Провадження № 2-к/750/5/24
У Х В А Л А

16 грудня 2024 року м. Чернігів

Деснянський районний суд міста Чернігова у складі:

суддіСупруна О.П.,
секретар Мишаста К.Б.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання ОСОБА_1 про визнання рішення іноземного суду, що не підлягає примусовому виконанню,

заінтересована особа Відділ державної реєстрації актів цивільного стану у місті Чернігові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції,

в с т а н о в и в :

14.10.2024 заявниця звернулася до Деснянського районного суду м. Чернігова з клопотанням, в якому просить визнати на території України рішення Окружного суду у м. Люблін, ІІІ цивільний сімейний відділ (Республіка Польща) у справі

№ ІІІ С 136/24 від 05.06.2024, яким розірвано шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , зареєстрований 22.12.2020 Чернігівським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми), актовий запис № 1711.

На обґрунтування клопотання заявниця зазначає, що 22.12.2020 нею зареєстровано шлюб із ОСОБА_3 , громадянином Польщі, про що було внесено відповідний актовий запис № 1711 від 22.12.2020 до Державного реєстру актів цивільного стану громадян України. Рішенням Окружного суду у м. Люблін, ІІІ цивільний сімейний відділ шлюб між ними було розірвано, рішення суду набрало законної сили 13.06.2024. Визнання даного рішення іноземного суду в Україні необхідно заявниці для отримання в органах реєстрації актів цивільного стану документального підтвердження того, що в Україні у неї немає зареєстрованого шлюбу.

На виконання вимог частини першої статті 473 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України) заінтересованій особі запропоновано у місячний строк подати до суду можливі заперечення проти даного клопотання.

19.10.2024 Відділ державної реєстрації актів цивільного стану у місті Чернігові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції подав до суду відповідь.

Ухвалою судді від 23.10.2024 призначено судове засідання для розгляду клопотання на 16.12.2024.

У судове засідання учасники справи не з`явилися, про час і місце розгляду справи оповіщалися в установленому законом порядку. Заявниця у поданому клопотанні просила здійснювати розгляд справи без її участі. Представниця Відділу ДРАЦС у м. Чернігові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції засобами поштового зв`язку направила заяву, в якій зазначила, що заперечень проти клопотання не має, при вирішенні даного питання покладається на розсуд суду.

За приписами частини п`ятої статті 473 ЦПК України неявка без поважних причин у судове засідання заінтересованих осіб або їх представників не є перешкодою для розгляду клопотання, тому суд вважає за можливе розглянути дане клопотання за відсутності учасників справи.

Згідно з частиною другою статті 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку.

Судом встановлено, що 22.12.2020 між громадянкою України ОСОБА_1 та громадянином Республіки Польща ОСОБА_3 міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) було зареєстровано шлюб, про що складено відповідний актовий запис № 1711; прізвище дружини після реєстрації шлюбу « ОСОБА_4 ».

Рішенням Окружного суду у м. Люблін, ІІІ цивільний сімейний відділ (Республіка Польща) у справі № ІІІ С 136/24 від 05.06.2024, яке набрало законної сили 13.06.2024, шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 розірвано

(а.с. 6-7).

Відповідно до статті 462 ЦПК України рішення іноземного суду (суду іноземної держави, інших компетентних органів іноземних держав, до компетенції яких належить розгляд цивільних справ) визнаються та виконуються в Україні, якщо їх визнання та виконання передбачено міжнародним договором, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності. У разі якщо визнання та виконання рішення іноземного суду залежить від принципу взаємності, вважається, що він існує, оскільки не доведено інше.

Підстави та умови, порядок визнання та виконання рішень між державами Україна та Польща закріплено у Договорі між Україною і Республікою Польща про правову допомогу та правові відносини у цивільних і кримінальних справах, який підписаний 24.05.1993, ратифікований постановою Верховної Ради № 3941-XII від 04.02.1994 та набув чинності 14.08.1994 (далі Договір між Україною і Республікою Польща).

Згідно з пунктом 1 статті 49 Договору між Україною і Республікою Польща за умов, передбачених цим Договором, Договірні Сторони визнають і виконують на своїй території рішення, винесені на території іншої Договірної Сторони, а саме: 1) рішення судів з цивільних справ; 2) рішення судів з кримінальних справ в частині, що стосується відшкодування шкоди, заподіяної злочином.

Відповідно до статті 50 Договору між Україною і Республікою Польща рішення, зазначені в статті 49, підлягають визнанню і виконанню на території іншої Договірної Сторони, якщо: 1) згідно з законодавством тієї Договірної Сторони, на території якої рішення було винесене, воно набрало законної сили і підлягає виконанню, а в справах, що стосуються аліментних зобов`язань, також рішення, що не набрали законної сили, але підлягають виконанню; 2) суд, який виніс рішення, був компетентним на підставі цього Договору, а в випадку відсутності такого врегулювання в Договорі - на підставі законодавства тієї Договірної Сторони, на території якої рішення має бути визнане і виконане; 3) сторона не була позбавлена можливості захисту своїх прав, а у випадку обмеженої процесуальної здатності - належного представництва, а зокрема, сторона, яка не прийняла участі в розгляді справи, отримала виклик в судове засідання своєчасно і належним чином; 4) справа між тими самими сторонами не була вже вирішена з винесенням рішення судом тієї Договірної Сторони, на території якої рішення судом тієї Договірної Сторони, на території якої рішення має бути визнане і виконане, і якщо між тими самими сторонами не була раніше порушена справа в суді тієї Договірної Сторони, на території якої рішення має бути визнане і виконане; 5) рішення органу третьої держави між тими самими сторонами і в тій самій справі не було вже визнане або виконане на території тієї Договірної Сторони, де рішення має бути визнане і виконане; 6) при винесенні рішення застосовано законодавство відповідно з цим Договором, а у випадку відсутності такого врегулювання у Договорі - на підставі законодавства тієї Договірної Сторони, на території якої рішення має бути визнане і виконане.

Згідно з пунктом 1 статті 51 Договору між Україною і Республікою Польща клопотання про визнання і виконання рішення може бути подане безпосередньо до відповідного суду тієї Договірної Сторони, на території якої рішення має бути визнане і виконане, або також за посередництвом суду, який розглядав справу в першій інстанції.

Відповідно до частини першої, другої статті 52 Договору між Україною і Республікою Польща визнання і виконання рішення належить до компетенції суду тієї Договірної Сторони, на території якої рішення має бути визнане і виконане. При розгляді справи суд обмежується перевіркою виконання умов, передбачених статтями 50 і 51.

Підстави для відмови у задоволенні клопотання про надання дозволу на примусове виконання рішення іноземного суду, передбачених Договором між Україною і Республікою Польща та статтею 468 ЦПК України, судом не встановлено.

Відповідно до пункту 6 статті 473 ЦПК України за наслідками розгляду клопотання, а також заперечення у разі його надходження, суд постановляє ухвалу про визнання в Україні рішення іноземного суду та залишення заперечення без задоволення або про відмову у задоволенні клопотання про визнання рішення іноземного суду, що не підлягає примусовому виконанню.

Ураховуючи те, що будь-яких недоліків щодо форми та змісту клопотання судом не виявлено, підстав для відмови у задоволенні клопотання про визнання в Україні рішення іноземного суду не встановлено, а також необхідність захисту законного права ОСОБА_1 на документальне підтвердження розірвання шлюбу, суд вважає клопотання про визнання в Україні рішення іноземного суду таким, що підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись статтями 258-261, 352, 354 ЦПК України, суд

у х в а л и в :

Клопотання ОСОБА_1 про визнання рішення іноземного суду, що не підлягає примусовому виконанню, задовольнити.

Визнати в Україні рішення Окружного суду у м. Люблін, ІІІ цивільний сімейний відділ (Республіка Польща) у справі № ІІІ С 136/24 від 05.06.2024, яким розірвано шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , зареєстрований 22.12.2020 Чернігівським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми), актовий запис № 1711.

Ухвала набирає законної сили з моменту підписання суддею та може бути оскаржена до Чернігівського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня складення.

Суддя