г Інгулецький районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області
Справа № 197/461/24
Номер провадження 2/213/1759/24
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 грудня 2024 року м. Кривий Ріг

Інгулецький районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі: головуючого судді Нестеренка О.М., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін та без проведення судового засідання цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Сільськогоспорадського товариства з обмеженою відповідальністю «Зоряне» про стягнення заборгованості по орендній платі за користування земельною ділянкою, пені за несвоєчасну сплату орендної плати та трьох процентів річних за прострочення сплати орендної плати, -

ВСТАНОВИВ:

І. Стислий виклад позицій позивача та відповідача.

Позивач звернувся до суду із вказаним позовом, в якому просив суд стягнути з відповідача на свою користь грошові кошти в розмірі 106272,53 грн., які складаються: з суми орендної плати за користування земельною ділянкою, з урахуванням встановленого індексу інфляції за період з 01.01.2008 року по 26.04.2024 року, в розмірі 35813 грн. 29 коп.; пені за порушення зобов`язання щодо виплати орендної плати за період з 01.11.2007 року по 26.04.2024 року в розмірі 67596 грн. 95 коп.; трьох відсотків річних від простроченої суми за 17 повних років прострочення в розмірі 2862 грн. 29 коп.; також витрати, пов`язані з наданням правничої допомоги та сплачений судовий збір.

Позов обґрунтовано обставинами: ОСОБА_2 на підставі сертифікату на право на земельну частку (пай) серії № 0220205 належала земельна частка (пай) загальною площею 5,86 га., яка знаходиться на території Карпівської сільської ради Криворізького району Дніпропетровської області. 25.09.2002 року між ОСОБА_2 та Сільськогосподарським ТОВ «Зоряне» був укладений Договір оренди земельної частки (паю), згідно якого ОСОБА_2 передала, а Сільськогосподарське ТОВ «Зоряне» прийняло вказану земельну частку (пай) в оренду. Згідно пункту 2.2. та згідно додатку до вказаного Договору Сільськогосподарське ТОВ «Зоряне» за користування земельною часткою (паєм) зобов`язалося щороку, в період з 01 серпня по 01 листопада, сплачувати ОСОБА_2 орендну плату в натуральній формі, а саме - надавати їй 1500,00 кг. фуражного зерна, 500,00 кг. продовольчої пшениці та 150,00 кг. соняшнику. Згідно пункту 2.3. вказаного Договору він був укладений на п`ять років до 25.09.2007 року.

ІНФОРМАЦІЯ_1 громадянка ОСОБА_2 померла.

09.11.2022 року Широківським районним судом Дніпропетровської області було ухвалене рішення, за яким визнано за позивачем в порядку спадкування за заповітом право на земельну ділянку (пай) розміром 5,86 умовних кадастрових гектарів, яка розташована за адресою: Дніпропетровська область, Криворізький район, Карпівська сільська рада, яка належала ОСОБА_2 на підставі сертифікату на право на земельну частку (пай) серії № 0220205. Після набрання даним рішенням законної сили, а саме 10.12.2022 року, позивач став власником земельної частки (паю), яка належала померлій ОСОБА_2 , відповідно - її правонаступником.

Рішеннями Карпівської сільської ради Криворізького району Дніпропетровської області № 1036 від 08.05.2023 року та № 1037 від 08.05.2023 року, замість належної померлій ОСОБА_2 земельної частки (паю) загальною площею 5,86 га., позивачу були передані у власність розташовані за межами села Олександрія Криворізького району Дніпропетровської області земельні ділянки загальною площею 1,5961 га 3,7898 га.

Позивач вважає, що у виконання Договору оренди земельної частки (паю) від 25.09.2002 року, Сільськогосподарське ТОВ «Зоряне», незважаючи на те, що орендодавець ОСОБА_2 померла та на відсутність до 10.12.2022 року нового власника земельної частки (паю), було зобов`язане щороку, в період з 01 серпня по 01 листопада, сплачувати орендну плату.

Позиція відповідача

У встановлений в ухвалі про відкриття провадження строк від відповідача не надходило ні заперечень проти розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження, ні відзиву на позовну заяву.

ІІ. Заяви, клопотання. Інші процесуальні дії у справі.

08.05.2024 позовна заява надійшла до Широківського районного суду Дніпропетровської області.

09.05.2024 ухвалою вказаного суду позовну заяву було залишено без руху.

04.06.2024 ухвалою вказаного суду позов прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі. Розгляд справи призначено в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

На підставі розпорядження №1183 від 30.07.2024 та відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 08.08.2024, дана справа передана у провадження судді Інгулецького районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області Нестеренка О.М.

13.08.2024 ухвалою суду позов прийнято до розгляду та відкрито провадження за заявою, постановлено розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

Будь-яких заяв, клопотань від сторін до суду не надходило.

Зогляду на те, що справа розглядається у порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін та без проведення судового засідання, на підставі частини другої статті 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Відповідно до ч. 13 ст. 7 ЦПК України, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

ІІІ. Фактичні обставини, встановлені судом.

25.09.2002 між ОСОБА_2 (орендодавець) та Сільськогосподарським ТОВ «Зоряне» (орендарем) був укладений Договір оренди земельної частки (паю), згідно якого ОСОБА_2 передала, а Сільськогосподарське ТОВ «Зоряне» прийняло вказану земельну частку (пай) в оренду.

Згідно п.2.2. та згідно додатку до вказаного Договору Сільськогосподарське ТОВ «Зоряне» за користування земельною часткою (паєм) зобов`язалося щороку, в період з 01 серпня по 01 листопада, сплачувати громадянці ОСОБА_2 орендну плату в натуральній формі, а саме - надавати їй 1500,00 кг. фуражного зерна, 500,00 кг. продовольчої пшениці та 150,00 соняшнику.

Згідно п. 2.3. вказаного Договору він був укладений на п`ять років до ІНФОРМАЦІЯ_2 .

ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_2 померла, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 від 10.08.2018.

За позивачем в порядку спадкування за заповітом визнано право на земельну ділянку (пай) розміром 5,86 умовних кадастрових гектарів, яка розташована за адресою: Дніпропетровська область, Криворізький район, Карпівська сільська рада, яка належала ОСОБА_2 на підставі сертифікату на право на земельну частку (пай) серії №0220205, що підтверджується рішенням Широківського районного суду Дніпропетровської області від 09.11.2022 року, яке набрало законної сили 10.12.2022.

Рішеннями Карпівської сільської ради Криворізького району Дніпропетровської області №1036 від 08.05.2023 року та № 1037 від 08.05.2023 року, замість належної померлій ОСОБА_2 земельної частки (паю) загальною площею 5,86 га, позивачу були передані у власність розташовані за межами села Олександрія Криворізького району Дніпропетровської області земельна ділянка загальною площею 1,5961 га з кадастровим номером :17:001:0667 та земельна ділянка загальною площею 3,7898 га з кадастровим номером :17:001:0664.

Згідно з Постановою КМУ від 03.07.2003 року №1030 «Про встановлення рівня заставних цін на зерно» у 2003 році на момент смерті орендодавця ОСОБА_2 ціна фуражного зерна (згідно ДСТУ 3768:2019 - пшениці м`якої 4-го класу) складала 495,00 грн. за тонну, ціна продовольчої пшениці (згідно ДСТУ 3768:2019 - пшениці м`якої З-го класу) - 550,00 грн. за тонну, ціна насіння соняшнику - 700,00 грн. за тонну. Вартість зазначених в Договорі оренди земельної частки (паю) від 25.09.2002 року 1500,00 кг фуражного зерна складала 742 грн. 50 коп. (742,50 грн. = 495,00 грн. + 495,00 грн. : 2), 500,00 кг. продовольчої пшениці - 275,00 грн. (275,00 = 550,00 грн. : 2), 150,00 кг. насіння соняшнику - 105,00 грн. (105,00 грн. = 700,00 грн. Х 150,00 кг: 1000,00 кг).

Таким чином, на момент смерті орендодавця ОСОБА_2 розмір річної орендної плати в грошовому еквіваленті складав 1122 гривні 50 копійок (742,50 грн. + 275,00 грн. + 105,00 грн.). Відповідно - загальний розмір орендної плати за 2003 - 2007 роки (тобто за п`ять років) склав 5612 грн. 50 коп. (5612,50 грн. = 1122,50 грн. Х 5).

Після оформлення спадщини - 10.12.2022 року, позивач як правонаступник померлої ОСОБА_2 за Договором оренди земельної частки (паю) від 25.09.2002 року, звернувся до директора Сільськогосподарського ТОВ «Зоряне» ОСОБА_3 з проханням виплатити йому заборгованість по орендній платі за 2003 - 2007 роки. Вказане прохання директором ОСОБА_3 було проігнороване. Під час розмови з директором йому стало відомо, що з 2003 по 2007 роки Сільськогосподарське ТОВ «Зоряне» орендну плату за Договором оренди земельної частки (паю) від 25.09.2002 року у депозит нотаріуса не вносило.

Позивач посилається на Лист Міністерства юстиції України від 12.03.2012 №113-0-2-12/13.1, згідно якого, протягом 2003 - 2007 років, у виконання умов Договору оренди земельної частки (паю) від 25.09.2002 року, Сільськогосподарське ТОВ «Зоряне» мало внести у депозит нотаріуса грошові кошти в розмірі 5612 гривень 50 копійок.

Згідно з наданим Розрахунком заборгованості, позивач просить стягнути на свою користь грошові кошти в розмірі 106272,53 грн., які складаються: з суми орендної плати за користування земельною ділянкою, з урахуванням встановленого індексу інфляції за період з 01.01.2008 року по 26.04.2024 року, в розмірі 35813 грн. 29 коп.; пені за порушення зобов`язання щодо виплати орендної плати за період з 01.11.2007 року по 26.04.2024 року в розмірі 67596 грн. 95 коп.; трьох відсотків річних від простроченої суми за 17 повних років прострочення в розмірі 2862 грн. 29 коп.; також витрати, пов`язані з наданням правничої допомоги у розмірі 20000 грн. та сплачений судовий збір у розмірі 1211,20 грн.

IV. Норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування.

Згідно зі статтею 2 Закону України «Про оренду землі» відносини, пов`язані з орендою землі регулюються Земельним кодексом України, Цивільним кодексом України, Законом України «Про оренду землі», іншими законами України та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до них, а також договором оренди землі.

Відповідно до статті 13 Закону України «Про оренду землі» договір оренди землі - це договір за яким орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства.

Статтею 21 Закону України «Про оренду землі» передбачено, що орендна плата за землю - це платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою. Розмір, умови і строки внесення орендної плати за землю встановлюються за згодою сторін у договорі оренди (крім строків внесення орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності, які встановлюються відповідно до Податкового кодексу України. Обчислення розміру орендної плати за землю здійснюється з урахуванням індексів інфляції, якщо інше не передбачено договором оренди.

У відповідності до статті 22 Закону України «Про оренду землі» орендна плата справляється у грошовій формі. За згодою сторін розрахунки щодо орендної плати за землю можуть здійснюватися у натуральній формі. Розрахунок у натуральній формі має відповідати грошовому еквіваленту вартості товарів за ринковими цінами на дату внесення орендної плати.

Водночас Закон України «Про оренду землі» в редакції, що діяла на момент виникнення договірних відносин між ОСОБА_2 (25.09.2002) та відповідачем, не передбачав грошовий еквівалент для розрахунку у натуральній формі.

Частина 1 статті 148-1 Земельного Кодексу України передбачає, що до особи, яка набула право власності на земельну ділянку, що перебуває у користуванні іншої особи, з моменту переходу права власності на земельну ділянку переходять права та обов`язки попереднього власника земельної ділянки за чинними договорами оренди, суперфіцію, емфітевзису, земельного сервітуту щодо такої земельної ділянки.

Відповідно до статті 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Згідно статті 526 Цивільного кодексу України зобов`язання повинні виконуватися належним чином відповідно до вимог договору та вимог Цивільного кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до частини 1 статті 530 Цивільного кодексу України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно з частиною першою статті 537 ЦК України боржник має право виконати свій обов`язок шляхом внесення належних з нього кредиторові грошей або цінних паперів у депозит нотаріуса, нотаріальної контори, зокрема, в разі відсутності кредитора або уповноваженої ним особи у місці виконання зобов`язання.

Частиною другою цієї ж статті передбачено, що нотаріус повідомляє кредитора у порядку, встановленому законом, про внесення боргу в депозит.

Підпунктом 2.1 пункту 2 глави 21 розділу II Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5, передбачено, що унесення особою грошових сум у депозит нотаріуса проводиться будь-яким шляхом внесення переказу готівки через банки або безготівковим перерахуванням сум з рахунку особи на окремий поточний рахунок приватного нотаріуса тощо. Для зберігання грошових сум, прийнятих у депозит державними нотаріальними конторами, в органах державного казначейства відкриваються відповідні рахунки для обліку депозитних сум.

Згідно Листа Міністерства юстиції України від 12.03.2012 №113-0-2-12/13.1, у випадку смерті орендодавця для належного виконання зобов`язань орендар має право внести грошові суми в депозит нотаріуса для подальшої їх передачі спадкоємцям такого кредитора-орендодавця.

Згідно ч.3 ст.549 ЦК України пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Частина 1 статті 624 ЦК України передбачає, якщо за порушення зобов`язання встановлено неустойку, то вона підлягає стягненню у повному розмірі, незалежно від відшкодування збитків.

Частини 1,2 статті 625 ЦК України передбачають, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

V. Висновки суду та мотиви прийнятого рішення.

Відповідно до ч. 1, 2ст. 77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи (ст. 79 ЦПК України).

Частинами 1, 3статі 89 ЦПК України визначено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Відповідно до ч.ч. 1,5 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Згідно з ч.ч. 1,2,8 ст. 83 ЦПК України сторони та інші учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду. Позивач, особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб, повинні подати докази разом з поданням позовної заяви. Докази, не подані у встановлений законом або судом строк, до розгляду судом не приймаються, крім випадку, коли особа, яка їх подає, обґрунтувала неможливість їх подання у вказаний строк з причин, що не залежали від неї.

Судом встановлено, що правовідносини ОСОБА_2 орендодавця та відповідача Сільськогосподарського ТОВ «Зоряне», опосередковувались договором оренди землі від 15.09.2002, укладеним на п`ять років до 25.09.2007.

Серед можливих трьох форм орендної плати (грошової, натуральної та відробіткової), сторони передбачили натуральну у розмірі: фуражне зерно 1500кг, продовольча пшениця 500кг, соняшник 150кг.

Ні договір оренди землі, ні Закон України «Про оренду землі» в редакції, що діяла на момент виникнення договірних відносин між ОСОБА_2 та відповідачем(25.09.2002), не передбачав грошовий еквівалент для розрахунку у натуральній формі.

Після смерті ОСОБА_2 04.06.2003 і до 25.09.2007 орендна плата за користування земельною ділянкою не справлялась.

В цьому контексті важливо наголосити, що за загальним правилом, відповідно до ч. 1 ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Зазначений нижче системний аналіз є важливим для визначення підставності та обґрунтованості настання правових наслідків у разі порушення зобов`язання.

Категорія «належності» розкривається у наступних статтях 527, 530, 532 ЦК України.

Так, зобов`язання має виконуватись належними сторонами, у встановлений у зобов`язанні строк та у встановленому у зобов`язанні місці.

Відповідно до ч. 1 ст. 527 ЦК України, обов`язком боржника є виконання свого обов`язку, а обов`язком кредитора є прийняття виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту.

Відповідно до ст. 532 ЦК України, якщо місце виконання зобов`язання не встановлено у договорі, виконання провадиться, зокрема, за зобов`язанням про передання товару (майна), що виникає на підставі інших правочинів, - за місцем виготовлення або зберігання товару (майна), якщо це місце було відоме кредиторові на момент виникнення зобов`язання.

Суд вважає, що якщо за договором оренди землі передбачалась саме натуральна форма орендної плати, грошовий еквівалент якої не застосовувався, то і зобов`язання мало виконуватись шляхом відвантаження продукції в рахунок орендної плати, а відтак і місце виконання зобов`язання має визначатись за місцем виготовлення або зберігання товару (майна).

Щодо способу виконання зобов`язання внесенням боргу в депозит нотаріуса, нотаріальної контори або на рахунок ескроу, передбаченого ст. 537 ЦК України, суд зауважує, що виконання боржником свого обов`язку у такий спосіб є його правом, а не обов`язком.

Обґрунтованою є неможливість здійснення оплати орендної плати за умов відсутності інформації про власника земельної ділянки в період з 2003 по 2022.

Крім того, обов`язок нового власника земельної ділянки повідомити у встановленому законом порядку землекористувача про набуття ним права власності на земельну ділянку передбачений ч. 3 ст. 148-1 Земельного кодексу України.

Так, особа, яка набула право власності на земельну ділянку, протягом одного місяця з дня набуття права власності на неї зобов`язана повідомити про це її користувачів із зазначенням: кадастрового номера (за наявності), місця розташування та площі земельної ділянки; найменування (для юридичних осіб), прізвища, ім`я, по батькові (для фізичних осіб) нового власника; місця проживання (знаходження) нового власника, його поштової адреси; платіжних реквізитів (у разі, якщо законом або договором передбачена плата за користування земельною ділянкою у грошовій формі). Повідомлення надсилається користувачу земельної ділянки рекомендованим листом з повідомленням про вручення або вручається йому особисто під розписку.

Доказів на підтвердження виконання цього обов`язку позивачем суду не надано.

З огляду на зазначене, не вбачається за можливе достовірно встановити неналежність виконання зобов`язання відповідачем.

Тому посилання позивача на порушення відповідачем договірних зобов`язань та як наслідок застосування відповідних наслідків (пені) є безпідставним, позовні вимоги в цій частині задоволенню не підлягають.

В даному випадку прострочення зобов`язання не відбулося, тому підстави для нарахування інфляції та трьох процентів річних від простроченої суми відсутні.

Суд також враховує, що 08.05.2023 Рішеннями Карпівської сільської ради Криворізького району Дніпропетровської області №1036 та № 1037 замість належної померлій ОСОБА_4 земельної частки (паю) загальною площею 5,86 га, позивачу були передані у власність розташовані за межами села Олександрія Криворізького району Дніпропетровської області земельна ділянка загальною площею 1,5961 га та земельна ділянка загальною площею 3,7898 га.

Вказане свідчить про те, що земельна частка (пай) загальною площею 5,86 га, яка була об`єктом договору оренди землі втратила свої технічні характеристики, а виділення її в натурі (на місцевості) є неможливим.

Водночас суд враховує, що з моменту смерті орендодавця і до ІНФОРМАЦІЯ_2 , фактичним землекористувачем залишався відповідач.

Обов`язок землекористувача своєчасно сплачувати орендну плату встановлений статтею 96 Земельного кодексу України.

Надавши правову оцінку натуральній формі орендної плати в контексті визначення недоведеності неналежності виконання зобов`язання, суд зазначає, що стягненню підлягає сума у розмірі 5612,50 грн як грошовий еквівалент орендної плати за 2003-2007 роки.

Це пояснюється тим, що обов`язок землекористувача щодо сплати орендних платежів правонаступнику за своєю правовою природою є позадоговірним. Цей обов`язок ґрунтується на положеннях закону.

В цьому випадку суд керується положеннями ч. 3 чт. 5 ЦК України, відповідно до якої якщо цивільні відносини виникли раніше і регулювалися актом цивільного законодавства, який втратив чинність, новий акт цивільного законодавства застосовується до прав та обов`язків, що виникли з моменту набрання ним чинності.

Тож, враховуючи, що ст. 22 ЗУ «Про оренду землі» в редакції, що діяла на момент виникнення права вимоги правонаступника за виконанням зобов`язання (10.12.2022), передбачала грошовий еквівалент натуральної форми орендної плати, суд вважає можливим задовольнити позов в частині стягнення суми орендної плати у розмірі 5612,50 грн.

Виходячи із встановлених фактичних обставин справи, вимог чинного законодавства, оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність та взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню.

Щодо розподілу судових витрат між сторонами.

Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Понесення позивачем судових витрат у вигляді судового збору в розмірі 1211,20 гривень підтверджується квитанцією від 30.04.2024 року.

Враховуючи те, що позовні вимоги задоволено частково на суму 5612,50 гривень, стягненню з відповідача на користь позивача підлягають понесені останнім судові витрати у вигляді судового збору в розмірі 60,56 грн., що пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Так, позов заявлено на суму 106272,53 грн., а задоволено 5612,50 грн., тобто на 5 % (5612,50 грн. х 100 % /106272,53 = 5 % ). За таких обставин з відповідача на користь позивача слід стягнути 60,56 грн. судового збору (1211,20 х 5 %/100%).

Відповідно до ч. 2 ст. 141 ЦПК України, інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

З огляду на те, що позов задоволено частково, суд приходить до висновку, що з відповідача належить стягнути понесені позивачем витрати на правничу правову допомогу у розмірі 1000,00 грн (20000,00 х5%/100%).

Керуючись статтями 3-5, 12, 13, 76-81, 83, 89, 141, 178 ч. 8, 259, 263-265, 268, 273, 274, 279, 354 ЦПК України, -

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю «Зоряне» про стягнення заборгованості по орендній платі за користування земельною ділянкою, пені за несвоєчасну сплату орендної плати та трьох процентів річних за прострочення сплати орендної плати задовольнити частково.

Стягнути з Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю «Зоряне» на користь ОСОБА_1 суму орендної плати за користування земельною ділянкою в період з 2003 по 2007 роки за Договором оренди земельної частки (паю) від 25.09.2002 року у сумі 5612 (п`ять тисяч шістсот дванадцять) грн. 50 коп.

В задоволенні іншої частини позовних вимог відмовити.

Стягнути з Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю «Зоряне» на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 60 (шістдесят) грн 56 коп.

Стягнути з Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю «Зоряне» на користь ОСОБА_1 витрати на правничу допомогу у розмірі 1000 (одну тисячу) грн. 00 коп.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено 17 грудня 2024 року.

Відомості про сторін:

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідач: Сільськогосподарське товариство з обмежено відповідальністю «Зоряне», , місцезнаходження: 53723, Дніпропетровська область, с. Олександрія, вул. Єсеніна, 51.

Суддя О.М. Нестеренко