Виноградівський районний суд Закарпатської області
___________________________________________________________________________________________________ Справа № 299/8150/24
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16.12.2024 м. Виноградів

Виноградівський районний суд Закарпатської області в складі: головуючий - суддя Левко Т.Ю., секретар судового засідання Роман К.С., розглянувши у відкритому підготовчому засіданні в залі суду м.Виноградів цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа: ОСОБА_2 , про встановлення факту, що має юридичне значення,

В С Т А Н О В И В:

Заявник ОСОБА_1 звернувся до Виноградівського районного суду Закарпатської області із заявою про встановлення факту, що має юридичне значення, заінтересована особа: ОСОБА_2 .

Вимоги заяви мотивовано тим, що 27 квітня 2017 року між заявником та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , був укладений шлюб, про що посадовою особою Виноградівського районного відділу державної реєстрації актів цивільного Головного територіального управління юстиції у Закарпатської області в книзі реєстрації актів про одруження було зроблено відповідний актовий запис за № 58. Від шлюбу у них народився син ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 від 27.12.2017 року . Починаючи з початку 2023 року ОСОБА_2 залишила заявника із сином, самоусунулась від його виховання та утримання, його життям не цікавиться, зв`язків з сином не підтримує, перестала брати участь у його вихованні та утриманні. Оскільки стан таких відносин продовжувався протягом тривалого періоду часу, тому у грудні 2023 року заявник звернувся до Виноградівського районного суду Закарпатської області із позовом до ОСОБА_2 , третя особа: орган опіки та піклування Виноградівської міської ради про розірвання шлюбу та визначення місця проживання дитини. Рішенням Виноградівського районного суду Закарпатської області від 01.03.2024 року по цивільній справі №299/8492/24 шлюб між заявником та його дружиною розірвано, визначено місце проживання дитини малолітнього ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , за місцем проживання батька, - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , за адресою : АДРЕСА_1 , та залишено сина ОСОБА_1 на самостійному утриманні та вихованні батька - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 . З 2023 року ОСОБА_2 не виявляє жодної заінтересованості в тому як зростає син, не цікавиться його успіхами в навчанні. Фактично створились умови, які можуть шкодити інтересам дитини. Ініціатива звернення із заявою до суду обумовлена виключно безвідповідальною поведінкою матері дитини, оскільки заявник не має інших важелів впливу на поведінку матері дитини у розрізі виконання батьківських обов`язків, а тому відповідно потребує судового захисту. Вирішення питань, порушених у даній заяві, не обмежує заінтересовану особу ОСОБА_2 у подальшому здійсненні її прав та обов`язків щодо власного сина. Встановлення факту самостійного виховання та утримання малолітньої дитини необхідно для захисту прав та інтересів дитини.

У зв`язку з наведеним, заявник просить в судовому порядку встановити факт, що має для нього юридичне значення - факт того, що він, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , самостійно виховує та утримує дитину віком до 18 років, а саме: неповнолітнього сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Заявник та заінтересована особа у підготовче засідання не з`явилися, про день, час та місце розгляду справи повідомлялись належним чином.

Заявник ОСОБА_1 подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутності та про те, що вимоги заяви підтримує повністю, просить суд такі задоволити.

Заінтересована особа ОСОБА_2 подала до суду заяву про розгляд справи у її відсутність, вимоги заявника підтримує, заперечень проти заявлених вимог не має.

Вивчивши матеріали справи у їх сукупності та взаємозв"язку, суд вважає за можливе у підготовчому засіданні ухвалити рішення про задоволення заявлених вимог з огляду на наступне.

У відповідності до вимог ст. 293 ЦПК України, суди розглядають в порядку окремого провадження справи, зокрема, про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Судом належними доказами встановлено наступне.

З 27 квітня 2017 року заявник ОСОБА_1 та заінтересована особа ОСОБА_2 перебували у зареєстрованому шлюбі.

Від шлюбу у них народилася одна дитина - син ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 від 27.12.2017 року.

Сімейне життя у них не склалося і рішенням Виноградівського районного суду Закарпатської області від 01.03.2024 року по цивільній справі №299/8492/24 шлюб між ними розірвано, визначено місце проживання дитини малолітнього ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , за місцем проживання батька, - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , за адресою : АДРЕСА_1 , та залишено сина ОСОБА_1 на самостійному утриманні та вихованні батька - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 . Судове рішення набрало законної сили 02.04.2024.

Органом опіки та піклування в рамках розгляду Виноградівським районним судом справи №299/8492/24 було надано Висновок за №507 від 31.01.2024р., за яким встановлено доцільність визначення місця проживання дитини з батьком - ОСОБА_1 .

Малолітній син заявника та заінтересованої особи ОСОБА_5 , проживає разом з заявником, своїм батьком за адресою АДРЕСА_1 .

Мати не проявляє належної турботи про власну дитину, не приймає участь у вихованні та утриманні сина, не цікавиться його успіхами, станом здоров`я, не піклується про фізичний і духовний розвиток в необхідному обсязі.

Фактично ОСОБА_1 є одиноким батьком, який самостійно виховує та утримує малолітнього сина.

За таким умов заявник як батько повинен повноцінно забезпечити добробут власної дитини.

З 2023 року ОСОБА_2 не виявляє жодної заінтересованості в тому як зростає дитина, не цікавиться успіхами сина в навчанні, не піклується про його фізичний і духовний розвиток в необхідному обсязі, зокрема - не забезпечує необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на його фізичний розвиток як складову виховання, майже не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення, не надає на даний час дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей, не виявляє інтересу до його внутрішнього світу. Фактично створились умови, які можуть шкодити інтересам дитини.

У відповідності до вимог ст. ст. 315, 319 ЦПК України, суди розглядають справи про встановлення фактів від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян, у випадках коли діючим законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення.

Відповідно до ч.8 ст.7 Сімейного кодексу України регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини. Згідно положень ч.1 ст.154 Сімейного кодексу України батьки мають право на самозахист своєї дитини, повнолітніх дочки та сина.

Заявник має повну можливість забезпечити дитині належні умови проживання, повною мірою займатися вихованням дитини, дати освіту та добробут.

У принципі 6 Декларації прав дитини проголошено, що дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові і розуміння. Вона повинна, коли це можливо, рости під опікою і відповідальністю своїх батьків і в усякому випадку в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості. У даній ситуації проживання дитини саме з батьком є для неї більш прийнятним, оскільки в батька більше емоційно-вольової мотивації, можливостей та часу приділяти дитині увагу.

Ухвалюючи рішення в справі «М. С. проти України» від 11.07.2017 р. (заява №2091/13), Європейський суд з прав людини наголосив, що в таких справах основне значення має вирішення питання про те, що найкраще відповідає інтересам дитини. При цьому ЄСПЛ зауважив, що при визначенні найкращих інтересів дитини у кожній конкретній справі необхідно враховувати, що у якнайкращих інтересах дитини є забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі.

Згідно ч. 1 ст. 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Перелік юридичних фактів, підвідомчих встановленню в судовому порядку, наводиться в ст. 315 ЦПК України не є вичерпним.

Частиною 2 ст. 315 ЦПК України встановлено, що у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Відповідно до ст. 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до роз`яснень, що викладені в п.1 Постанови Пленуму Верховного Суду України №5 від 31.03.1995р. «Про судову практику у справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» судам роз`яснено, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян.

Касаційний цивільний суд Верховного Суду у справі № 363/214/17-ц від 22.08.2018, прийшов до висновку, що перелік юридичних фактів, які підлягають встановленню в судовому порядку є невичерпним і у судовому порядку можуть бути встановленні факти, від яких залежить виникнення, зміна чи припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Встановлення факту самостійного виховання та утримання дитини має для заявника юридичне значення, оскільки необхідне заявнику для реалізації соціальних цілей як одинокому батьку, захисту та реалізації інтересів сина без необхідності щоразу звертатись до матері для отримання її згоди, в тому числі щодо переміщення, на здійснення лікування, навчання.

Чинним законодавством не передбачений інший порядок його встановлення, він не пов`язаний з вирішенням спору про право та встановлення його іншим шляхом неможливе.

У зв`язку із вищенаведеним заявлені вимоги підлягають до задоволення.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 10, 12, 13, 18, 81, 259, 263-265, 315, 316, 318-319 ЦПК України, Постановою ПВС України від 31.03.1995 року Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення із змінами і доповненнями, суд, -

В И Р І Ш И В :

Заявлені вимоги задоволити.

Встановити той факт, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , зареєстрований та проживає за адресою : АДРЕСА_1 , самостійно виховує та утримує дитину віком до 18 років, а саме: неповнолітнього сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , за адресою : АДРЕСА_1 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до Закарпатського апеляційного суду .

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Головуючий Т. Ю. Левко