Справа № 138/1211/23
Провадження №:2-др/138/20/24
16.12.2024 м. Могилів-Подільський
Могилів-Подільський міськрайонний суд Вінницької області, в складі:
головуючого судді Київської Т.Б.,
за участю секретаря Бугери І.С.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Могилів-Подільського міськрайонного суду Вінницької області цивільну справу за позовом Приватного Підприємства «АТП Кривешко» до ОСОБА_1 про стягнення грошових коштів у порядку регресу,
В провадженні суду знаходилась вказана вище цивільна справа.
02.12.2024 судом ухвалено рішення, яким позов ПП «АТП Кривешко» було задоволено в повній мірі. 05.12.2024 до суду через систему «Електронний суд» надійшла заява про ухвалення додаткового рішення, яке мотивоване тим, що при винесенні вказаного вище судового рішення не вирішено питання про стягнення з відповідача витрат на правничу допомогу. Таким чином, постала необхідність у вирішенні питання про розподіл судових витрат на професійну правничу допомогу. Згідно відомостей з автоматизованої системи документообігу суду «Д-3» вказана заява зареєстрована у системі «Електронний суд» 04.12.2024.
Сторони в судове засідання не з`явились.
Представник позивача подала до суду заяву про проведення судового засідання без її та позивача участі. Вимоги заяви підтримала.
Відповідач про час та місце судового розгляду повідомлений завчасно та належним чином, що підтверджується довідкою про доставку електронного листа (повістки) до електронного кабінету. Подав до суду заяву про проведення судового засідання без його участі. Також подав до суду заперечення на заяву про ухвалення додаткового рішення, яке мотивоване тим, зокрема, що додаткове рішення ухвалюється у разі, якщо стороною були заявлені, але при винесенні рішення, питання розподілу таких витрат не вирішувалось, однак сторона позивача про такі витрати до ухвалення рішення у справі не заявляла. Зважаючи на викладене, у даному випадку взагалі відсутні підстави для ухвалення додаткового рішення. Крім того, зазначив, що дана категорія справи є незначної складності, а тому виходячи з критерію розумності, заявлена до відшкодування сума витрат на правову допомогу є неспіврозмірними у порівняні з обсягом виконаних робіт, складністю справи. Реальний розмір понесених позивачем витрат на професійну правничу допомогу, зважаючи на ціни адвоката Медончак М.М. та обсяг наданих юридичних послуг становить не більше 5000,00 грн.
Згідно ч. 4 ст. 270 ЦПК України неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви.
Дослідивши матеріали справи, зміст рішення суду від 02.12.2024 суд, прийшов до висновку про необхідність ухвалення додаткового рішення у справі, оскільки питання про судові витрати позивача на професійну правничу допомогу вирішено не було під час ухвалення рішення у справі.
Згідно п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати, зокрема, на професійну правничу допомогу.
Відповідно до ч.8 ст.141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).
Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.
Дана цивільна справа розглядалась у порядку спрощеного позовного провадження без проведення судового засідання та виклику сторін.
Велика Палата Верховного Суду у своїй постанові від 19.02.2020 у справі 755/9215/15-ц вказала, що така вимога ч. 8 ст. 141 ЦПК застосовується і до справ, що розглядаються у спрощеному провадженні, де судові дебати відсутні.
Позивач у своєму позові зазначила орієнтовний розмір витрат на правничу допомоги, а також в прохальній частині просила стягнути судові витрати з відповідача.
Тобто, зважаючи на викладене вище та зміст позову, суд вважає, що сторона позивач при подачі позову до суду, заявила про намір стягнути витрати на правову допомогу. Крім того, оскільки представник позивача звернулась до суду із даною заявою фактично на другий день після ухвалення рішення, то строк на звернення до суду стороною позивача дотримано.
Положеннями п. 1 ч. 2 ст. 137 ЦПК України передбачено, що за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою.
При стягненні витрат на правову допомогу слід враховувати, що особа, яка таку допомогу надавала, має бути адвокатом (стаття 6 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність) або іншим фахівцем у галузі права незалежно від того, чи така особа брала участь у справі на підставі довіреності, чи відповідного до договору (статті 12, 46, 56 ЦПК України). Витрати на правову допомогу мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.
При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.
Зазначені критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрат на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Зокрема, згідно з його практикою заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим.
Така позиція суду відповідає правовій позиції Верховного суду, викладеній в постанові від 23.11.2020 у цивільній справі № 638/7748/18.
Статтею 30 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" передбачено, що гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.
На підтвердження оплати послуг вказаних вище послуг, суду надано квитанцію до прибуткового касового ордера №б/н від 28.03.2023.
За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.
Також суд бере до уваги те, що дана справа розглянута у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін та така категорія справ не є складною, оскільки з даного питання є установлена судова практика, якою адвокати як фахівці у галузі права, користуються при складанні процесуальних документів.
Представник позивача за час розгляду справи участі в судових засіданнях не брала, клопотання про проведення розгляду справи з викликом сторін не подавала. За весь час перебування справи у суді адвокатом було подано лише заяву про поновлення провадження у справі. Фактично робота адвоката зводиться до подання позову.
Зважаючи на викладене вище, а також за наявності заперечень відповідача щодо розміру суми заявлених до відшкодування коштів, враховуючи незначну складність даної категорії справ, та те, що провадження у справі проводилось у порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін, то судові витрати у виді витрат на професійну правничу допомогу потрібно стягнути з відповідача на користь позивача лише частково у розмірі 5000,00 грн, що буде відповідати критерію розумності, справедливості та встановлення їх дійсності і необхідності у даній справі.
Враховуючи викладене та керуючись ст. 133, 137, 141, 260, 270 ЦПК України, суд
ВИРІШИВ:
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Приватного підприємства «АТП Кривешко» судові витрати у виді витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 5000 (п`ять тисяч) гривень 00 копійок
Додаткове рішення є невід`ємною частиною рішення суду від 02.12.2024 ухваленого у цивільній справі № 138/1211/23.
Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення або складення. Учасник справи якому рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 .
Суддя: Т.Б.Київська