Придніпровський районний суд м.Черкаси
Справа № 711/9013/24
Провадження № 2/711/3117/24
17 грудня 2024 року Придніпровський районний суд м. Черкаси в складі:
головуючого судді Скляренко В.М.
при секретарі Копаєвій Є.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Черкаси цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Факторингова компанія «УКРГЛОБАЛ-ФІНАНС» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,-
Представник позивача ТзОВ «ФК «УКРГЛОБАЛ-ФІНАНС» - адвокат Руденко К.В. який діє на підставі довіреності від 26.02.2024р., звернувся до Придніпровського районного суду м. Черкаси з позовом до ОСОБА_1 , в якому просить стягнути із ОСОБА_1 на користь ТзОВ «ФК «УКРГЛОБАЛ-ФІНАНС» заборгованість за Договором №892367 від 02.01.2023 про надання споживчого кредиту по продукту «Конфортний» станом на 26.01.2024 в розмірі 72 261 грн. 12 коп., а також судовий збір в сумі 3 028 грн. та витрати на правничу допомогу в розмірі 10 000 грн.
В обґрунтування позовних вимог в позові зазначено, що 02.01.2023 між ТзОВ «СЛОН КРЕДИТ» та відповідачем ОСОБА_1 був укладений Договір №892367 про надання коштів на умовах споживчого кредиту, відповідно до умов якого відповідач отримав кредитні кошти в розмірі 9 600 грн. шляхом переказу на його платіжну картку № НОМЕР_1 , емітовану АТ КБ «ПриватБанк» зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 1,99% від суми кредиту за кожен день користування. Такий кредитний договір був укладений в електронному вигляді за допомогою інформаційно-телекомунікаційної системи та підписаний відповідачкою електронним підписом з одноразовим ідентифікатором, відповідно до Закону України «Про електронну комерцію».
Відповідно до Договору факторингу №2601-24-1 від 26.01.2024 року, укладеного між ТзОВ «СЛОН КРЕДИТ» та ТзОВ «ФК «УКРГЛОБАЛ-ФІНАНС», первісний кредитор (ТзОВ «СЛОН КРЕДИТ») відступив право вимоги до ОСОБА_1 за Договором №892367 від 02.01.2023 про надання споживчого кредиту по продукту «Конфортний» новому кредитору - ТзОВ «ФК «УКРГЛОБАЛ-ФІНАНС».
Також позивач вказує, що первісним кредитором не здійснювалось нарахування пені та інших штрафних санкцій по Кредитному договору у відповідності до чинного законодавства України. Отже, первісним кредитором також враховано і норми Закону України «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законів України щодо додаткової підтримки платників податків на період здійснення заходів, спрямованих на запобігання виникнення і поширення короновірусної хвороби (COVID-19)» про не нарахування штрафів та пені на період карантину.
Однак, відповідач не повернув своєчасно суму кредиту, нараховані відсотки для погашення заборгованості за кредитом, відповідно до умов Кредитного договору.
Таким чином, в порушення умов Кредитного договору а також ст.ст. 509, 526, 1046 ЦК України, відповідач зобов`язання за вказаним договором не виконав.
Відповідно до п. 4.1 Кредитного договору, позивач має право вимагати дострокового повернення кредиту, строк якого ще не настав та сплатити проценти, у разі затримання відповідачем сплати частини кредиту та/або процентів щонайменше на один календарний місяць.
Станом на дату укладення Договору факторингу №2601-24-1 від 26.01.2024, відповідно до Реєстру боржників від 26.01.2024 року прострочення відповідача складає 364 дні. Пред`явлення вимоги про повне дострокове погашення заборгованості за кредитним договором обумовлює зміну строку виконання зобов`язання та початок перебігу позовної давності.
Таким чином, позивач правомірно вимагає у відповідача дострокового повернення заборгованості за Кредитним договором у розмірі, що була відступлена станом на дату укладення Договору факторингу №2601-24-1 від 21.01.2024 року.
У зв`язку з зазначеними порушеннями зобов`язань заборгованість за Кредитним договором, згідно Договору факторингу №2601-24-1 від 26.01.2024, станом на 26.01.2024 (дату укладення договору факторингу) становить 72 261 грн. 12 грн., яка складається із: 9 600 грн. - заборгованості за кредитом; 62 661 грн. 12 коп. - заборгованості за процентами, відповідно до п. 1.5 Кредитного договору за ставкою 1,99 за кожен день користування (726,35% річних) за період з 02.01.2023 по 26.01.2024.
Оскільки відповідач не виконав своїх грошових зобов`язань з повернення кредитної заборгованості, то позивач звернувся до суду з даним позовом.
Від відповідача заперечень (відзиву) проти позову не надходило.
20.11.2023р. судом відкрито провадження у справі з визначенням здійснення розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.
Ухвалою Придніпровського районного суду м. Черкаси від 20.11.2023 задоволено клопотання представника позивача - ТзОВ «Факторингова компанія «УКРГЛОБАЛ-ФІНАНС» - адвоката Руденка К.В. про витребування доказів: витребувано у Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк (м. Дніпро, вул. Набережна Перемоги, 50) інформацію про те чи було емітовано на ім`я ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 ) платіжну карту № НОМЕР_1 , а також виписку про рух грошових коштів по рахунку, відкритому до платіжної карти № НОМЕР_1 , що належить ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 ) за період з 02.01.2023 по 07.01.2023 із відображенням часу зарахування коштів, та інформацію про номери телефонів, які були надані відповідачем - ОСОБА_1 АТ «Комерційний Банк «ПриватБанк» для здійснення комунікації з відповідачем, на які відправляється інформація про підтвердження здійснення операцій (фінансові номери телефоні) за платіжною карткою № НОМЕР_1 .
11.12.2024 від АТ КБ «ПриватБанк» на адресу суду надійшла письмова відповідь про те, що на ім`я ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 ) було емітовано карту № НОМЕР_3 (ІВАN НОМЕР_4 ), а також виписка по рахунку № НОМЕР_3 за період з 02.01.2023 по 07.01.2023. Разом з тим, Банком повідомлено суду, що номер телефону, на який відправляється інформація про підтвердження операцій (фінансовий номер телефону) за платіжною карткою № НОМЕР_3 та який знаходиться в анкетних даних ОСОБА_1 - НОМЕР_5 .
В судове засідання представник позивача не з`явився, однак, 16.12.2024 представник позивача - Руденко К.В., який діє на підставі Договору №02/08/2024 від 02.08.2024 про надання юридичних послуг та довіреності від 26.02.2024р., подав до суду клопотання про розгляд справи без участі представника ТзОВ «ФК «УКРГЛОБАЛ-ФІНАНС», в якому вказує, що представник позивача просить провести судове засідання за наявними в матеріалах справи документами.
Отже, будучи належним чином повідомленим про час і місце розгляду справи, відповідач не з`явився в судове засідання та не повідомив про причини неявки, внаслідок чого на підставі ч. 4 ст. 223, ч. 1 ст. 280 ЦПК судом прийнято рішення про заочний розгляд справи.
Дослідивши наявні у справі докази та оцінивши їх у сукупності, судом встановлені наступні фактичні обставини і відповідні їм правовідносини.
Згідно договору №892367 від 02.01.2023, укладеного в електронній формі між ТзОВ «ТзОВ «СЛОН КРЕДИТ» та відповідачем ОСОБА_1 , відповідач отримав кредит в сумі 9 600 грн. на умовах строковості, зворотності, платності, і зобов`язувався повернути кредит та сплатити проценти за його користування /а.с. 8 - 14/.
Умовами договору передбачено, що кредит надається у розмірі 9 600 грн. строком на 350 днів зі сплатою відсотків кожні 25 днів (п. 1.2, 1.3, 1,4 договору). Стандартна процентна ставка: 1,99 % в день та застосовується у межах строку кредиту, вказаного в п. 1.4 договору (річна процента ставка 726,35%), тип процентної ставки - фіксована.
Пунктом 2.1 Договору сторони погодили, що кредит позичальнику надається у безготівковій формі шляхом перерахування коштів кредиту за реквізитами платіжної картки № НОМЕР_1 .
Відповідно до п.п. 3.1, 3.2 договору, нарахування процентів за Договором здійснюється на залишок фактичної заборгованості за кредитом за кожен день користування кредитом протягом строку кредиту, виходячи із фактичної кількості днів у місяці та у році, тобто метод «факт/факт». До періоду розрахунку процентів включається день надання та день фактичного повернення кредиту, але не включається перша дата сплати процентів, вказана в Графіку платежів.
Факт отримання відповідачем грошових коштів в розмірі 9 600 грн. також підтверджується випискою по рахунку № НОМЕР_3 (ІВАN НОМЕР_4 ) за період з 02.01.2023р. по 07.01.2023р., наданою АТ КБ «ПриватБанк» на виконання ухвали суду від 20.11.2024р. /а.с. 75/.
26.01.2024 між ТзОВ «СЛОН КРЕДИТ» (кредитор) та ТзОВ «ФК «УКРГЛОБАЛ-ФІНАНС» (новий кредитор) був укладений Договір факторингу №2601-24-1, (далі - Договір), за умовами якого позивач набув та прийняв за плату належні ТзОВ «СЛОН КРЕДИТ» права вимоги до боржників, які виникли у Кредитора на підставі укладеного Кредитного договору та які входять до Портфелю Заборгованості (до боржників, зазначених у реєстрі Боржників, який є додатком до договору).
Пунктом 2.1 Договору передбачено, що Клієнт передає (відступає) Фактору свої права Вимоги, а Фактор набуває Права Вимоги Клієнта за Первинними договорами та в їх оплату зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження Клієнта за плату та на умовах, визначених цим Договором. Реєстр Боржників після належного його підписання вважається невід`ємною частиною цього Договору. Згідно Реєстру боржників загальний розмір Заборгованості складає 28 129 159 грн. 97 коп.
Пунктом 3.1 Договору передбачено, що сума фінансування, що надається Фактором Клієнту під відступлення Прав Вимоги, по Реєстру боржників складає 302 299 грн. та включає в себе фінансування відповідного Реєстру Боржників.
Відповідно до п. 5.1 Договору, Права Вимоги вважаються такими, що перейшли від Клієнта до Фактора в день підписання відповідного Реєстру Боржників, за умови виконання Фактором зобов`язань, передбачених п. 4.1 цього Договору, згідно якого Фактор зобов`язався сплатити Клієнту Суму фінансування у розмірі 28 129 159 грн. 97 коп. шляхом перерахунку 100% вказаної суми на рахунки Клієнта протягом трьох робочих днів після підписання цього Договору.
Відповідно до акту приймання-передачі Реєстру Боржників за Договором факторингу №2601-24-1 від 26.01.2024, укладеного між Кредитором - ТзОВ «СЛОН КРЕДИТ» та Новим кредитором - ТзОВ «ФК «УКРГЛОБАЛ-ФІНАНС», Кредитор передав, а Новий кредитор прийняв Реєстр боржників за Договором факторингу №2601-24-1 від 26.01.2024р., складений за формою згідно із Додатком №1 до Договору: кількість боржників: 1 260, загальна сума заборгованості 28 129 159 грн. 97 коп. /а.с. 39 - зворотна сторона/.
Згідно витягу з реєстру Боржників за Договором факторингу №2601-24-1 від 26.01.2024р. до позивача (ТзОВ «ФК «УКРГЛОБАЛ-ФІНАНС») перейшло право вимоги до ОСОБА_1 за Договором №892367 від 02.01.2023р. на загальну суму 72 261 грн. 12 коп., що складається із наступних сум: заборгованість по основному боргу - 9 600 грн., заборгованість по відсотках - 62 661 грн. 12 коп. /а.с. 41/.
Як вбачається із платіжної інструкції №601 від 26.01.2024р. Новий кредитор - ТзОВ «ФК «УКРГЛОБАЛ-ФІНАНС» сплатив на рахунок Первісного кредитора - ТзОВ «СЛОН КРЕДИТ» № НОМЕР_6 плату за Договором за Договором факторингу №2601-24-1 від 26.01.2024р. без ПДП в загальній сумі 302 299 грн. 53 коп. /а.с. 40 - зворотна сторона/.
Таким чином позивач - ТзОВ «ФК «УКРГЛОБАЛ-ФІНАНС» є таким, що набув права вимоги до боржників за Договором факторингу №2601-24-1 від 26.01.2024р., в тому числі і право вимоги до ОСОБА_1 за Договором №892367 від 02.01.2023р. на загальну суму 72 261 грн. 12 коп., яка складається із: заборгованості по основному боргу - 9 600 грн. та заборгованості по відсотках - 62 661 грн. 12 коп.
Оскільки до теперішнього часу відповідачем ОСОБА_1 не виконане грошове зобов`язання за Договором №892367 від 02.01.2023р. про надання споживчого кредиту по продукту «Конфортний» в добровільному порядку, то позивач звернувся до суду з даним позовом.
Таким чином, спір між сторонами виник із зобов`язальних відносин, що регулюються нормами глави 71, 73 Цивільного кодексу України (далі - ЦК).
Надаючи оцінку позовним вимогам в контексті обставин спірних правовідносин суд виходить з наступного.
За правилами ч. 1 ст. 202 ЦК правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.
Частиною третьою статті 203 ЦК визначено, що волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі.
Відповідно до ч. 1 ст. 205 ЦК, правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом.
За змістом ч. 1 ст. 207 ЦК правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку.
Статтею 509 ЦК визначено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості.
Згідно з ч. 1 ст. 626 ЦК, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.
Відповідно до положень ст.ст. 526, 530, 610, ч. 1 ст. 612 ЦК, зобов`язання повинні виконуватись належним чином, у встановлений термін, відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства. Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася.
Якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі (ч. 2 ст. 639 ЦК).
Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ч. 1 ст. 1048 ЦК).
Згідно з ч. 2 ст. 1054 ЦК до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави (позика), якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.
Відповідно до ст. 1046 ЦК, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.
Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.
Згідно зі статтею 1049 ЦК позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК, кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).
Статтею 514 ЦК передбачено, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.
Статтями 12, 13, 81 ЦПК України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, суд сприяє всебічному і повному з`ясуванню обставин справи дотримуючись принципів диспозитивності та змагальності сторін. Суд розглядає справи в межах заявлених позовних вимог та на підставі наданих сторонами доказів. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Наявні в матеріалах справи докази дають підстави вважати доведеними аргументи позивача, що відповідачем було отримано кредитні кошти на умовах та в порядку, що зазначені у відповідних кредитних договорах, і він користувався кредитними коштами. Також по обставинам спірних правовідносин судом встановлено, що відповідачем допущене порушення його зобов`язання в частині повернення кредитних коштів та сплати процентів за користування кредитом.
При цьому варто звернути увагу, що, відповідно до ст. 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності, внаслідок чого кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій.
Всупереч вимог ст.ст. 12, 81 ЦПК України відповідачем не надано суду будь-яких заперечень проти позовних вимог та не повідомлено про обставини, які б спростували правомірність заявлених позивачем вимог та встановлені судом обставини спірних правовідносин. Враховуючи ту обставину, що в порушення умов Договору №892367 від 02.01.2023р. про надання споживчого кредиту по продукту «Конфортний» відповідач фактично отримані та використані кошти у добровільному порядку не повернув, чим порушив права кредитора, то позовні вимоги про стягнення з відповідача заборгованості є обґрунтованими та підлягають задоволенню в повному обсязі.
Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд виходить з того, що судові витрати по справі складаються з судового збору, сплаченого позивачем при зверненні до суду в сумі 3 028 грн. /а.с. 1/ та витрат на правничу допомогу в розмірі 10 000 грн.
Оскільки позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі, то на підставі ч. 1, 2 ст. 141 ЦПК України позивачу за рахунок відповідача необхідно відшкодувати витрати, пов`язані з оплатою судового збору, а саме 3 028 грн.
Стосовно заявленої в позові вимоги про відшкодування витрат на оплату правової допомоги в сумі 10 000 грн., то слід зауважити наступне.
Статтею 59 Конституції України визначено, що кожен має право на професійну правничу допомогу. У випадках, передбачених законом, ця допомога надається безоплатно. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав.
Згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 15 ЦПК України учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді як вид правничої допомоги здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків встановлених законом.
За змістом ч. 1 п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.
Відповідно до ст. 137 ЦПК України, передбачено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.
Згідно з ч. 8 ст. 141 ЦПК України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.
До складу витрат на правничу допомогу включаються: гонорар адвоката за представництво в суді; інша правнича допомога, пов`язана з підготовкою справи до розгляду; допомога, пов`язана зі збором доказів; вартість послуг помічника адвоката; інша правнича допомога, пов`язана зі справою.
Витрати на правничу допомогу визначаються сукупністю таких документів: договором про надання правничої допомоги та відповідними доказами щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною.
Для визначення розміру витрат на правничу допомогу учасник справи має подати (окрім договору про надання правничої допомоги) детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом (для визначення розміру гонорару, що сплачений або підлягає сплаті) та опис здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Розмір витрат має бути співмірним зі складністю справи та виконаних адвокатом (професійна правнича допомога) робіт; часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт; обсягом наданих адвокатом послуг; ціною позову та значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи та репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог співмірності, за клопотанням іншої сторони, суд може зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.
При цьому, суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої ухвалене судове рішення, всі понесені нею витрати на професійну правничу допомогу, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенства права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, враховуючи такі критерії, як складність справи, витрачений адвокатом час, значення спору для сторони тощо.
При визначенні суми компенсації витрат, понесених на професійну правничу допомогу, необхідно досліджувати на підставі належних та допустимих доказів обсяг фактично наданих адвокатом послуг і виконаних робіт, кількість витраченого часу, розмір гонорару, співмірність послуг категоріям складності справи, витраченого адвокатом часу, об`єму наданих послуг, ціни позову та (або) значенню справи.
Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, про що, зокрема, зазначено у рішеннях від 26.02.2015 року у справі «Баришевський проти України», від 10.12.2009 року у справі «Гімайдуліна і інших проти України», від 12.10.2006 року у справі «Двойних проти України», від 30.03.2004 року у справі «Меріт проти України» заявник має право на відшкодування судових та інших витрат лише у разі, якщо доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їх розмір є обґрунтованим.
На підтвердження витрат на правову допомогу під час розгляду даної справи, представником позивача до суду надано наступні документи: копія договору №02/08/2024 про надання юридичних послуг від 02.08.2024, укладеного між ТзОВ «Факторингова компанія «УКРГЛОБАЛ-ФІНАНС» та ФОП ОСОБА_2 /а.с. 48-49/; копія свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю серія ПТ №2412 /а.с. 50/; копія акту приймання-передачі наданих послуг №5 від 30.08.2024р. до договору №02/08/2024 про надання юридичних послуг від 02.08.2024р. /а.с. 52/; копія витягу з реєстру до акту приймання-передачі наданих послуг №5 від 30.08.2024р. до договору №02/08/2024 про надання юридичних послуг від 02.08.2024р. /а.с. 53/; копія платіжної інструкції кредитного переказу коштів №1353 від 06.09.2024р. /а.с. 54/.
Таким чином наданими доказами підтверджено те, що адвокатом Руденком К.В. надано позивачу послуги з професійної правничої допомоги на підставі договору №02/08/2024 про надання юридичних послуг від 02.08.2024р. на суму 10 000 грн. і розмір таких витрат, на думку суду, є обґрунтованим та пропорційним до предмету спору.
Крім того, суд враховує і те, що відповідач ОСОБА_1 не скористався своїм правом, передбаченим ч.ч. 5, 6 ст. 137 ЦПК України, не заявив відповідного клопотання про зменшення розміру витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами, та не довів неспівмірності таких витрат зі складністю справи, часом витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг), або ціною позову.
А тому, враховуючи викладене вище, а також оцінюючи докази, які підтверджують понесення позивачем витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 10 000 грн., суд приходить до висновку про стягнення із відповідача на користь позивача витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 10 000 грн.
На підставі викладеного вище та, керуючись ст.ст. 7, 9, 11-13, 81, 89, 141, 259, 263-265, 268, 273, 280, 282 Цивільного процесуального кодексу України, суд, -
Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Факторингова компанія «УКРГЛОБАЛ-ФІНАНС» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості - задовольнити.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Рішення може бути оскаржене в загальному порядку до Черкаського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення, а відповідачем - в той же строк з дня залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Повний текст судового рішення складений 17 грудня 2024 року.

Головуючий: В.М. Скляренко