Справа № 183/317/22
№ 2-п/183/51/24

У Х В А Л А
12 грудня 2024 року м. Самар
Новомосковський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі головуючого судді Парфьонова Д. О., за участі: секретаря судового засідання Моісєєва К. А., представника позивача ОСОБА_1 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду, заяву ОСОБА_2 про перегляд заочного рішення у цивільній справі № 183/317/22 за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про усунення перешкод в здійсненні права власності шляхом вселення,
ухваленим 18 листопада 2022 року заочним рішенням Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області позов ОСОБА_3 задоволено повністю.
11 листопада 2024 року ОСОБА_2 звернувся до суду з заявою про перегляд заочного рішення. В обґрунтування заяви вказує, що він є власником 4/9 (16/36) частки домоволодіння, яке знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , став власником 26/36 (13/18) часток домоволодіння із розрахунку. В той самий час ОСОБА_3 успадкувала 10/36 (5/18) часток домоволодіння. Є незрозумілими та необґрунтованими твердження ОСОБА_3 стосовно того, що вона є власницею 1/2 частки домоволодіння. В матеріалах цивільної справи відсутні документи, які підтверджували, що її частка складає 1/2 спірного домоволодіння. В той самий час, відповідач був позбавлений можливості надати суду докази відносно того, що він є власником 13/18 або 26/36 часток спірного домоволодіння. Він неодноразово звертався до ОСОБА_3 з пропозиціями припинення її частки як незначної у спірному домоволодінні. З 2016 року по теперішній час питання щодо припинення права на частку нерухомого майна ОСОБА_3 за вимогою ОСОБА_2 , як іншого співвласника та в подальшому визнання за мною права власності на частку нерухомого майна - залишається невирішеним. Відповідно до ухвали Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 27 січня 2022 року про відкриття провадження у справі суд ухвалив розгляд цивільної справи в порядку загального позовного провадження. Ухвалою Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 15 вересня 2022 року суд закрив підготовче провадження у цивільній справі та призначив справу до судового розгляду по суті у відкритому судовому засіданні з повідомленням учасників справи на 27 жовтня 2022 року. 18 листопада 2022 року Новомосковським міськрайонним судом Дніпропетровської області було винесено заочне рішення у цивільній справі № 183/317/22. 30 жовтня 2024 року при спробі вселення представника по довіреності від імені ОСОБА_3 йому стало відомо про вищевказане заочне рішення Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 18 листопада 2022 року. 04 листопада 2024 року він через представника звернувся до Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області з метою ознайомлення з вищевказаним рішенням суду у цивільній справі № 183/317/22.
Відповідач указує, що після ознайомлення дізнався, що йому направлялись три судові повістки та заочне рішення суду, проте ним такі не отримані. Враховуючи неотримання ухвала суду про відкриття провадження у справі, копії позовної заяви, судових повісток він не мав можливості з`явитись в судове засідання та повідомити суд про причину неявки, був позбавлений можливості надати суду докази та навести свої заперечення проти позовних вимог позивача. Вказує про воєнний стан в Україні, те, що є особою похилого віку. Зауважує на реалізацію принципу змагальності сторін у цивільному процесі. Доводить суд до відома, що позивач ні особисто, ні через свого представника не зверталась до нього з метою досудового вирішення спору. Пропозицій, заяв чи звернень від ОСОБА_3 , засобами поштового або іншого зв`язку з метою досудового врегулювання питання її вселення ним не отримувалися. ОСОБА_3 не надано доказів того, що вона намагалась врегулювати даний спір у досудовому порядку.
Зазначає, що він був позбавлений свого законного права на захист своїх цивільних прав та інтересів в суді під час вирішення цієї цивільної справи та не мав можливості подати відзив на позовну заяву, не був належним чином повідомлений про розгляд вищевикладеної справи, не мав можливість спростувати твердження позивача у справі, та викласти суду свої докази і твердження, а також через неможливість надання доказів, які могли вплинути на рішення суду.
Разом з заявою про перегляд подав заяву про поновлення строку на подачу заяви.
Постановленою суддею ухвалою від 13 листопада 2024 року поновлено пропущений строк на подання заяви про перегляд, прийнято заяву до розгляду та призначено судове засідання.
22 листопада 2024 року представником відповідача подано заяву про відкладення розгляду справи.
Постановленою судом ухвалою від 25 листопада 2024 року, з огляду на позицію та окреме клопотання представника позивача про відкладення розгляду справи через неотримання копії заяви про перегляд, розгляд заяви відкладено.
10 грудня 2024 року представником відповідача подано суду заяву про відкладення розгляду справи 12 грудня 2024 року через перебування представника відповідача у складі ЗС України, похилий вік відповідача та про розгляд клопотання про зупинення провадження у справі у його відсутність.
11 грудня 2024 року судом отримано клопотання представника відповідача про зупинення провадження у справі.
12 грудня 2024 року позивачем подано заперечення на заяву про перегляд судового рішення. У запереченнях позивач зазначає, що у січні 2022 року ОСОБА_2 стало відомо про те, що вона звернулася до Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області з позовною заявою про усунення перешкод в здійсненні права власності шляхом вселення. 20 січня 2022 року вона зі своїм представником, ОСОБА_1 , приїхала до ОСОБА_2 на АДРЕСА_1 , щоб повідомити йому про звернення до суду. Копію позовної заяви позивач поклала у хвіртку і спостерігала за відповідачем. Через деякий час відповідач, вийшов з дому, взяв вкладену позовну заяву, прочитав та порвав. Потім відповідач вибіг із залізним прутом, а його дружина та невістка з дерев`яними палицями, погрожували позивачам фізичними ушкодженнями. У подальшому відповідача відвідувала представник позивача зі свідками до 01 листопада 2024 року. Протягом 2019 2021 років представник позивача неодноразово приходила до будинку АДРЕСА_1 зі свідками, щоб вирішити питання вселення мирним шляхом. Відповідач із своїми рідними погрожував представнику та намагався застосувати фізичне насильство.
Незважаючи на те, що позивач є власником 1/2 частини спадкового житлового будинку, виділеного їй в користування судовим рішенням, вона не має вільного доступу до власності, позбавлена можливості виконати рішення суду та необхідні переобладнання, не може користуватися належним їй майном. Не може нормально вселитися, оскільки ОСОБА_2 поселив у спадковий будинок свого рідного сина, ОСОБА_4 , який користується повністю спадковим житловим будинком, у тому числі і виділеною позивачеві в натурі частиною. 10 жовтня 2024 року державним виконавцем при примусовому виконанні про вселення ОСОБА_3 у будинок АДРЕСА_1 виконано рішення в присутності боржника. Претензій від ОСОБА_2 не було. Виконавець запросила майстра, який поміняв замок на вхідних дверях. 10 жовтня 2024 року вселена представник позивача. Коли представник приїхала через 8 днів, 18 жовтня 2024 року, то ОСОБА_2 у будинок її не впустив. Виніс копію позовної заяви до суду, яку зареєстрував у суді 17 жовтня 2024 року, поміняв замок на вхідних дверях і звільняти частину будинку не збирається.
Вказує, що ОСОБА_2 звернувся до суду для того, щоб не дати позивачеві можливості виконати переобладнання в будинку згідно з рішенням суду. Наголошує, що коли вона звернулася у 2012 році до суду за визнанням за нею права на 1/4 частину спадкового майна, то ОСОБА_2 за 10 років судових засідань жодного разу не з`явився до суду. 30 жовтня 2024 року представник позивача знову поїхала в Новомосковськ на АДРЕСА_1 . ОСОБА_2 у будинок її не впустив. Поліцейським, яких викликала представник відповів, що у будинку ніхто чужий жити не буде, доки він живий, хоча живе у своєму будинку через 25 метрів від спадкового.
Постановленою судом ухвалою від 12 грудня 2024 року у задоволенні клопотання представника ОСОБА_2 , адвоката Сівацького А. М., про зупинення провадження у справі відмовлено.
Постановленою судом ухвалою від 12 грудня 2024 року відмовлено в задоволенні клопотання представника позивача про виклик та допит свідків ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 для підтвердження обставин обізнаності відповідача про наявність заочного рішення.
В судове засідання 12 грудня 2024 року представник відповідача не з`явився. Про дату, час та місце судового розгляду справи повідомлений належним чином, про що свідчить подання ним заяви від 11 грудня 2024 року, відомості про доставку повідомлення до електронного кабінету.
Представник позивача підтримала вимоги позову, вказала про те, що відповідачеві було відомо про розгляд справи, відомо про наявність заочного рішення та задоволення позову судом. Відповідач свідомо ухилявся від отримання судових повісток, вчиняв перешкоди як у допуску позивача до житлового приміщення, так і в отриманні ним копії заочного рішення.
Відповідно до п. 2 ч. 3 ст. 223 ЦПК України якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі повторної неявки в судове засідання учасника справи (його представника), крім відповідача, незалежно від причин неявки.
Згідно з ч. 1 ст. 287 ЦПК України заява про перегляд заочного рішення розглядається в судовому засіданні. Неявка осіб, належним чином повідомлених про дату, час і місце засідання, не перешкоджає розгляду заяви.
За таких обставин, неявка відповідача та його представника не перешкоджає розгляду заяви.
Заслухавши пояснення представника позивача, розглянувши доводи заяви про перегляд заочного рішення, заперечень та перевіривши доводи сторін матеріалами справи у обсязі, необхідному для вирішення заяви, суд висновує таке.
З відповіді виконавчого комітету Новомосковської міської ради встановлено, що адресою місця реєстрації відповідача є: АДРЕСА_1 /а.с.19/.
Постановленою Новомосковським міськрайонним судом Дніпропетровської області ухвалою від 27 січня 2022 року прийнято до розгляду позовну заяву та відкрите провадження у справі, призначено розгляд справи у порядку загального позовного провадження, призначене підготовче засідання на 24 лютого 2022 року. Встановлено, зокрема, відповідачеві строк на подання відзиву /а.с.20/.
24 лютого 2022 року підготовче засідання знято з розгляду через тимчасову непрацездатність судді. Розгляд справи призначено на 31 березня 2022 року, про що відповідачеві направлено повістку.
16 березня 2022 року до суду повернулось рекомендоване повідомлення та конверт, направлений відповідачеві за адресою: АДРЕСА_1 , з вкладенням у виді ухвали суду про відкриття провадження, копією позовної заяви з додатками з відміткою пошти про підстави повернення: «адресат відсутній за вказаною адресою» /а.с.23/.
В підготовче засідання 31 березня 2022 року сторони не з`явилися. Розгляд справи відкладено на 25 травня 2022 року /а.с.26/.
19 квітня 2022 року до суду повернуто конверт з повісткою на 31 березня 2022 року, направлений відповідачеві за адресою: АДРЕСА_1 , з відміткою пошти про підстави повернення: «за закінченням терміну зберігання» /а.с.28/.
14 травня 2022 року судом отримано рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення, згідно з яким судова повістка про виклик відповідача на 25 травня 2022 року вручена ОСОБА_2 15 травня 2022 року /а.с.29/.
В підготовче засідання 25 травня 2022 року сторони не з`явилися. Розгляд справи відкладено на 30 червня 2022 року /а.с.31/.
17 червня 2022 року до суду повернуто конверт з повісткою на 30 червня 2022 року, направлений відповідачу за адресою: АДРЕСА_1 , з відміткою пошти про підстави повернення: «за закінченням терміну зберігання» /а.с.33/.
В підготовче засідання 30 червня 2022 року сторони не з`явилися. Розгляд справи відкладено на 15 вересня 2022 року /а.с.31/.
Постановленою судом ухвалою від 15 вересня 2022 року закрите підготовче засідання у справі та призначено її до судового розгляду по суті на 27 жовтня 2022 року. Ухвалу постановлено у відсутність відповідача, який в підготовче засідання не з`явився.
27 жовтня 2022 року розгляд справи відкладено на 17 листопада 2022 року /а.с.50/. Про дату, час та місце судового розгляду справи відповідачеві направлено повістку /а.с.51/.
В судовому засіданні 17 листопада 2022 року постановлено проводити заочний розгляд у справі. Оголошено перерву в розгляді справи до 18 листопада 2022 року.
Ухваленим 18 листопада 2022 року заочним рішенням Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області позов ОСОБА_3 задоволено повністю. Усунуто з боку ОСОБА_2 перешкоди у праві користування житловим приміщенням ОСОБА_3 , шляхом вселення ОСОБА_3 в належну їй на праві власності 5/18 частину житлового будинку літ. А в житловому будинку АДРЕСА_1 , яка складається з: приміщення 1-6+1-7 (10,2кв.м.+7,0 кв.м.) житлова кімната; 1-3 (5,3 кв.м.) - житлова кімната, сіни 1-2 (9,3 кв.м.); ганок; козирок; вбиральня літ.З; зливна яма - №2; літнього душу літ. Л; колодязя № 1; хвіртки № 3; воріт №4; огорожі №5; огорожі №6; огорожі №7; огорожі № 8; замощення №9; сарай літ.Ж. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 судові витрати по сплаті судового збору в сумі 992 гривні 40 копійок.
На підставі вимог ст. 288 ЦПК України заочне рішення підлягає скасуванню, якщо судом буде встановлено, що відповідач не з`явився в судове засідання та (або) не повідомив про причини неявки, а також не подав відзив на позовну заяву з поважних причин, і докази, на які він посилається, мають істотне значення для правильного вирішення справи.
За п. 2 ч. 7 ст. 128 ЦПК України у разі ненадання учасниками справи інформації щодо їх адреси судова повістка фізичним особам, які не мають статусу підприємців надсилається за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку.
Відповідно до ч. 1-4, 9 ст. 130 ЦПК України у випадку відсутності в адресата офіційної електронної адреси судові повістки, адресовані фізичним особам, вручаються їм під розписку, а юридичним особам - відповідній службовій особі, яка розписується про одержання повістки. Розписка про одержання судової повістки з поміткою про дату вручення в той самий день особами, які її вручали, повертається до суду. Якщо особу, якій адресовано судову повістку, не виявлено в місці проживання, повістку під розписку вручають будь-кому з повнолітніх членів сім`ї, які проживають разом з нею. У такому випадку особа, якій адресовано повістку, вважається належним чином повідомленою про час, дату і місце судового засідання, вчинення іншої процесуальної дії. У разі відсутності адресата (будь-кого з повнолітніх членів його сім`ї) особа, яка доставляє судову повістку, негайно повертає її до суду з поміткою про причини невручення. У разі відмови адресата одержати судову повістку особа, яка її доставляє, робить відповідну помітку на повістці і повертає її до суду. Особа, яка відмовилася одержати судову повістку, вважається повідомленою.
Водночас, судом установлено, що відповідача належним чином повідомлено про підготовче засідання, призначене на 14 травня 2022 року /а.с.29/, про що свідчить його розпис у поштовому повідомленні, внаслідок чого є помилковими твердження відповідача про поважність причин його неявки та необізнаність про наявність справи у провадженні суду.
Вищевказане свідчить про належне повідомлення відповідача про розгляд справи, обізнаність відповідача про наявність такої справи в суді. Відповідач своїм правом на ознайомлення зі справою, подання відзиву на позовну заяву чи будь-яких доказів не скористався. Отже, доводи відповідача щодо необізнаності відповідача про розгляд справи суд не приймає до уваги, оскільки такі спростовуються наявними в матеріалах справи доказами і саме цими доводами спростовується твердження відповідача про поважність причин неподання відзиву.
Більш того, відповідно до п. 4 ч. 2, ч. 7 ст. 285 ЦПК України у заяві про перегляд заочного рішення повинно бути зазначено посилання на докази, якими відповідач обґрунтовує свої заперечення проти вимог позивача. До заяви про перегляд заочного рішення додаються докази, на які посилається відповідач.
Так, в обґрунтування заяви про перегляд заочного рішення відповідач посилається фактично на те, що його частка у праві власності є більшою, ніж указує позивач, та що позивачем не подано доказів на підтвердження її вимог щодо досудового врегулювання спору, створення ним перешкод у праві власності позивача.
Однак, на докази, не досліджені судом, які-б мали істотне значення для правильного вирішення справи відповідач не посилається та їх не надає, про їх істотність не вказує. Після призначення заяви про перегляд заочного рішення до розгляду, жодних доказів на підтвердження своїх заперечень щодо позовних вимог, які б могли бути підставою для висновку про неповноту судового розгляду, проведеного в заочному порядку, необхідність скасування заочного рішення для повного, всебічного та об`єктивного розгляду справи відповідач на надав. Самі лише посилання відповідача на те, що його частка у праві спільної власності є більшою, ніж указує позивач і відповідачем не надано доказів не є істотними, за умови того, що предметом спору є усунення перешкод у праві власності шляхом вселення, а підставами в тому числі, є наявність судових рішень, якими за позивачем визнано право. Інших доказів, які б вказували на неповноту судового розгляду під час постановлення заочного рішення відповідач не зазначає та про існування таких не вказує. Звернення до суду відповідача після заочного рішення з позовом про припинення права позивача на частку (про що представник указує у заяві про зупинення провадження) не є підставою для перегляду заочного рішення. Також відсутність посилання на конкретні докази перешкоджає суду оцінити їх істотність для судового розгляду.
Таким чином, суд приходить висновку, що відповідачем не доведено поважність причин не з`явлення в судове засідання та не подання відзиву на позовну заяву, а докази, на які посилається відповідач не мають істотного значення для правильного вирішення справи, що є підставою для залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.
На підставі викладеного, керуючись ст. 260, 287-288 ЦПК України,
заяву ОСОБА_2 про перегляд заочного рішення у цивільній справі № 183/317/22 за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про усунення перешкод в здійсненні права власності шляхом вселення залишити без задоволення.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та оскарженню в апеляційному порядку не підлягає.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Ухвала суду в повному обсязі складена і підписана 16 грудня 2024 року.

Суддя Д. О. Парфьонов