РІШЕННЯ

Іменем України

26.11.2024 Справа №607/18867/24 Провадження №2/607/3739/2024

м. Тернопіль

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області у складі:

головуючої судді Марциновської І.В.,

за участю: секретаря судового засідання Хавщ Я.А.,

представника відповідача адвоката Гуцалюка А.Р.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Мрія Сервіс» до ОСОБА_1 про стягнення франшизи,

УСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Мрія Сервіс» (далі за текстом ТОВ «Мрія Сервіс») звернулось до Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області з позовом до ОСОБА_1 про стягнення франшизи.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 20.09.2023 о 19 год. 00 хв. на польовій дорозі поблизу с. Козин Шепетівського району Хмельницької області ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом марки «DAF FT CF 85.460», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , перед початком руху не переконався, що це буде безпечним і не створить небезпеки іншим учасникам руху, допустив наїзд на транспортний засіб марки «Scania G450», державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , в результаті чого указаний автомобіль отримав механічні пошкодження з матеріальними збитками. Своїми діями водій ОСОБА_1 порушив п. 10.1 ПДР України.

Постановою Білогірського районного суду Хмельницької області від 29.09.2023 у справі № 669/961/23 ОСОБА_1 визнаний винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення, та на нього накладене адміністративне стягнення у виді штрафу.

При цьому транспортний засіб - вантажний сідловий тягач марки «Scania G450», державний реєстраційний номер НОМЕР_2 (номер кузова НОМЕР_3 ), переданий позивачеві на правах фінансового лізингу від Товариства з обмеженою відповідальністю «Сканія Кредіт Україна» (далі за текстом ТОВ «Сканія Кредіт Україна»). Водієм указаного транспортного засобу на момент дорожньо-транспортної пригоди (далі за текстом ДТП) був ОСОБА_2 , який використовував транспортний засіб відповідно до вимог п. 2.2 Правил дорожнього руху в процесі виконання трудових обов`язків, оскільки з 04.03.2022 до 24.10.2023 перебував у трудових відносинах з ТОВ «Мрія Сервіс» на посаді водія автотранспортних засобів.

22.02.2016 між ПрАТ «УСК «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» (Страховик) та ТОВ «Сканія Кредіт Україна» (Страхувальник) укладений Договір добровільного страхування наземних транспортних засобів № 06/02-069407, об`єктом страхування якого є транспортний засіб марки «Scania G450», державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , переданий у фінансовий лізинг ТОВ «Мрія Сервіс» (Лізингоодержувач). Сертифікатом застрахованого транспортного засобу № 02984/10 від 27.06.2023 визначено, зокрема, що франшиза визначається (% від страхової суми по ТЗ) при пошкодженні застрахованого ТЗ внаслідок будь-якого ризику в розмірі 1%.

За наслідками ДТП 22.09.2023 ТОВ «Сканія Кредіт Україна» повідомило ПрАТ «УСК «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» про настання страхової події. За даним страховим випадком сума страхового відшкодування склала 198899,89 грн та франшиза в сумі 41282,83 грн.

ПрАТ «УСК «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» відшкодувало на користь ТОВ «Сканія Кредіт Україна» повну суму страхового відшкодування в розмірі 198899,83 грн.

Відповідно до п. 9.1., абз. 4 п. 9.3 Договору фінансового лізингу, укладеного між позивачем та ТОВ «Сканія Кредіт Україна», з дати передачі/поставки Лізингоодержувач, тобто позивач, визнає і приймає на себе усі ризики, пов`язані з пошкодженням, втратою або повною фактичною загибеллю об`єкта лізингу. Якщо сума страхового відшкодування, отриманого від страхової компанії, є недостатньою для покриття всіх боргів, необхідних платежів та платіжних зобов`язань Лізингоодержувача за цим Договором, Лізингоодержувач зобов`язаний сплатити Лізингодавцю несплачену частину вартості об`єкта лізингу, а також всю заборгованість чи несплачені платежі за цим договором.

На виконання даних вимог позивач відшкодував ТОВ «Сканія Кредіт Україна» вартість франшизи в сумі 41282,83 грн.

За таких підстав з посиланням на ст. 1187, 1188 ЦК України позивач просить стягнути з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Мрія Сервіс» франшизу в розмірі 41282,83 грн.

05.09.2024 відкрите провадження у справі, постановлено розгляд справи здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін, призначене судове засідання на 01.10.2024 та визначений сторонам строк для подання заяв по суті справи.

01.10.2024 судове засідання відкладене на 31.10.2024 у зв`язку з неявкою відповідача.

31.10.2024 судове засідання відкладене на 26.11.2024 за клопотанням представника відповідача.

06.11.2024 через систему «Електронний суд» адвокат Гуцалюк А.Р., діючи від імені відповідача ОСОБА_1 , подав відзив, у якому позов не визнав та просив у позові відмовити повністю. Відзив мотивований тим, що відповідно до Закону України «Про страхування» франшиза є частиною збитків, яка не підлягає компенсації з боку страховика і яку приймає на себе страхувальник. Враховуючи це, сторона позивача, укладаючи договір страхування з умовою франшизи, взяла на себе відповідний ризик. Відтак представник відповідача вважає, що позивач не має правових підстав вимагати від відповідача відшкодування суми франшизи, яку позивач добровільно погодився покрити у разі настання страхового випадку. Відповідно до ч. 2 ст. 509 ЦК України зобов`язання виникає між сторонами на підставі договору або закону. Договір лізингу укладений між позивачем та третьою особою, і відповідач не є стороною цього договору, не підписував його і не приймав на себе жодних зобов`язань. Позивач не надав докази того, що відповідач мав договірні зобов`язання перед позивачем або його страховою компанією у зв`язку з договором лізингу чи франшизою, яка є особистою відповідальністю позивача перед страховиком. Сторони домовились про порядок та розмір лізингових платежів, які позивач сплачував на виконання своїх обов`язків за договором лізингу. Таким чином позивач не має підстав вимагати додаткових платежів у вигляді франшизи з відповідача.

08.11.2024 через систему «Електронний суд» адвокат Капустинська Н.П., діючи від імені позивача ТОВ «Мрія Сервіс», подала відповідь на відзив, у якій додатково зазначила, що ст. 395 ЦК України визначає види речових прав на чуже майно, до яких належить право володіння. Абсолютний характер речового права проявляється в тому, що порушником речового права на чуже майно може бути будь-яка особа із числа тих, з ким він вступає у відносини. Якщо порушення речового права на чуже майно з вини третіх осіб завдало певних майнових збитків особі, якій належить це право, то ця особа може звернутися за захистом належних їй прав на підставі ст. 396 ЦК України. Укладаючи договір фінансового лізингу, позивач взяв на себе ризики, що пов`язані з пошкодженням, втратою або повною фактичною загибеллю об`єкта лізингу, в тому числі покриття боргів, що не охоплені сумою страхового відшкодування. Водночас у позивача виникає право в порядку закону як у правомірного користувача на відшкодування/компенсацію шкоди/збитків, які були спричинені такому майну з вини третіх осіб, в т.ч. звертатися з регресними вимогами до заподіювачів шкоди /збитків про їх відшкодування, в тому числі відшкодування розміру сплаченої позивачем суми франшизи. Сума франшизи, якщо вона була передбачена договором страхування, має бути компенсована страхувальником або особою, відповідальною за завдані збитки, тобто відповідачем.

У судовому засіданні 26.11.2024 представник відповідача ОСОБА_1 адвокат Гуцалюк А.Р. позов не визнав з підстав, викладених у відзиві, та просив у позові відмовити повністю.

У судове засідання 26.11.2024 представник позивача адвокат Капустинська Н.П., належним чином повідомлена про дату, час та місце цього засідання, не з`явилася. Подала до суду заяву про розгляд справи без її участі, позов підтримала з підстав, викладених у позовній заяві та відповіді на відзив, та просила позов задовольнити повністю.

У судове засідання 26.11.2024 відповідач ОСОБА_1 , належним чином повідомлений про дату, час та місце цього засідання, не з`явився, однак приймає участь у судовому процесі через свого представника.

Заслухавши представника відповідача, дослідивши матеріали цивільної справи, суд дійшов висновку, що у задоволенні позову слід відмовити з таких підстав.

Так, згідно з ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Частинами 1, 2 ст. 1187 ЦК України встановлено, що джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Відповідно до ч. 1 ст. 1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою.

При цьому страхування - це вид цивільно-правових відносин щодо захисту майнових інтересів фізичних та юридичних осіб у разі настання певних подій (страхових випадків), визначених договором страхування або чинним законодавством, за рахунок грошових фондів, що формуються шляхом сплати фізичними особами та юридичними особами страхових платежів (страхових внесків, страхових премій) та доходів від розміщення коштів цих фондів (ст. 1 Закону України «Про страхування»).

За договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору (ст. 979 ЦК України).

Предметом договору страхування можуть бути майнові інтереси, які не суперечать закону і пов`язані, зокрема, з володінням, користуванням і розпоряджанням майном (майнове страхування); з відшкодуванням шкоди, завданої страхувальником (страхування відповідальності) (ст. 980 ЦК України).

Згідно зі ст. 1 Закону України «Про страхування» страховий випадок це подія, передбачена договором страхування або законодавством, ризик виникнення якої застрахований, з настанням якої виникає обов`язок страховика здійснити страхову виплату страхувальнику або іншій особі, визначеній у договорі страхування або відповідно до законодавства.

Частина 6 ст. 82 ЦПК України визначає, що постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, яка набрала законної сили, є обов`язковою для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалена постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

Так, постановою Білогірського районного суду Хмельницької області від 25.09.2023, постановленою у справі № 669/961/23 (а.с. 14), встановлено, що 20.09.2023 о 19 год. 00 хв. на польовій дорозі поблизу с. Козин Шепетівського району Хмельницької області ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом марки «DAF FT CF 85.460», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , перед початком руху не переконався, що це буде безпечним і не створить небезпеки іншим учасникам руху, та допустив наїзд на транспортний засіб марки «Scania G450», державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , в результаті чого указаний транспортний засіб отримав механічні пошкодження з матеріальними збитками.

Указаною вище постановою суду від 25.09.2023 ОСОБА_1 визнаний винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, та на нього накладене адміністративне стягнення.

Дана постанова суду 10.10.2023 набрала законної сили.

Також суд встановив, що 08.06.2023 між ТОВ «Сканія Кредіт Україна» як лізингодавцем та ТОВ «Мрія Сервіс» як лізингоодержувачем укладений договір фінансового лізингу № 89-02984, за умовами якого лізингодавець зобов`язується за заявкою лізингоодержувача придбати у власність у продавця транспортні засоби відповідно до встановлених лізингоодержувачем специфікацій та передати їх у користування лізингоодержувачу на строк і на умовах, викладених в цьому договорі, а лізингоодержувач зобов`язується прийняти об`єкт лізингу, сплачувати лізингові платежі і виконувати інші зобов`язання, передбачені цим договором. Об`єктом лізингу за даним договором є транспортний засіб - вантажний сідловий тягач марки «Scania G450», державний реєстраційний номер НОМЕР_2 (номер кузова НОМЕР_3 ).

Відтак станом на момент ДТП власником зазначеного вище транспортного засобу було ТОВ «Сканія Кредіт Україна», а користувачем ТОВ «Мрія сервіс».

Таким чином внаслідок взаємодії двох джерел підвищеної небезпеки з вини ОСОБА_1 ТОВ «Сканія Кредіт Україна» як власнику потерпілого транспортного засобу була завдана майнова шкода.

22.09.2023 ТОВ «Сканія Кредіт Україна» звернулось до ПрАТ «УСК «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» з заявою про настання події (КАСКО) за участю застрахованого транспортного засобу вантажного сідлового тягача марки «Scania G450», державний реєстраційний номер НОМЕР_2 (номер кузова НОМЕР_3 ), лізингоодержувачем якого є ТОВ «Мрія Сервіс», та транспортного засобу марки «DAF FT CF 85.460», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , під керуванням водія ОСОБА_1 (а.с. 12).

26.09.2023 ПрАТ «УСК «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» прийняте рішення про виплату на користь ТОВ «Сканія Україна» (одержувач страхового відшкодування) суми страхового відшкодування у розмірі 198899,89 грн та 27.09.2023 указані кошти сплачені на рахунок ТОВ «Сканія Україна». Указане підтверджується страховим актом № 39 від 26.09.2023 та платіжною інструкцією № 3Р082767 від 27.09.2023 (а.с. 22, 27).

У подальшому указана сума страхового відшкодування частково сплачена Акціонерним товариством «СГ «ТАС» (приватне) як страховиком відповідача (156800 грн) та частково ОСОБА_1 (42099,89 грн) на користь ПрАТ «УСК «Княжа Вієнна Іншуранс Груп». Також відповідач сплатив на користь свого страховика за погодженням з останнім указану вище суму боргу з підстав неповідомлення страховика про настання страхового випадку. Такі обставини підтверджуються довідкою про відсутність боргу від 29.01.2024 та квитанціями від 22.12.2023 та від 26.01.2024.

Щодо обов`язку сплатити франшизу суд зазначає таке.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що згідно з п. 9.1 договору фінансового лізингу від № 89-02984 від 08.06.2023 з дати передачі/поставки лізингоодержувач визнає і приймає на себе всі ризики, пов`язані з пошкодженням, втратою або повною фактичною загибеллю, викраденням або передчасним зносом об`єкту лізингу або будь-якої його частини, незалежно від причин таких подій (за винятком звичайного зносу і амортизації об`єкту лізингу в процесі його експлуатації).

Крім цього, у випадку настання будь-якого зі страхових випадків, визначених у договорі страхування, якщо сума страхового відшкодування, отриманого від страхової компанії, є недостатньою для покриття всіх боргів, необхідних платежів та платіжних зобов`язань лізингоодержувача за цим договором, лізингоодержувач зобов`язаний сплатити лізингодавцю несплачену частину вартості об`єкту лізингу, а також всю заборгованість та необхідні платежі за цим договором (п. 9.3 договору фінансового лізингу від № 89-02984 від 08.06.2023).

Позивач зазначив, що сертифікатом застрахованого транспортного засобу № 02984/10 від 27.06.2023 визначено, зокрема, що франшиза визначається (% від страхової суми по ТЗ) при пошкодженні застрахованого ТЗ внаслідок будь-якого ризику в розмірі 1%. Станом на 20.09.2023, тобто на момент настання страхової події вартість застрахованого транспортного засобу становила 4128283 грн, а відтак розмір франшизи, який підлягав сплаті, складав 41282,83 грн.

На виконання зазначених вище умов договору фінансового лізингу від № 89-02984 від 08.06.2023 позивач сплатив на користь визначеної уповноваженої компанії лізингодавця ТОВ «Сканія Україна» франшизу у розмірі 4128283 грн, що підтверджується платіжним дорученням № 47 від 12.10.2023 (а.с. 26).

Так, ст. 1 Закону України «Про страхування» визначено, що франшиза це частина збитків, що не відшкодовується страховиком згідно з договором страхування та/або законодавством. При цьому страхова сума це грошова сума, в межах якої страховик відповідно до умов договору страхування та/або законодавства зобов`язаний провести страхову виплату в разі настання страхового випадку

Відтак для визначення розміру франшизи, який відповідно до зазначених вище положень закону не підлягав відшкодуванню ПрАТ «УСК «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» на користь ТОВ «Сканія Україна» (одержувач страхового відшкодування), необхідним є дослідити указані умови договору, що були узгоджені страховиком та страхувальником.

Разом з тим позивач договір страхування, укладений між ТОВ «Сканія Кредіт Україна» та ПрАТ «УСК «Княжа Вієнна Іншуранс Груп», суду не надав.

Натомість у сертифікаті застрахованого транспортного засобу № 02984/10 від 27.06.2023 дійсно визначено, що франшиза визначається у розмірі 1% від страхової суми по ЗТЗ. Однак у вказаному сертифікаті відсутні умови, за якими страхова сума по ЗТЗ складає вартість такого транспортного засобу на момент настання страхового випадку.

При цьому лист генерального директора ТОВ «Сканія Кредіт Україна» (а.с. 28), у якому вказано, що страхова сума визначається в розмірі дійсної вартості ТЗ, що відповідає сумі фінансування за договором фінансового лізингу, але не менше ринкової вартості, не є допустимим доказом на підтвердження указаних обставин. Відповідно до ч. 2 ст. 78 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Відтак конкретні умови відповідного договору, у даному випадку договору страхування, можуть встановлюватись лише при дослідженні такого договору. який, як вказав суд вище, стороною позивача наданий не був.

Крім цього, аналізуючи зазначені вище положення Закону України «Про страхування», можливо дійти висновку, що франшиза є частиною завданих збитків, а відтак розмір завданих збитків можливо встановити шляхом додавання розміру сплаченого страхового відшкодування та розміру несплаченої франшизи.

Відповідно до ч. 1-3 ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: 1) втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); 2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода). Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі.

Разом з тим позивач не надав суду жодні докази на підтвердження розміру завданих ТОВ «Сканія Кредіт Україна» збитків унаслідок механічного пошкодження при ДТП транспортного засобу вантажного сідлового тягача марки «Scania G450», державний реєстраційний номер НОМЕР_2 (номер кузова НОМЕР_3 ). В матеріалах справи відсутні докази того, що вартість відновлювального ремонту указаного транспортного засобу становить 240182,72 грн (198899 грн + 41282,83 грн) чи більше, що давало б підстави дійти висновку, що сума сплаченого страхового відшкодування у розмірі 198899 грн є недостатньою для відшкодування завданих ТОВ «Сканія Кредіт Україна» збитків.

Більше того обсяг відповідальності, який покладається на відповідача унаслідок завдання, зокрема шкоди майну потерпілого, визначений Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (далі за текстом Закон).

Відповідно до п. 22.1 ст. 22 Закону у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.

При цьому відшкодування шкоди власником транспортного засобу або винуватцем дорожньо-транспортної пригоди, відповідальність якої застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, можливе за умови, якщо у страховика не виник обов`язок з виплати страхового відшкодування, або розмір завданої шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика. В останньому випадку обсяг відповідальності страхувальника обмежений різницею між фактичним розміром завданої шкоди і сумою страхового відшкодування.

Отже, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої шкоди, суд на підставі ст. 1194 ЦК України постановляє стягнути з винної особи, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, на користь потерпілої особи різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Згідно зі ст. 1192 ЦК України з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов`язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі.

Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

За змістом ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Відповідно до ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відтак з урахуванням зазначених вище положень закону та обставин справи, як зазначив суд вище, для наявності підстав стягнення з відповідача на користь позивача франшизи у сумі 41282,83 грн необхідним є встановити, що така сума з урахуванням вже виплаченого страхового відшкодування не перевищує розмір завданих збитків, а також встановити, що така сума не могла бути стягнута зі страховика ТОВ «Сканія Кредіт Україна» за рахунок суми страхової суми, узгодженої у договорі страхування.

При цьому обов`язок позивача сплатити лізингодавцю несплачену частину вартості об`єкту лізингу, а також всю заборгованість та необхідні платежі за цим договором виникає лише у разі, якщо сума страхового відшкодування, отриманого від страхової компанії, є недостатньою для покриття всіх боргів, необхідних платежів та платіжних зобов`язань лізингоодержувача за цим договором.

Однак наявність таких обставин позивач належними, достатніми та допустимими доказами суду не довів.

Більше того погодження позивачем умов договору фінансового лізингу, що виходять за межі положень Закону України «Про страхування» та умов договору страхування, укладеного між ТОВ «Сканія Кредіт Україна» та ПрАТ «УСК «Княжа Вієнна Іншуранс Груп», узгоджується з загальним принципом цивільного законодавства свободи договору, однак не може обтяжувати обов`язок особи відшкодувати завдану шкоду за умови, що така особа не є стороною цього договору та не погоджувала такі умови.

За таких обставин суд дійшов висновку, що позивач не довів суду обов`язок відповідача зі сплати на користь позивача франшизи у розмірі 41282,83 грн, а відтак, дослідивши наявні у справі докази, оцінивши їх кожний окремо та взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд доходить висновку, що позов є необґрунтованим та задоволенню не підлягає.

Щодо розподілу судових витрат суд зазначає таке.

Відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Частина 1 ст. 141 ЦПК України визначає, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Так, при зверненні до суду з даним позовом позивач сплатив судовий збір у сумі 3028 грн, що підтверджується платіжною інструкцією кредитового переказу коштів № 34 від 06.08.2024 (а.с. 9). Відтак з урахуванням вказаних норм закону сплачений судовий збір слід покласти на позивача.

Також відповідно до ч. 8 ст. 141 ЦПК України, враховуючи, що відповідач у відзиві вказав про намір подати докази на підтвердження розміру судових витрат, які сплатив відповідач у зв`язку з розглядом цієї справи, протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, суд вважає за необхідне згідно зі ст. 246 ЦПК України призначити судове засідання для вирішення питання про судові витрати.

Керуючись ст. 4, 12, 13, 76-82, 89, 133, 141, 246, 258, 259, 263-265, 273, 354 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

У позові Товариства з обмеженою відповідальністю «Мрія Сервіс» до ОСОБА_1 про стягнення франшизи відмовити повністю.

Судові витрати у виді судового збору у сумі 3028 (три тисячі двадцять вісім) гривень покласти на позивача Товариство з обмеженою відповідальністю «Мрія Сервіс».

Призначити судове засідання для вирішення питання про розподіл понесених відповідачем ОСОБА_1 та пов`язаних з розглядом справи судових витрат на 10.12.2024 на 15 год. 00 хв. у залі судових засідань Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області за адресою: вул. Котляревського, буд. 34, м. Тернопіль.

Надати відповідачу ОСОБА_1 строк п`ять днів з дня ухвалення рішення суду для подання доказів щодо розміру понесених відповідачем судових витрат.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до Тернопільського апеляційного суду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Відомості про учасників справи:

Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Мрія Сервіс», місцезнаходження: вул. Міцкевича, буд. 12, м. Підгайці, Тернопільський район, Тернопільська область; ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України 38554271.

Відповідач: ОСОБА_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 ; реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_4 .

Представник відповідача: адвокат Гуцалюк Андрій Романович, місцезнаходження: бульвар Шевченка, буд. 23, м. Тернопіль.

СуддяІ. В. Марциновська

Повне судове рішення складене 02.12.2024.