УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 грудня 2024 року м. Харків

Орджонікідзевський районний суд м. Харкова у складі головуючої судді Паляничко Д.Г. одноособово, дослідивши позовну заяву ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ( АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 ) про визнання права власності,

ВСТАНОВИВ:

26 листопада 2024 року ОСОБА_1 (надалі за текстом ОСОБА_1 /позивач) звернувся до Орджонікідзевського районного суду м. Харкова з позовною заявою до ОСОБА_2 (надалі за текстом ОСОБА_2 /відповідач), предметом якої є: визнання укладеним договору дарування ОСОБА_3 належної йому частки квартири АДРЕСА_3 на користь ОСОБА_4 ;

визнання права власності ОСОБА_1 частки квартири АДРЕСА_3 , в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_4 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_3 , що належала їй на праві власності у спільному майні подружжя;

визнання права власності ОСОБА_1 на частки квартири АДРЕСА_3 , в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_4 померлої ІНФОРМАЦІЯ_3 , що належала їй на підставі договору дарування, укладеного з ОСОБА_3 .

В обґрунтування позову зазначив, що ІНФОРМАЦІЯ_4 померла мати позивача ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , що підтверджується свідоцтвом про смерть виданим Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по м. Харкову реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції 15.10.2013, серії НОМЕР_3 (актовий запис № 13674).

Мати позивача перебувала у шлюбі з громадянином ОСОБА_3 , що є батьком відповідача. Спільних дітей подружжя за період перебування у шлюбі не мало.

20.07.1994 між подружжям шлюб було розірвано, на підтвердження чого мається свідоцтво про розірвання шлюбу серії НОМЕР_4 , видане Відділом реєстрації актів громадянського стану Орджонікідзевського райвиконкому м. Харкова (актовий запис №520). Під час шлюбу ними була придбана двокімнатна квартира АДРЕСА_4 . В 1984 році за рахунок спільних коштів було сплачено повну вартість

За місяць до розірвання шлюбу між подружжям було досягнуто домовленості щодо укладення правочину, за яким ОСОБА_3 належну йому в квартирі АДРЕСА_5 відчужує на користь своєї дружини ОСОБА_4 , на підтвердження чого свідчить довідка начальника ЖЕК-37 Виконавчого комітету Харківської міської ради народних депутатів від 23.06.1994 № 250.

Відповідно до проекту свідоцтва про право власності від 16.09.1994 року, складеному державним нотаріусом Четвертої Харківської державної нотаріальної контори Матюшенко Н.Ю., між колишнім подружжям було визначено частку кожного з них в спільному майні, придбаного ними під час зареєстрованого шлюбу. Так, громадянам ОСОБА_3 та ОСОБА_4 належать по половині квартири АДРЕСА_3 .

Також, відповідно до проекту договору дарування від 16.09.1994, складеному державним нотаріусом Четвертої Харківської державної нотаріальної контори Матюшенко Н.Ю., що був підписаний колишнім подружжям, але з невідомих позивачу причин не засвідчений та не зареєстрований державним нотаріусом, ОСОБА_3 виявив бажання подарувати ОСОБА_4 належну йому 1/2 частку квартири АДРЕСА_3 . Однак, з причин невідомих позивачу, вказані вище правочини не були укладені колишнім подружжям.

Рішенням Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 26.07.2000 року по справі №2-1639 за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_3 про визнання останнього таким, що втратив право на житлову площу в квартирі АДРЕСА_6 позовні вимоги задоволено. ІНФОРМАЦІЯ_6 ОСОБА_3 помер.

Після смерті ОСОБА_3 . Четвертою Харківською державною нотаріальною конторою заведено спадкову справу №380/2002. Так, із заявою до нотаріальної контори звернувся відповідач ОСОБА_2 , якою прийняв спадщину та отримав у власність на підставі свідоцтва про право власності на спадщину за законом після смерті батька - ОСОБА_3 - легковий автомобіль марки МЗМА Москвич 408, випуску 1966 року.

ОСОБА_4 до Четвертої Харківської державної нотаріальної контори зверталася через свого представника з заявою, в який виявила бажання отримати свідоцтво про право власності на майно, яке придбане у період зареєстрованого шлюбу, а саме: квартира та садова ділянка. Однак ОСОБА_4 юридично не оформила своє право на часту у спільному майні подружжя на квартиру АДРЕСА_6 та за життя не отримала свідоцтво про право власності на спадкове майно, що є спільним майном подружжя.

ІНФОРМАЦІЯ_3 померла мати позивача - ОСОБА_4 , після смерті якої за заявою позивача 12.03.2014 Четвертою Харківською державною нотаріальною конторою було відкрито спадкову справу № 196/2014, що підтверджується Витягом про реєстрацію в Спадковому реєстрі № 36855139.

02.10.2024 позивач отримав від Козелько Т.М., державного нотаріуса Четвертої Харківської міської державної нотаріальної контори, за результатами розгляду його заяви про видачу свідоцтва про право на спадщину після смерті своєї матері, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_8 , яка на день своєї смерті була зареєстрована за адресою: АДРЕСА_7 , постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії.

Так, як зазначено в даній постанові, ОСОБА_1 було надано правовстановлюючі документи на майно, а саме на квартиру АДРЕСА_6 . Згідно правовстановлюючих документів (довідка житлово- експлуатаційної контори № 37 по обслуговуванню житлових будинків ЖБК Орджонікідзевського району № 250 від 23.06.1994) та довідки КП «ХМБТІ» від 13.05.2024 № 1146537, вищезазначена квартира перебуває у власності та зареєстрована за гр. ОСОБА_5 (колшпній чоловік спадкодавці). ОСОБА_6 помер ІНФОРМАЦІЯ_9 , спадкова справа № 380/2002 була заведена у Четвертій Харківській державній нотаріальній конторі. Згідно відповіді Харківського обласного державного нотаріального архіву від 25.09.2024 за вих. № 1919/01-20 після смерті ОСОБА_6 , спадкоємцем всього спадкового майна є його син, ОСОБА_7 . Також, у матеріалах спадкової справи міститься заява ОСОБА_4 про те, то частина спадкового майна, а саме вищезазначена квартира та невідома земельна ділянка, є спільним майном подружжя та були придбані у період зареєстрованого щлюбу. В подальшому жодних дій по виділу своєї частки та за отриманням свідоцтва про право виділу своєї частки та за отриманням свідоцтва про право власності або постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії ОСОБА_4 до нотаріальної контори не зверталась

Відповідно до протоколу автоматичного розподілу справ між суддями від 26.11.2024, справа № 644/10339/24 визначена на розгляд судді Паляничко Д.Г.

Ухвалою Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 29.11.2024 позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 було залишено без руху та надано строк для усунення недоліків, який не може перевищувати десяти днів з дня отримання даної ухвали.

09.12.2024 надійшла заява від представника ОСОБА_1 , адвоката Крициної Юляї Олександрівни, яка діє на підставі ордеру серії АХ № 1213140 від 14.10.2024, про усунення недоліків, зазначених в ухвалі Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 29.11.2024, та долучено необхідні докази, а саме додатки до позовної заяви та квитанція про сплату судового збору ID: 9290-9389-4856-7363 від 07.12.2024.

Позовну заяву подано з додержанням вимог, передбачених статтями 175 і 177 ЦПК України, підстав для залишення позовної заяви без руху, повернення заяви чи відмови у відкритті провадження, передбачених статтями 185, 186 ЦПК України, судом не встановлено.

Справа підлягає розгляду в місцевому загальному суді у порядку цивільного судочинства на підставі ст. 19 ЦПК (предметна юрисдикція) та ст. 23 ЦПК України (інстанційна юрисдикція).

Згідно ч.1 ст. 30 ЦПК України позови, що виникають із приводу нерухомого майна, пред`являються за місцезнаходженням майна або основної його частини. Якщо пов`язані між собою позовні вимоги пред`явлені одночасно щодо декількох об`єктів нерухомого майна, спір розглядається за місцезнаходженням об`єкта, вартість якого є найвищою.

Вимоги заявлено щодо об`єкту нерухомого майна квартира АДРЕСА_6 , яка належить до територіальної юрисдикції Орджонікідзевського районного суду м. Харкова.

Суд дійшов висновку про можливість прийняття позовної заяви до розгляду та відкриття провадження у справі.

Згідно з ч. 1, 2 ст. 2 УПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі.

За змістом ч.1 ст.11 ЦПК України суд визначає в межах, встановлених цим Кодексом, порядок здійснення провадження у справі відповідно до принципу пропорційності, враховуючи: завдання цивільного судочинства; забезпечення розумного балансу між приватними й публічними інтересами; особливості предмета спору; ціну позову; складність справи; значення розгляду справи для сторін, час, необхідний для вчинення тих чи інших дій, розмір судових витрат, пов`язаних із відповідними процесуальними діями, тощо.

Цивільне судочинство, відповідно до ч. 2-6 ст. 19 ЦПК України, здійснюється за правилами, передбаченими цим кодексом, в порядку наказного, позовного (загального або спрощеного) та окремого провадження.

За приписами частини четвертої ст.19 ЦПК України спрощене позовне провадження призначене для розгляду: 1) малозначних справ; 2) справ, що виникають з трудових відносин; 3) справ про надання судом дозволу на тимчасовий виїзд дитини за межі України тому з батьків, хто проживає окремо від дитини, у якого відсутня заборгованість зі сплати аліментів та якому відмовлено другим із батьків у наданні нотаріально посвідченої згоди на такий виїзд; 4) справи незначної складності та інших справ, для яких пріоритетним є швидке вирішення справи.

Відповідно до п. 3 ст. 274 ЦПК України, при вирішенні питання про розгляд справи в порядку спрощеного або загального позовного провадження суд враховує: 1) ціну позову; 2) значення справи для сторін; 3) обраний позивачем спосіб захисту; 4) категорію та складність справи; 5) обсяг та характер доказів у справі, в тому числі чи потрібно у справі призначати експертизу, викликати свідків тощо; 6) кількість сторін та інших учасників справи; 7) чи становить розгляд справи значний суспільний інтерес; 8) думку сторін щодо необхідності розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження.

З урахуванням вказаного вище, суд вважає, що вказана справа не може бути визнана малозначною та розглянута в порядку спрощеного позовного провадження.

На підставі викладеного, суд дійшов висновку про розгляд справи в порядку загального провадження, отже, керуючись ст. 2, 11, 19, 43, 44, 49, 83, 90-93, 128, 183, 187, 189-193, 196, 199, 257, 272, 353-355 ЦПК України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Прийняти до розгляду позовну заяву ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ( АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 ) про визнання права власності та відкрити провадження по цивільній справі.

Призначити розгляд справи за правилами загального позовного провадження.

Призначити підготовче судове засідання на 28 січня 2025 року об 11 год 00 хв в залі судових засідань приміщення Орджонікідзевського районного суду м. Харкова, за адресою: м. Харків, проспект Архітектора Альошина, 7.

Встановити відповідачу строк для надіслання (надання) до суду відзиву на позовну заяву, який має відповідати вимогам ст. 178 ЦПК України, і всіх доказів, які можливо доставити до суду, що підтверджують заперечення проти позову протягом п`ятнадцяти днів з дня отримання копії цієї ухвали.

Зобов`язати відповідача одночасно із надісланням (наданням) відзиву до суду надіслати (надати) копії такого відзиву та доданих до нього документів представнику позивача та надати суду підтвердження направлення відзиву останньому (ч. 4 ст.178 ЦПК України).

У разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами (ч. 8 ст. 178 ЦПК України).

Позивач має право у строк протягом п`яти днів з дня отримання відзиву подати відповідь на нього, яка має відповідати вимогам, встановленим ст. 179 ЦПК України.

До відповіді на відзив слід додати докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються пояснення, аргументи і міркування щодо наведених відповідачем у відзиві заперечень і мотиви їх визнання або відхилення, якщо такі докази не надані позивачем чи відповідачем та документи, що підтверджують надіслання (надання) відповіді на відзив і доданих до неї доказів відповідачу.

Відповідач протягом п`яти днів з дня отримання відповіді на відзив має право подати заперечення щодо нього, які мають відповідати вимогам, встановленим ст. 180 ЦПК України.

До заперечень слід додати докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються пояснення, аргументи і міркування щодо наведених позивачем у відповіді на відзив заперечень і мотиви їх визнання або відхилення, якщо такі докази не надані позивачем чи відповідачем та документи, що підтверджують надіслання (надання) відповіді на відзив і доданих до неї доказів позивачу.

Повідомити відповідача, що у випадку визнання позову у строк, встановлений судом для надання відзиву він може надіслати до суду заяву про визнання позовних вимог.

Повідомити відповідача про те, що, відповідно до ч. 1 ст. 193 ЦПК України, у строк для подання відзиву він має право пред`явити зустрічний позов.

Попередити учасників справи про недопустимість зловживання процесуальними правами шляхом подання завідомо безпідставного позову, позову за відсутності предмета спору або у спорі, який має очевидно штучний характер; умисного неповідомлення про осіб, які мають бути залучені до участі у справі, тощо.

Копію цієї ухвали надіслати учасникам справи.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Учасники справи можуть отримати інформацію щодо справи на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет за веб-адресою сторінки: http://og.hr.court.gov.ua /sud2029/.

Суддя Д.Г. Паляничко