня 2021 року у справі № 911/3142/19 сформував правовий висновок про те, що направлення листа рекомендованою кореспонденцією на дійсну адресу є достатнім для того, щоб вважати повідомлення належним, оскільки отримання зазначеного листа адресатом перебуває поза межами контролю відправника, а, у даному випадку, суду (близька за змістом правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 25 квітня 2018 року у справі №800/547/17 (П/9901/87/18) (провадження № 11-268заі18), постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 27 листопада 2019 року у справі №913/879/17, від 21 травня 2020 року у справі № 10/249-10/19, від 15 червня 2020 року у справі № 24/260-23/52-6).

Таким чином Відповідачку було належним чином повідомлено про дату та час проведення судового засідання, що стверджується матеріалами справи.

Разом з тим, необхідним у цій категорії справ, є також доведення відповідачем перед судом наявності доказів, які мають істотне значення для правильного вирішення справи, які, вочевидь, не були подані суду та про які суду не було відомо. Однак, дана обставина не була доведена представником відповідача, оскільки усі твердження заявника щодо доказової бази, покладеної в основу заочного рішення суду фактично зводяться лише до переоцінки наявних у матеріалах справи доказів, в тому числі на предмет їх належності та допустимості.

На підставі наведеного, суд приходить до висновку про необґрунтованість поданої заяви, відсутність передбачених законом підстав для скасування заочного рішення, а тому заяву про перегляд заочного рішення слід залишити без задоволення.

Відповідно до ч. 4 ст. 287 ЦПК України у разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. У цьому разі строк на апеляційне оскарження починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Керуючись ст.ст.260, 287, 288 ЦПК України, суд, -

постановив:

Заяву адвоката Єланського Олега Геннадійовича, який діє в інтересах ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення Галицького районного суду м. Львова від 17 січня 2024 року у цивільній справі №461/10370/23 за позовом Акціонерного товариства «Ідея Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором залишити без задоволення.

Роз`яснити заявнику, що відповідно до вимог ч. 4 ст. 287 ЦПК України, у разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Ухвала остаточна та оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали складено та підписано 13.12.2024 року.

Головуючий суддя Олександр КІТОВ