_____________________________________________________________________________________________________________________
Провадження № 2/947/4009/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08.11.2024 року

Київський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого судді Куриленко О.М.,

за участю секретаря судового засідання Сопової А.Є.,

представика позивача ОСОБА_1 ,

представника відповідача Степанчук В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до Одеської міської ради про визнання протиправним рішення та визнання права власності на земельну ділянку,

ВСТАНОВИВ:

30 травня 2024 року через систему «Електронний суд» ОСОБА_2 звернувся з позовом, в якому просить ухвалити рішення суду, яким визнати протиправним рішення Одеської міської ради від 21.02.2024 року №1847-VIII «Про відмову у затвердженні проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки гр. ОСОБА_2 площею 0,0600 га, за адресою: АДРЕСА_1 , вид цільового призначення - для індивідуального дачного будівництва», таким що суперечить: ст.ст.14, 58 Конституції України, п.7 ч.1 ст.1, п. 9 ч.1 ст. 1, ст.18 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», ст. 118 Земельного кодексу України. Скасувати рішення Одеської міської ради від 21.02.2024 року №1847-VIII «Про відмову у затвердженні проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки гр. ОСОБА_2 площею 0,0600 га, за адресою: АДРЕСА_1 , вид цільового призначення - для індивідуального дачного будівництва». Завершити процедуру приватизації земельної ділянки та визнати право власності на земельну ділянку площею 0,0600 га, кадастровий номер :45:007:0005, для індивідуального дачного будівництва, що розташована за адресою АДРЕСА_1 .

Ухвалою судді від 03.06.2024 року позовну заяву ОСОБА_2 до Одеської міської ради про визнання протиправним рішення та визнання права власності на земельну ділянку залишено без руху. Надано позивачу строк для усунення недоліків поданої заяви п`ять днів з дня отримання копії ухвали.

На виконання ухвали суду від 03.06.2024 року позивачем ОСОБА_2 , надано заяву про усунення недоліків разом з квитанцією про сплату судового збору. Таким чином, позивачем виконано вимоги ухвали суду про залишення позову без руху та усунуто недоліки позовної заяви.

Ухвалою судді від 05.06.2024 року відкрито провадження по справі та призначено підготовче судове засідання.

14.06.2024 року через систему «Електронний суд» від позивача ОСОБА_2 надійшло клопотання про долучення доказів до матеріалів справи.

14.06.2024 року через систему «Електронний суд» від представника відповідача Одеської міської ради Степанчук Валерії Віталіївни надійшов Відзив на позовну заяву, в якому вона просила відмовити у задоволенні позову.

19.06.2024 року через систему «Електронний суд» від представника відповідача Одеської міської ради Степанчук Валерії Віталіївни надійшло клопотання про зупинення провадження по справі.

21.06.2024 року через систему «Електроний Суд», позивач ОСОБА_2 надіслав до суду клопотання, в якому просив суд проводити судові засідання по цій справі в режимі відеоконференції.

Ухвалою суду від 24.06.2024 року у задоволенні клопотання позивача ОСОБА_2 про участь у всіх судових засіданнях в режимі відеоконференції по цивільній справі за позовною заявою ОСОБА_2 до Одеської міської ради про визнання протиправним рішення та визнання права власності на земельну ділянку відмовлено.

24.06.2024 року через систему «Електроний Суд» позивач ОСОБА_2 надіслав до суду заперечення проти задоволення клопотання представника відповідача про зупинення провадження.

25.06.2024 року через систему «Електроний Суд» позивач надіслав до суду заяву про поновлення строку надання Відповіді на Відзив та Відповідь на Відзив відповідача.

05.08.2024 року через систему «Електроний Суд» позивач ОСОБА_2 надіслав до суду клопотання про долучення доказів до матеріалів справи.

Ухвалою від 12.08.2024 року закрито підготовче провадження по цивільній справі та призначено справу до розгляду по суті у судове засідання.

10.10.2024 року через систему «Електроний Суд» позивач надіслав клопотання про долучення доказів до матеріалів справи.

У судовому засіданні, призначеному на 08.11.2024 року, представник позивача ОСОБА_2 ОСОБА_1 підтримав позов та просив його задовольнити.

Представник відповідача Одеської міської ради Степанчук Валерія Віталіївна заперечувала проти задоволення позову.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов слід задовольнити, виходячи з наступних підстав.

Судом встановлено, що 25.03.2015 року Одеською міською радою прийнято рішення №6489-VІ «Про затвердження Генерального плану м. Одеси» . Рішенням Одеської міської ради 25.03.2015 року №6490-І вирішено розробити План зонування території (зонінг) м. Одеси на основі Генерального плану м. Одеси. Згідно з Генеральним планом м. Одеси земельна ділянка по вул. Вєтровій розташована в рекреаційній зоні обмеженого користування Р-4, в проектній водоохоронній зоні Чорного моря та лиманів.

За результатами конкурсних відкритих торгів відповідна документація плану зонування розроблялася проектною організацією ТОВ «Харківпроект».

19.10.2016 року на пленарному засіданні сесії Одеської міської ради прийнято рішення №1316-VІІ, яким затверджено План зонування території (зонінг) м. Одеси. Затверджений рішенням Одеської міської ради План зонування території (зонінг) м. Одеси включає: 1) пояснювальну записку; 2) план зонування території (зонінг) м. Одеси по адміністративним районам; 3) правила охорони та використання історичних ареалів м. Одеса; схеми розміщення меж історичних ареалів, зон охорони пам`яток та об`єктів культурної спадщини м. Одеса по адміністративним районам, 4) план червоних ліній магістральних вулиць.

31.08.2017 року ОСОБА_2 звернувся до Одеської міської ради із заявою про надання безоплатно у приватну власність земельної ділянки для індивідуального дачного будівництва площею 0,06 га, розташовану за адресою: АДРЕСА_1 .

Департаментом комунальної власності Одеської міської ради листом від 20.09.2017 року №01-26/1167, наданим у відповідь на вказане звернення ОСОБА_2 , повідомлено про необхідність надання графічних матеріалів, на яких зазначено бажане місце розташування земельної ділянки.

28.09.2017 року ОСОБА_2 звернувся до Одеської міської ради із аналогічною заявою про надання безоплатно у приватну власність земельної ділянки для індивідуального дачного будівництва площею 0,06 га, розташовану за вищезазначеною адресою.

30.11.2017 року, 24.01.2018 року, 16.02.2018 року ОСОБА_2 скерував на адресу Одеської міської ради клопотання про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення безоплатно у власність земельної ділянки для індивідуального дачного будівництва площею 0,06 га, розташовану за адресою: АДРЕСА_1 та повідомив Одеську міську раду, що ним укладено договір на розроблення проекту землеустрою щодо відведення вищезазначеної земельної ділянки у приватну власність.

07.02.2018 року ОСОБА_2 звернувся до Управління архітектури та містобудування Одеської міської ради із запитом про надання кадастрової довідки служби містобудівного кадастру управління. Листом від 13.02.2018 за №01-13/45/ЗПУ Управлінням архітектури та містобудування Одеської міської ради повідомлено ОСОБА_2 , що рішенням Одеської міської ради від 30.06.2016 року за №900-VII надано дозвіл на розробку проекту землеустрою по встановленню меж прибережної захисної смуги Чорного моря, проте на час його звернення вказаний проект землеустрою не затверджено. Окрім того, зазначено, що відповідно до плану зонування території, від 19.10.2016 року земельна ділянка, що запитується, розташована на зсувному схилі, в рекреаційній зоні обмеженого користування Р-4, в проектній водоохоронній зоні Чорного моря та лиманів, призначена для розміщення дач, земельних насаджень вздовж вулиць, проїздів.

Одеською міською радою 16.02.2018 року прийнято рішення за №2922-УП «Про надання дозволів громадянам на розробку проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок», відповідно до п. 3 якого Одеською міською радою вирішено відмовити громадянам, визначеним у переліку (додаток №2) у наданні дозволу на розробку проектів землеустрою.

Відповідно до п. 50, 88, 89, 91 зазначеного переліку ОСОБА_2 відмовлено у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення у приватну власність земельної ділянки у межах м. Одеси, у зв`язку із відсутністю відповідних графічних матеріалів місця розташування земельної ділянки.

У подальшому, 02.05.2019 року ОСОБА_2 повторно звернувся до Одеської міської ради із аналогічним клопотанням про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення безоплатно у власність земельної ділянки для індивідуального дачного будівництва площею 0,06 га, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 .

Департаментом комунальної власності Одеської міської ради листом від 31.05.2019 за №01-26/628 надано відповідь, що Одеською міською радою рішення про надання відповідного дозволу не приймалось, відповідно до протоколу постійної комісії з питань землеустрою та земельних правовідносин Одеської міської ради, від 13.04.2018 розгляд питання про надання дозволу ОСОБА_2 на розробку проекту землеустрою було відкладено.

05.05.2020 року позивач отримав позитивний висновок №8240/88-20, наданий експертом Державної експертизи ГУ Держгеокадастру у Полтавській області Дробахою Тетяною Михайлівною, про розгляд документації із землеустрою на земельну ділянку за адресою: вул. Вєтрова, Київського району м. Одеса Одеської області.

05.03.2021 року позивач отримав позитивний висновок №3143/82-21, наданий експертом Державної експертизи ГУ Держгеокадастру у Черкаській області Поліщук Іриною Олександрівною про розгляд документації із землеустрою на земельну ділянку за адресою: АДРЕСА_1 .

15.03.2021 року позивач отримав лист від розробника плану зонування (зонінгу) м. Одеси ТОВ «ХАРКІВПРОЕКТ», в якому вказано, що Проект землеустрою відповідає функціональному призначенню території Р-4 (рекреаційна зона дач та колективних садів), встановленому Планом зонування території (зонінгом) м.Одеси, який розроблено ТОВ «Інститут Харківпроект» та затверджено рішенням Одеської міської ради від 19.10.2016 №1316-VII.

22.03.2021 року позивачем отримано лист №01-17/111-ЗПІ від Департаменту комунальної власності Одеської міської ради, в якому указано, що територія по вул. Вєтрова у Київському районі не входить до переліків додатка 1 та додатка 2 рішення Одеської міськради від 07.07.2009 року №4438-V, якими встановлено переліки парків та скверів у м.Одеса, переліки зелених зон, прибудинкових територій та зелених зон загального користування міста, збереження яких передбачено або необхідно передбачити містобудівною документацією.

22.07.2021 року державним реєстратором відділу у Козятинському районі Головного управління Держгеокадастру у Вінницькій області перевірено відповідність документів вимогам законодавства та за результатами перевірки здійснено державну реєстрацію земельної ділянки :45:007:0005 для індивідуального дачного будівництва, орієнтовною площею 0,06 га, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 і надано витяг з Державного земельного кадастру №НВ-021.

26.07.2021 року державним реєстратором відділу у Голованівському районі Головного управління Держгеокадастру у Кіровоградській області перевірено відповідність документів вимогам законодавства та за результатами перевірки здійснено державну реєстрацію земельної ділянки :45:007:0006 для індивідуального дачного будівництва, орієнтовною площею 0,06га, яка розташована за адресою АДРЕСА_1 і надано витяг з Державного земельного кадастру №НВ-021.

10.08.2021 року ОСОБА_2 звернувся до Одеської міської ради з заявою, в якій просив передати йому у власність земельну ділянку з кадастровим номером :45:007:0005 для індивідуального дачного будівництва.

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 23 серпня 2022 року по справі №420/9689/22, яке залишено без змін Постановою П`ятого апеляційного адміністративного суду 27.03.2024 року, позов ОСОБА_2 до Департаменту земельних ресурсів Одеської міської ради, Одеського міського голови Труханова Генадія Леонідовича, Одеської міської ради про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії задоволений. Визнано протиправною бездіяльність Одеської міської ради щодо не розглянути проект рішення, підготовлений на звернення ОСОБА_2 від 10.08.2021 року №31-K-6685 та вiд 01.07.2022 року. Зобов`язано Одеську міську раду на черговому засіданні розглянути проект рішення, підготовлений на звернення ОСОБА_2 від 10.08.2021 року №31-K-6685 та вiд 01.07.2022 року, а за результатами розгляду прийняти вiдповiдне рішення.

Згідно окремої ухвали Одеського окружного адміністративного суду від 11.01.2024 року, яка залишена без змін Постановою від 27.03.2024 року П`ятого апеляційного адміністративного суду у справі №420/9689/22, визнано протиправною бездіяльність, вчинену суб`єктом владних повноважень відповідачем Одеською міською радою щодо невиконання Рішення Одеського окружного адміністративного суду від 23 серпня 2022 року по справі №420/9689/22 в частині зобов`язання Одеської міської ради на черговому засіданні розглянути проект рішення, підготовлений на звернення ОСОБА_2 від 10.08.2021 року №31-К-6685 та від 01.07.2022 року, а за результатами розгляду прийняти відповідне рішення.

21.02.2024 року Одеською міською радою прийнято рішення №1847-VІІІ, яким відмовлено ОСОБА_2 у затвердженні проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки (кадастровий номер: :45:007:0005) площею 0,0600 га, за адресою: АДРЕСА_1 , цільове призначення для індивідуального дачного будівництва.

Як стверджував у судовому засіданні представник відповідача, підставою для прийняття вказаного рішення стали невідповідність місця розташування запитуваної позивачем земельної ділянки Генеральному плану м. Одеси, плану зонування теритрії, накладення арешту на спірну земельну ділянку та заборона на безоплатну передачу земель комунальної авласності у приватну власність під час дії воєнного стану, однак, доказів зазначеного суду не надав, з клоптанням про призначення судових експертиз не звертався.

Згідно правової позиції Верховного Суду України єдиною підставою для відмови у затвердженні проекту землеустрою може бути лише те, що проект землеустрою не погоджено в порядку, встановленому статтею 186-1 Земельного кодексу України, а також відсутність обов`язкової державної експертизи у визначених законом випадках та відомостей щодо державної реєстрації сформованої земельної ділянки у Державному земельному кадастрі. Така позиція викладена в Постановах Верховного Суду у справах №540/2813/19, №316/979/18, №560/1334/19, №560/1282/19.

Відповідно до статті 14 Конституції України земля є основним національним багатством, що перебуває під особливою охороною держави. Право власності на землю гарантується. Це право набувається і реалізується громадянами, юридичними особами та державою виключно відповідно до закону.

Частинами першою, другою статті 78 ЗК України визначено, що право власності на землю це право володіти, користуватися і розпоряджатися земельними ділянками. Право власності на землю набувається та реалізується на підставі Конституції України, цього Кодексу, а також інших законів, що видаються відповідно до них.

Згідно із пунктом «б» частини першої статті 81 ЗК України громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі безоплатної передачі із земель державної і комунальної власності.

Згідно з пунктом «в» частини третьої статті 116 ЗК України безоплатна передача земельних ділянок у власність громадян провадиться у разі одержання земельних ділянок із земель державної і комунальної власності в межах норм безоплатної приватизації, визначених цим Кодексом.

Відповідно до п. ґ) ч. 1 ст. 121 ЗК України громадяни України мають право на безоплатну передачу їм земельних ділянок із земель державної або комунальної власності для індивідуального дачного будівництва не більше 0,10 гектара.

Порядок безоплатної приватизації земельних ділянок громадянами, погодження проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок та повноваження органів виконавчої влади в частині погодження проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок регулюється статтями 118 та 186-1 ЗК України.

Відповідно до частини шостої статті 118 ЗК України громадяни, зацікавлені в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності для ведення фермерського господарства, ведення особистого селянського господарства, ведення садівництва, будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибної ділянки), індивідуального дачного будівництва, будівництва індивідуальних гаражів у межах норм безоплатної приватизації, подають клопотання до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу. У клопотанні зазначаються цільове призначення земельної ділянки та її орієнтовні розміри. До клопотання додаються графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування земельної ділянки, погодження землекористувача (у разі вилучення земельної ділянки, що перебуває у користуванні інших осіб) та документи, що підтверджують досвід роботи у сільському господарстві або наявність освіти, здобутої в аграрному навчальному закладі (у разі надання земельної ділянки для ведення фермерського господарства).

Відповідно до частини сьомої статті 118 ЗК України відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, розглядає клопотання у місячний строк і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні. Підставою відмови у наданні такого дозволу може бути лише невідповідність місця розташування об`єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку.

Проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки розробляється за замовленням громадян суб`єктами господарювання, що є виконавцями робіт із землеустрою згідно із законом, у строки, що обумовлюються угодою сторін.

Відповідно до частини першої статті 50 Закону України «Про землеустрій» проекти землеустрою щодо відведення земельних ділянок складаються лише у разі зміни цільового призначення земельних ділянок або формування нових земельних ділянок.

Разом із тим рішення про надання дозволу на розробку проекту землеустрою не є правовстановлюючим актом і не гарантує особі чи невизначеному колу осіб набуття права власності чи користування на земельну ділянку.

Такого висновку дійшла Велика Палата Верховного Суду у постановах від 17 жовтня 2018 року у справі № 380/624/16-ц (провадження № 14-301цс18) та від 29 вересня 2020 року у справі № 688/2908/16-ц (провадження № 14-28цс20).

Згідно з частиною дев`ятою статті 118 ЗК України, відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, у двотижневий строк з дня отримання погодженого проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки (а в разі необхідності здійснення обов`язкової державної експертизи землевпорядної документації згідно із законом - після отримання позитивного висновку такої експертизи) приймає рішення про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та надання її у власність.

Відповідно до положень частин четвертої-шостої статті 186-1 ЗК України розробник подає на погодження до органу, визначеного в частині першій цієї статті, за місцем розташування земельної ділянки оригінал проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, а до органів, зазначених у частинах другій і третій цієї статті, завірені ним копії проекту, а щодо земельної ділянки зони відчуження або зони безумовного (обов`язкового) відселення території, що зазнала радіоактивного забруднення внаслідок Чорнобильської катастрофи, розробник подає оригінал проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки на погодження до центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин, а до органів, зазначених у частині третій цієї статті, завірені ним копії проекту.

Органи, зазначені в частинах першій-третій цієї статті, зобов`язані протягом десяти робочих днів з дня одержання проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або копії такого проекту безоплатно надати або надіслати рекомендованим листом з повідомленням розробнику свої висновки про його погодження або про відмову в такому погодженні з обов`язковим посиланням на закони та прийняті відповідно до них нормативно-правові акти, що регулюють відносини у відповідній сфері.

З викладеного вбачається, що єдиною підставою для відмови у затвердженні проекту землеустрою може бути лише те, що проект землеустрою не погоджено в порядку, встановленому статтею 186-1 ЗК України, а також відсутність висновку обов`язкової державної експертизи у визначених законом випадках та відомостей щодо державної реєстрації сформованої земельної ділянки у Державному земельному кадастрі. Результат розгляду з питань затвердження проекту землеустрою оформлюється відповідним органом у формі рішення, що прямо передбачено частиною дев`ятою статті 118 ЗК України.

Інших правових підстав для відмови у затвердженні проекту землеустрою після його погодження в порядку статті 186-1 ЗК України норми цього Кодексу не містять. При цьому перевірка на відповідність проекту землеустрою вимогам законів та прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів має здійснюватися саме на етапі погодження такого проекту.

Отже, за змістом статті 118 ЗК України завершальним етапом процедури безоплатної приватизації земельних ділянок є саме затвердження проекту землеустрою та передача (надання) земельної ділянки у власність. Таким чином, реальні законні сподівання на оформлення права власності на земельну ділянку виникають не після отримання дозволу на розроблення проекту землеустрою, чи погодження проекту у порядку статті 186-1 ЗК України, а саме з моменту звернення до відповідного органу виконавчої влади, чи органу місцевого самоврядування з проханням затвердити погоджений проект землеустрою та передання земельної ділянки у власність, оскільки до цього моменту особа повинна усвідомлювати, що земельна ділянка може бути надана у власність іншій особі.

До схожих правових висновків дійшов Верховний Суд у постановах від 06 жовтня 2021 року у справі № 700/303/20, від 23 лютого 2022 року у справі № 700/301/20 та від 11 жовтня 2023 року у справі № 314/1418/21.

Підпунктом 5 пункту 27 розділу X «Перехідні положення» Земельного кодексу України передбачено, що під час дії воєнного стану безоплатна передача земель державної, комунальної власності у приватну власність, надання дозволів на розроблення документації із землеустрою з метою такої безоплатної передачі, розроблення такої документації забороняється.

Положення цього підпункту не поширюються на безоплатну передачу земельних ділянок у приватну власність власникам розташованих на таких земельних ділянках об`єктів нерухомого майна (будівель, споруд), а також на безоплатну передачу у приватну власність громадянам України земельних ділянок, переданих у користування до набрання чинності цим Кодексом.

Відповідно до підпункту 23 пункту 27 розділу X «Перехідні положення» Земельного кодексу України у період дії воєнного стану в Україні або окремих її місцевостях особливості регулювання земельних відносин, передбачені цим пунктом, діють відповідно в межах України або окремої її місцевості, у якій введено воєнний стан.

Згідно ст.13 Конституції України земля, її надра, атмосферне повітря, водні та інші природні ресурси, які знаходяться в межах території України, природні ресурси її континентального шельфу, виключної (морської) економічної зони є об`єктами права власності Українського народу. Від імені Українського народу права власника здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування в межах, визначених цією Конституцією. Кожний громадянин має право користуватися природними об`єктами права власності народу відповідно до закону. Власність зобов`язує. Власність не повинна використовуватися на шкоду людині і суспільству. Держава забезпечує захист прав усіх суб`єктів права власності і господарювання, соціальну спрямованість економіки. Усі суб`єкти права власності рівні перед законом.

Відповідно до ст. 152 ЗК України держава забезпечує громадянам та юридичним особам рівні умови захисту прав власності на землю.

Право власності, користування земельною ділянкою оформляється відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» (ст. 126 ЗК України).

Відповідно до вимог ч.ч.1, 3, 4, 9, 10 ст. 79-1 ЗК України формування земельної ділянки полягає у визначенні земельної ділянки як об`єкта цивільних прав. Формування земельної ділянки передбачає визначення її площі, меж та внесення інформації про неї до Державного земельного кадастру. Сформовані земельні ділянки підлягають державній реєстрації у Державному земельному кадастрі. Земельна ділянка вважається сформованою з моменту присвоєння їй кадастрового номера. Земельна ділянка може бути об`єктом цивільних прав виключно з моменту її формування (крім випадків суборенди, сервітуту щодо частин земельних ділянок) та державної реєстрації права власності на неї. Державна реєстрація речових прав на земельні ділянки здійснюється після державної реєстрації земельних ділянок у Державному земельному кадастрі.

Відповідно до ст.125 Земельного кодексу України, право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації.

Відповідно до ч.1 ст.12 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» та ч. 1 ст. 13 Регламенту Одеської міської ради VIII скликання, затвердженого рішенням Одеської міської ради від 02.12.2020 року №1VIII, сільський, селищний, міський голова є головною посадовою особою територіальної громади відповідно села (добровільного об`єднання в одну територіальну громаду жителів кількох сіл), селища, міста.

Частиною 3 ст. 12 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» визначено, що сільський, селищний, міський голова очолює виконавчий комітет відповідної сільської, селищної, міської ради, головує на її засіданнях.

Повноваження сільського, селищного, міського голови визначені положеннями ч. 4 ст. 42 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні».

Встановлені Законом України «Про місцеве самоврядування в Україні» повноваження кореспондуються з положеннями ч. 2 ст. 13 Регламенту, відповідно до яких міський голова: представляє територіальну громаду міста Одеси, раду та її виконавчий комітет у відносинах з державними органами, іншими органами місцевого самоврядування, об`єднаннями громадян, підприємствами, установами та організаціями незалежно від форм власності, громадянами, а також у міжнародних відносинах відповідно до законодавства; організовує в межах, визначених законом, Регламентом та іншими рішеннями міської ради, роботу ради та її виконавчого комітету; здійснює керівництво апаратом ради та виконавчого комітету; скликає сесії ради, головує на пленарних засіданнях ради, підписує рішення ради, забезпечує їх виконання; здійснює інші повноваження місцевого самоврядування, визначені законами та рішеннями ради, якщо вони не віднесені до виключних повноважень ради або не віднесені радою до відання її виконавчих органів.

Статтею 1 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» встановлено, що виконавчі органи ради органи, які відповідно до Конституції України та цього Закону створюються сільськими, селищними, міськими, районними в містах (у разі їх створення) радами для здійснення виконавчих функцій і повноважень місцевого самоврядування у межах, визначених цим та іншими законами.

Відповідно до ч.1 ст.54 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» сільська, селищна, міська, районна у місті (у разі її створення) рада у межах затверджених нею структури і штатів може створювати відділи, управління та інші виконавчі органи для здійснення повноважень, що належать до відання виконавчих органів сільських, селищних, міських рад. Організаційні засади реалізації повноважень виконавчих органів сільських, селищних, міських рад щодо здійснення державної регуляторної політики визначаються Законом України «Про засади державної регуляторної політики у сфері господарської діяльності».

Згідно із пп.1 п. «а» ч.1 ст.33 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» до відання виконавчих органів міських рад належать власні (самоврядні) повноваження з підготовки і внесення на розгляд ради пропозицій щодо надання під забудову та для інших потреб земель, що перебувають у власності територіальних громад.

Крім цього, відповідно до пункту «б» вказаної статті передбачено, що до відання виконавчих органів міських рад належать делеговані повноваження з: підготовки висновків щодо надання або вилучення в установленому законом порядку земельних ділянок, що проводиться органами виконавчої влади та органами місцевого самоврядування (пп. 8); організація і здійснення землеустрою, погодження проектів землеустрою (пп. 9).

Уповноваженим виконавчим органом міської ради з питань земельних правовідносин є Департамент земельних ресурсів Одеської міської ради, до компетенції якого належить попередній розгляд та перевірка клопотань про передачу у приватну власність чи користування земельних ділянок комунальної власності та підготовка відповідних проектів рішень Одеської міської ради з питань земельних відносин.

Рішенням Одеської міської ради від 09.06.2021 року №296-VIII затверджено Положення про Департамент земельних ресурсів Одеської міської ради, відповідно до п. 1.1 якого Департамент земельних ресурсів Одеської міської ради є виконавчим органом Одеської міської ради. Департамент є правонаступником повноважень Департаменту комунальної власності Одеської міської ради у сфері регулювання земельних відносин.

Згідно із п. 2.1 Положення Департамент земельних ресурсів Одеської міської ради реалізує повноваження Одеської міської ради у галузі земельних відносин відповідно до чинного законодавства, у межах, визначених Одеською міською радою.

Пунктом 2.2 Положення передбачено функції Департаменту земельних ресурсів Одеської міської ради: попередній розгляд клопотань юридичних та фізичних осіб з питань надання земельних ділянок комунальної власності територіальної громади м.Одеси у власність чи користування, а також інших питань у сфері земельних відносин (пп. 2.2.1); підготовка проектів рішень Одеської міської ради з питань земельних відносин (пп. 2.2.2); розгляд у межах повноважень звернень, заяв, пропозицій, скарг юридичних та фізичних осіб (пп. 2.2.24); здійснення претензійно-позовної роботи з питань, пов`язаних з реалізацією повноважень у сфері земельних правовідносин (пп. 2.2.25).

Порядок оформлення проектів рішень і формування порядку денного сесії Одеської міської ради передбачений ст. 24 Регламенту.

Згідно з ч.4 ст.24 Регламенту підготовка проекту рішення забезпечується безпосередньо суб`єктом його внесення до порядку денного сесії ради. Проект рішення, який вноситься виконавчим комітетом, включається до порядку денного сесії при наявності рішення виконавчого комітету з даного питання. Проект рішення сесії, який вноситься постійною комісією ради, включається до порядку денного сесії при наявності відповідних висновків та рекомендацій постійної комісії.

Відповідно до ч.5 ст.24 Регламенту у проекті рішення зазначається назва, яка коротко відображає його суть і зміст, а також інформація про суб`єкта внесення такого проекту.

Проект рішення повинен складатися з двох частин: мотивувальної, в якій містяться посилання на норми законодавства, що регулюють відносини, про які зазначено у відповідному рішенні, інші акти або документи, обставини, якими викликана необхідність прийняття даного рішення; вирішальної, в якій чітко формулюється зміст рішення, виконавці і терміни виконання відповідних заходів, доручень тощо, особливості набрання чинності відповідним рішенням (у разі наявності), а також вказується посадова особа або орган, на який покладається контроль за повним виконанням рішення.

Отже, з вищевикладеного вбачається, що суб`єктом підготовки та подання проектів рішень для винесення на сесію Одеської міської ради, зокрема з питань затвердження проектів землеустрою, є Департамент земельних ресурсів Одеської міської ради.

Відповідно до листа Департаменту земельних ресурсів Одеської міської ради від 11.11.2021 року №01-17/275-ЗПІ, позивача повідомлено, що Департаментом, в межах компетенції, підготовлено відповідний проект рішення Одеської міської ради, який направлено до Юридичного департаменту Одеської міської ради. Згідно з регламентом роботи Одеської міської ради суб`єктом внесення земельних питань на сесію Одеської міської ради є Постійна комісія з питань землеустрою та земельних правовідносин Одеської міської ради. Остаточне рішення приймається Одеською, міською радою в межах її повноважень.

Таким чином, Департамент земельних ресурсів Одеської міської ради виконав покладені на нього обов`язки щодо клопотання позивача.

Згідно із ч.15 ст.47 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» перелік, функціональна спрямованість і порядок організації роботи постійних комісій визначаються регламентом відповідної ради та Положенням про постійні комісії, що затверджується радою з урахуванням вимог Закону України «Про засади державної регуляторної політики у сфері господарської діяльності» щодо реалізації повноважень ради у здійсненні державної регуляторної політики постійними комісіями відповідної ради.

Відповідно до п. 1 розділу І Положення про постійні комісії Одеської міської ради VIII скликання, затвердженого рішенням Одеської міської ради від 02.12.2020 року № 2-VIII (у редакції, чинній на момент розгляду клопотання позивача), постійні комісії ради є органами, що обираються з числа її депутатів, для вивчення, попереднього розгляду і підготовки питань, які належать до її ведення. здійснення контролю за виконанням рішень ради, її виконавчого комітету.

Пунктом 5 Положення про постійні комісії Одеської міської ради VIII скликання кожна постійна комісія здійснює свої повноваження відповідно до функціональної спрямованості її діяльності, визначеної цим Положенням.

Згідно із пп. 5.6.3 п. 5.6 розділу V Положення про постійні комісії Одеської міської ради VIII скликання розгляд та внесення на розгляд ради проектів рішень із земельних правовідносин про надання земельних ділянок у власність здійснюється постійною комісією з питань землеустрою та земельних правовідносин.

Рішенням Одеської міської ради від 08.12.2021 року № 79З-VIII ліквідовано постійну комісію Одеської міської ради VIII скликання з питань землеустрою та земельних правовідносин та утворено постійну комісію Одеської міської ради VIII скликання з питань просторового розвитку, землеустрою та регулювання земельних правовідносин, а також внесено відповідні зміни до Положення про постійні комісії Одеської міської ради VIII скликання.

Так, відповідно до пп. 5.6.4 п. 5.6 розділу V Положення про постійні комісії Одеської міської ради VIII скликання розгляд, прийняття відповідних висновків та рекомендацій щодо проектів рішень із земельних правовідносин здійснюється постійною комісією Одеської міської ради з питань просторового розвитку, землеустрою та регулювання земельних відносин.

Одеська міська рада як колегіальний представницький орган, який діє сесійно, має можливість вирішувати питання регулювання земельних відносин, віднесені до виключної компетенції місцевих рад, виключно в такому порядку: попередній розгляд клопотань фізичних та юридичних осіб з приводу надання їм у власність або користування земельних ділянок комунальної власності територіальної громади м. Одеси та підготовку відповідних проектів рішень уповноваженим виконавчим органом міської ради з земельних правовідносин; розгляд відповідних проектів рішень постійною комісією Одеської міської ради з питань землеустрою та земельних правовідносин (на момент розгляду заяви позивача від 10.08.2021 року, та, відповідно, постійною комісією Одеської міської ради з питань просторового розвитку, землеустрою та регулювання земельних відносин з 08.12.2021 року); внесення постійною комісією Одеської міської ради з питань землеустрою та земельних правовідносин проекту рішення на розгляд пленарного засідання сесії Одеської міської ради (на момент розгляду заяви позивача від 10.08.2021 року, та, відповідно, постійною комісією Одеської міської ради з питань просторового розвитку, землеустрою та регулювання земельних відносин з 08.12.2021 року).

Таким чином, за результатами попереднього розгляду клопотань осіб про передачу їм земель комунальної власності Департамент земельних ресурсів Одеської міської ради готує відповідний проект рішення міської ради, який вноситься на пленарне засідання сесії ради постійною комісією Одеської міської ради з питань просторового розвитку, землеустрою та регулювання земельних відносин.

Пунктом «в» частини 3 статті 116 Земельного кодексу України передбачено, що безоплатна передача земельних ділянок у власність громадян провадиться у разі одержання земельних ділянок із земель державної і комунальної власності у межах норм безоплатної приватизації, визначених цим Кодексом.

У силу пункту «а» частини 3 статті 22 Земельного кодексу України (чинної на момент виникнення спірних правовідносин та виключену на підставі Закону №1423-IX від 28.04.2021 року) землі сільськогосподарського призначення передаються у власність та надаються у користування громадянам - для ведення особистого селянського господарства, садівництва, городництва, сінокосіння та випасання худоби, ведення товарного сільськогосподарського виробництва, фермерського господарства.

Згідно частини 6 статті 118 Земельного кодексу України громадяни, зацікавлені в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності для ведення фермерського господарства, ведення особистого селянського господарства, ведення садівництва, будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибної ділянки), індивідуального дачного будівництва, будівництва індивідуальних гаражів у межах норм безоплатної приватизації, подають клопотання до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу.

У клопотанні зазначаються цільове призначення земельної ділянки та її орієнтовні розміри. До клопотання додаються графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування земельної ділянки, погодження землекористувача (у разі вилучення земельної ділянки, що перебуває у користуванні інших осіб) та документи, що підтверджують досвід роботи у сільському господарстві або наявність освіти, здобутої в аграрному навчальному закладі (у разі надання земельної ділянки для ведення фермерського господарства).

Виходячи з аналізу зазначених норм, будь-який громадянин України, незалежно від місця реєстрації або проживання, має право звернутись до уповноваженого органу із заявою та визначеними законодавством документами щодо надання йому дозволу на розроблення документації із землеустрою на земельну ділянку, орієнтовною площею 2,0 га для ведення особистого селянського господарства, проте суд звертає увагу, що якщо земельна ділянка перебуває у користуванні інших осіб додається погодження землекористувача.

Згідно статті 144 Конституції України органи місцевого самоврядування у межах повноважень, визначених законом, приймають рішення, які є обов`язковими до виконання на відповідній території.

Відповідно до пункту 34 частини першої статті 26 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» виключно на пленарних засіданнях сільської, селищної, міської ради вирішуються відповідно до закону питання регулювання земельних відносин.

Згідно з вимогами частини 2 статті 59 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» рішення ради приймається на її пленарному засіданні після обговорення більшістю депутатів від загального складу ради, крім випадків, передбачених цим Законом.

Сесія ради скликається в міру необхідності, але не менше одного разу на квартал, а з питань відведення земельних ділянок та надання документів дозвільного характеру у сфері господарської діяльності не рідше ніж один раз на місяць (ч.5 ст.46 Закону України «Про місцеве самоврядування»).

Сесія ради є повноважною, якщо в її пленарному засіданні бере участь більше половини депутатів від загального складу ради (ч.12 ст.46 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні»).

Відповідно до Порядку подання нормативно-правових актів на державну реєстрацію до Міністерства юстиції України та проведення їх державної реєстрації, затвердженого наказом Міністерства юстиції України №34/5 від 12.04.2005 року, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 12.04.2005 року за №381/10661, наказ, розпорядження, постанова, рішення акт організаційно-розпорядчого характеру чи нормативно-правового змісту, що видається суб`єктом нормотворення у процесі здійснення ним виконавчо-розпорядчої діяльності з метою виконання покладених на нього завдань та здійснення функцій відповідно до наданої компетенції з основної діяльності, адміністративно-господарських або кадрових питань, прийнятий (виданий) на основі Конституції та інших актів законодавства України, міжнародних договорів України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, та спрямований на їх реалізацію, спрямування регулювання суспільних відносин у сферах державного управління, віднесених до його відання.

Системний аналіз наведених правових норм дає підстави для висновку про те, що за результатами розгляду будь-яких основних питань, у тому числі про надання дозволу або про відмову у наданні дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у межах повноважень органу місцевого самоврядування, цей орган має приймати відповідне рішення на пленарному засіданні відповідної ради.

Відповідно до пп. 5.6.4 п. 5.6 розділу V Положення про постійні комісії Одеської міської ради VIII скликання розгляд, прийняття відповідних висновків та рекомендацій щодо проектів рішень із земельних правовідносин здійснюється постійною комісією Одеської міської ради з питань просторового розвитку, землеустрою та регулювання земельних відносин.

Проте, постійною комісією Одеської міської ради з питань просторового розвитку, землеустрою та регулювання земельних відносин не було внесено на розгляд Одеської міської ради проект рішення міської ради щодо заяви позивача підготовлений Департаментом земельних ресурсів Одеської міської ради.

В свою чергу комісія Одеської міської ради з питань просторового розвитку, землеустрою та регулювання земельних відносин не є окремою юридичною особою, а є структурним підрозділом Одеської міської ради.

Постановою Кабінету Міністрів України «Деякі питання реалізації пілотного проекту із запровадження принципу екстериторіальності в державній реєстрації земельних ділянок» від 03.06.2020 року №455 затверджено Тимчасовий порядок взаємодії між державними кадастровими реєстраторами територіальних органів Державної служби з питань геодезії, картографії та кадастру на період реалізації пілотного проекту із запровадження принципу екстериторіальності в державній реєстрації земельних ділянок.

Тимчасовий порядок визначав механізм взаємодії між територіальними органами Держтеокадастру на період реалізації пілотного проекту із запровадження принципу екстериторіальності в державній реєстрації земельних ділянок під час державної реєстрації земельної ділянки державними кадастровими реєстраторами.

Відповідно до пунктів 6 і 7 Тимчасового порядку після надходження та реєстрації заяви про державну реєстрацію земельної ділянки площею 0,0600 га, що розташованії за адресою; АДРЕСА_1 , з доданими документами в Державному земельному кадастрі програмним забезпеченням Державного земельного кадастру за принципом випадковості було обрано територіальний орган Держгеокадастру, Державний кадастровий реєстратор якого здійснюватиме державну реєстрацію земельної книги, а саме - державний кадастровий реєстратор відділу у Козятинському районі Головного управління Останець Оксана Василівна.

За результатами розгляду поданих документів, 22.07.2021 року державним кадастровим реєстратором відділу у Козятинському районі Головного управління Останець Оксаною Василівною була розглянута заявка за №021 стосовно реєстрації земельної ділянки за адресою: АДРЕСА_1 , площею 0,0600 га для індивідуального дачного будівництва та опрацьована з позитивним результатом. Зареєстрованій земельній ділянці Національною кадастровою системою був присвоєний кадастровий номер :45:007:0005.

Проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки ОСОБА_2 для індивідуального дачного будівництва, код КВЦПЗ - 07.03) за адресою: АДРЕСА_1 був розроблений ФОП ОСОБА_3 , на підставі договору на виконання робіт між ФОП ОСОБА_3 та ОСОБА_2 від 25.06.2019 № 1-2506.

Проект розроблений відповідно до пункту 7 статті 115 Земельного Кодексу України, до вступу в дію змін, які були внесені Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо вдосконалення системи управління та дерегуляції у сфері земельних відносин» №1423-ІХ від 28.04.2021 року. Проект повністю відповідав положенням статті 50 Закону України «Про землеустрій» та містить позитивний висновок про розгляд документації №8240/88-20 від 05.05.2020 року.

Як вбачається з матеріалів Проекту 02.05.2019 року ОСОБА_2 звернувся до Одеської міської ради з клопотанням про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки прощею 0,06 га, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 для передачі безоплатно у власність для індивідуального дачного будівництва.

Станом на 01.07.2019 року вказане клопотання Одеською міською радою розглянуто не було, у зв`язку з чим ОСОБА_2 повідомив останню про розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею 0,06 га із цільовим призначенням для індивідуального дачного будівництва без надання такого дозволу.

Відтак, абзацом 3 частини 7 статті 118 Земельного кодексу України (в редакції від 07.02.2019 року чинній на момент звернення ОСОБА_2 до Одеської міської ради), передбачалось, що у разі якщо у місячний строк з дня реєстрації клопотання Верховна Рада Автономної Республіки Крим, Рада міністрів Автономної Республіки Крим, відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, не надав дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або мотивовану відмову у його наданні, то особа, зацікавлена в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності, у місячний строк з дня закінчення зазначеного строку має право замовити розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки без надання такого дозволу, про що письмово повідомляє Верховну Раду Автономної Республіки Крим, Раду міністрів Автономної Республіки Крим, відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування. До письмового повідомлення додається договір на виконання робіт із землеустрою щодо відведення земельної ділянки.

Таким чином, неприйняття Одеською міською радою рішення про надання ОСОБА_2 дозволу на розроблення проекту у місячний строк, надало останньому право замовити розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки без надання такого дозволу у передбаченому законом порядку.

За приписами статті 1 Закону України «Про Державний земельний кадастр» державний земельний кадастр єдина державна геоінформаційна система відомостей про землі, розташовані в межах державного кордону України, їх цільове призначення, обмеження у їх використанні, а також дані про кількісну і якісну характеристику земель, їх оцінку, про розподіл земель між власниками і користувачами.

До складу Державного геокадастру та його територіальних органів входять державні кадастрові реєстратори, які здійснюють внесення відомостей до Державного земельного кадастру і надання таких відомостей в межах повноважень, визначених Законом України «Про Державний земельний кадастр» та Порядком.

Пункт 15 Порядку визначає, що документація із землеустрою та оцінки земель, яка є підставою для внесення відомостей (змін до них) до Державного земельного кадастру, подається Державному кадастровому реєстраторові, що здійснює внесення таких відомостей у паперовій або електронній формі відповідно до вимог Закону України «Про землеустрій» та у формі електронного документа відповідно до вимог Закону України «Про Державний земельний кадастр».

Державний кадастровий реєстратор у строк, що не перевішує 14 робочих днів з дня прийняття заяви про внесення відомостей (змін до них) до Державного земельного кадастру: розглядає її разом з документами, зазначеними у пункті 69 Порядку, та перевіряє: відповідність документів вимогам, зазначеним у пункті 67 Порядку; електронний документ відповідно до пункту 74 Порядку; за результатами перевірки вносить відомості (зміни до них) до Державного земельного кадастру або приймає рішення про відмову у внесенні таких відомостей з підстав, зазначених у пунктах 91-137 Порядку, за формою згідно з додатком 14.

Державна реєстрація земельної ділянки здійснюється під час її формування за результатами складення документації із землеустрою після її погодження у встановленому порядку; до прийняття рішення про її затвердження органом державної влади або органом місцевого самоврядування (у разі, коли згідно із законом така документація підлягає затвердженню таким органом) шляхом відкриття Поземельної книги на таку земельну ділянку відповідно до пунктів 49-54 Порядку.

Відповідно до статті 24 Закону України «Про Державний земельний кадастр» державна реєстрація здійснюється при її формуванні шляхом відкриття Поземельної книги на таку ділянку.

Згідно з частиною 4 статті 24 Закону України «Про Державний земельний кадастр» для державної реєстрації земельної ділянки державному кадастровому реєстратору, який здійснює таку реєстрацію, подаються: заява за формою, встановленою центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері земельних відносин; документація із землеустрою, що є підставою для формування земельної ділянки, в електронній формі та формі електронного документа.

Відповідно до частини 5 статті 24 Закону України «Про Державний земельний кадастр» державний кадастровий реєстратор, який здійснює державну реєстрацію земельних ділянок, протягом чотирнадцяти днів з дня реєстрації заяви: перевіряє відповідність документів вимогам законодавства; за результатами перевірки здійснює державну реєстрацію земельної ділянки або надає заявнику мотивовану відмову у державній реєстрації.

Відповідно до частини 6 статті 24 Закону України «Про Державний земельний кадастр» підставою для відмови у здійсненні державної реєстрації земельної ділянки є: подання заявником документів, передбачених частиною четвертою цієї статті, не в повному обсязі; невідповідність поданих документів вимогам законодавства; знаходження в межах земельної ділянки, яку передбачається зареєструвати, іншої земельної ділянки або її частини.

Відмова в державній реєстрації земельної ділянки з підстав, не передбачених цією частиною, заборонена.

Крім того, згідно статті 20 Закону України «Про Державний земельний кадастр» відомості Державного земельного кадастру є офіційними.

Внесення до Державного земельного кадастру передбачених цим Законом відомостей про об`єкти Державного земельного кадастру є обов`язковим.

Відповідно до частини 5 статті 21 Закону України «Про Державний земельний кадастр» відомості про меліоративні мережі, складові частини меліоративних мереж, обмеження використання земель вносяться до Державного земельного кадастру на підставі комплексних планів просторового розвитку територій територіальних громад, генеральних планів населених пунктів, детальних планів територій, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо організації і встановлення меж територій природно-заповідного фонду та іншого природоохоронного призначення. оздоровчого, рекреаційного, історико-культурного, лісогосподарського призначення, земель водного фонду та водоохоронних зон, обмежень у використанні земель та їх режимоутворюючих об`єктів, проектів землеустрою, що забезпечують еколого-економічне обґрунтування сівозміни та впорядкування угідь, проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок, технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості), робочих проектів землеустрою, технічної документації із землеустрою щодо інвентаризації земель, технічної документації із землеустрою щодо резервування цінних для заповідання територій та об`єктів, проектів створення територій за об`єктів природно-заповідного фонду, іншої документації із землеустрою.

Відповідно до положень частин 1-2, 8-10 статті 47 Закону України «Про землеустрій» проекти землеустрою щодо організації і встановлення меж територій природно-заповідного фонду та іншого природоохоронного призначення, оздоровчого, рекреаційного, історико-культурного, лісогосподарського призначення, земель водного фонду та водоохоронних зон, обмежень у використанні земель та їх режимоутворюючих об`єктів розробляються з метою: а) збереження природного різноманіття ландшафтів, охорони довкілля, підтримання екологічного балансу; б) створення місць для організованого лікування та оздоровлення людей, масового відпочинку і туризму в) створения приміських зелених зон, збереження і використання об`єктів культурної спадщини, для проведення науково-дослідних робіт; ґ) встановлення меж водоохоронних зон та прибережних захисних смуг; д) визначення в натурі (на місцевості) меж охоронних зон та інших обмежень у використанні земель, встановлених законами та прийнятими відповідно до них нормативно-правовими актами, а також інформування про такі обмеження землевласників, землекористувачів, інших фізичних та юридичних осіб.

Проекти землеустрою щодо організації і встановлення меж територій природно-заповідного фонду та іншого природоохоронного призначення, оздоровчого, рекреаційного, історико-культурного, лісогосподарського призначення, земель водного фонду та водоохоронних зон, обмежень у використанні земель та їх режимоутворюючих об`єктів визначають місце розташування і розміри земельних ділянок, власників земельних ділянок, землекористувачів, у тому числі орендарів, межі територій природно-заповідного фонду та іншого природоохоронного призначення, оздоровчого (округи і зони санітарної (гірничо-санітарної) охорони), рекреаційного та історико-культурного (охоронні зони) призначення, водоохоронних зон та прибережних захисних смуг, смуг відведення та берегових смуг водних шляхів, а також встановлюють режим використання та охорони їх територій.

Межі територій природно-заповідного фонду та іншого природоохоронного призначення, оздоровчого, рекреаційного, історико-культурного, лісогосподарського призначення, земель водного фонду та водоохоронних зон встановлюються і по суходолу, і по водному простору.

Рішення про затвердження проектів землеустрою щодо організації і встановлення меж територій природно-заповідного фонду та іншого природоохоронного призначення. оздоровчого, рекреаційного, історико- культурного, лісогосподарського призначення, земель водного фонду та водоохоронних зон одночасно з рішенням про встановлення меж таких територій.

Відомості при межі територій природно-заповідного фонду та іншого природоохоронного призначення, межі обмежень у використанні земель та їх режимоутворюючих об`єктів вносяться до Державного земельного кадастру.

Однак, на момент державної реєстрації земельної ділянки площею 0,06 га із кадастровим номером :45:007:0005 у Державному земельному кадастрі були відсутні відомості про включення вказаної земельної ділянки до земель водного фонду. Проект землеустрою щодо встановлення меж прибережної захисної смуги, на момент державної реєстрації зазначеної земельної ділянки, розроблений та затверджений у передбаченому законом порядку Одеською міською радою не був. Відповідно відомості про межі прибережної захисної смуги Чорного моря до Державного земельного кадастру не вносились.

Згідно пояснювальної записки, яка містилася у проекті землеустрою, на підставі якого було проведено державну реєстрацію земельної ділянки з кадастровим номером :45:007:0005, вказано, що земельна ділянка відноситься до категорії земель рекреаційного призначення.

Згідно частини 1 статті 52 Земельного кодексу України землі рекреаційного призначення можуть перебувати у державній, комунальній та приватній власності.

Зазначені обставини також встановлені рішенням Господарського суду Одеської області від 23.07.2024 року, яким у задоволенні позову Одеської обласної прокуратури в інтересах держави в особі Одеської міської ради до Головного управління Держгеокадастру у Вінницькій області, третя особа ОСОБА_2 про скасування державної реєстрації в Державному земельному кадастрі земельної ділянки з кадастровим номером :45:007:0005, проведеної 22.07.2021 року державним кадастровим реєстратором відділу у Козятинському районі Головного управління Держгеокадастру у Вінницькій області Остапець О.В., з одночасним закриттям Поземельної книги відносно цієї земельної ділянки на земельну ділянку площею 0,006 га із кадастровим номером :45:007:0005, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 відмовлено.

СВ ОРУП №1 ГУНП в Одеській області здійснювалося досудове розслідування у кримінальному провадженні №000179 від 05.07.2022 року (щодо правопорушень при формуванні та реєстрації кадастрового номеру земельної ділянки :45:007:0005, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 ) за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.190 КК України.

За результатами досудового розслідування слідчим Одеського районного управління поліції №1 ГУНП в Одеській області від 12.08.2024 року прийнято рішення про закриття кримінального провадження на підставі п.2 ч.1 ст.284 КПК України.

Ухвалою Господарського суду Одеської області від 10.02.2023 року у справі №916/522/23 відмовлено у задоволенні заяви Прокурора про вжиття заходів забезпечення позову накладення арешту на земельну ділянку площею 0,06 га з кадастровим номером :45:007:0005, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 . Місцевий господарський суд вказав на відсутність достатньо правових підстав для задоволення заяви про забезпечення позову в спосіб, наведеній в ній, оскільки наведені Прокурором у цій заяві докази беззаперечно не підтверджують, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів Позивача, за захистом яких Прокурор звернувся до суду.

Постановою Південно-західного апеляційного господарського суду від 01.06.2023 у справі №916/522/23 скасовано вищезазначену ухвалу господарського суду першої інстанції, задоволено заяву про забезпечення позову та вжито запропонований заявником захід забезпечення позову - накладено арешт на земельну ділянку, площею 0,06 га з кадастровим номером :45:007:0005, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 . Апеляційна інстанція дійшла висновку про обґрунтованість і адекватність вимог заявника щодо забезпечення позову, наявність зв`язку між конкретними заходами до забезпечення позову і предметом спору. При цьому судом апеляційної інстанції зазначено, що місцевим господарським судом не надано оцінки тій обставині, що спірна земельна ділянка з кадастровим номером :45:007:0005 наразі сформована, тобто існує як об`єкт цивільних правовідносин, тому права власності чи користування на неї можуть у будь-який час перейти до фізичних чи юридичних осіб.

Постановою Верховного суду від 31.05.2024 року у справі №916/522/23 Постанову Південно-західного апеляційного господарського суду від 01.06.2023 року у справі № 916/522/23 скасовано, а ухвалу Господарського суду Одеської області від 10.02.2023 року у справі № 916/522/23 залишено без змін.

Земельна ділянка з кадастровим номером :45:007:0005 раніше не формувалась та не передавалась нікому в якості земель загального користування, ні на підставі проекту землеустрою, ні за технічною документацією із землеустрою.

Доказами відсутності статусу загального користування (майдани, вулиці, проїзди, шляхи, набережні, пляжі, парки, сквери, бульвари, кладовища, місця знешкодження та утилізації відходів тощо) в даної земельної ділянки з кадастровим номером :45:007:0005 є експертний висновок ГУ Держгеокадастру у Полтавській області №8240/88-20 від 05.05.2020 року та Витяг від 22.07.2021 року №НВ-021 з Державного земельного кадастру про земельну ділянку з кадастровим номером :45:007:0005.

Згідно правової позиції Верховного Суду України, викладеної у Постановах від 17.12.2018 року у справі справа №509/4156/15-а вбачається наступне: частиною одинадцятою статті 118 ЗК України встановлено, що відмова органу виконавчої влади чи органу місцевого самоврядування у передачі земельної ділянки у власність або залишення клопотання без розгляду можуть бути оскаржені до суду. У разі відмови органу виконавчої влади чи органу місцевого самоврядування у передачі земельної ділянки у власність або залишення заяви без розгляду питання вирішується в судовому порядку.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ст. 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону.

Згідно ст. 10-13 ЦПК України суд при розгляді справи керується принципом верховенства права. Суд розглядає справи відповідно до Конституції України, законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Суд застосовує інші правові акти, прийняті відповідним органом на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що встановлені Конституцією та законами України. Суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права. Суд застосовує норми права інших держав у разі, коли це передбачено законом України чи міжнародним договором, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України. Суд визначає в межах, встановлених цим Кодексом, порядок здійснення провадження у справі відповідно до принципу пропорційності, враховуючи: завдання цивільного судочинства; забезпечення розумного балансу між приватними й публічними інтересами; особливості предмета спору; ціну позову; складність справи; значення розгляду справи для сторін, час, необхідний для вчинення тих чи інших дій, розмір судових витрат, пов`язаних із відповідними процесуальними діями, тощо.

Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій. Суд, зберігаючи об`єктивність і неупередженість: 1) керує ходом судового процесу; 2) сприяє врегулюванню спору шляхом досягнення угоди між сторонами; 3) роз`яснює у випадку необхідності учасникам судового процесу їхні процесуальні права та обов`язки, наслідки вчинення або не вчинення процесуальних дій; 4) сприяє учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом; 5) запобігає зловживанню учасниками судового процесу їхніми правами та вживає заходів для виконання ними їхніх обов`язків.

Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності.

Відповідно до ст.ст. 76-83 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Відповідно до приписів ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.

При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Згідно з ч. 5 ст. 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду є обов`язковими для всіх суб`єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить відповідну норму права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Стаття 141 ЦПК України передбачає, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 13, 14, 144 Конституції України, ст.ст. 1, 3, 4, 9, 10, 22, 52, 78, 79-1, 81, 116, 118, 121, 122, 125, 152, 186 Земельного кодексу України, Законом України «Про землеустрій», Законом України «Про місцеве самоврядування в Україні», Законом України «Про державний земельний кадастр», ст. ст. 2, 4, 5, 10, 11, 12, 13, 76-83, 141, 263-265, 273, 354-355 ЦПК України, суд,

В И Р І Ш И В :

Позовну заяву ОСОБА_2 до Одеської міської ради про визнання протиправним рішення та визнання права власності на земельну ділянку, задовольнити.

Визнати протиправним рішення Одеської міської ради від 21.02.2024 року №1847-VIII «Про відмову у затвердженні проєкту землеустрою щодо відведення земельної ділянки гр. ОСОБА_2 площею 0,0600 га, за адресою: АДРЕСА_1 , вид цільового призначення для індивідуального дачного будівництва», таким що суперечить: ст.ст. 14, 58 Конституції України, п.7 ч.1 ст.1, п. 9 ч.1 ст. 1, ст.18 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», ст. 118 Земельного кодексу України.

Скасувати рішення Одеської міської ради від 21.02.2024 року №1847-VIII «Про відмову у затвердженні проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки гр. ОСОБА_2 площею 0,0600 га, за адресою: АДРЕСА_1 , вид цільового призначення для індивідуального дачного будівництва».

Завершити процедуру приватизації земельної ділянки на підставі частин 10, 11 статті 118 Земельного кодексу України та визнати за ОСОБА_2 , РНОКПП: НОМЕР_1 , право власності на земельну ділянку з кадастровим номером :45:007:0005, площею 0,06 га, цільове призначення: 07.03 для індивідуального дачного будівництва, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 та зареєструвати за ОСОБА_2 , РНОКПП: НОМЕР_1 , право приватної власності на вказану земельну ділянку з правом одержання на його ім`я документів про право власності.

Стягнути з Одеської міської ради, , юридична адреса: м.Одеса, пл. Думська, 1, на користь ОСОБА_2 , РНОКПП: НОМЕР_1 , сплачений при поданні позову судовий збір у сумі 15140 гривень.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до апеляційного суду. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя О. М. Куриленко

Повний текст рішення складено 11 листопада 2024 року