Справа №489/3753/20
Провадження №2/489/27/24
УХВАЛА

04 грудня 2024 м. Миколаїв

Ленінський районний суд міста Миколаєва у складі:

головуючого судді Румянцевої Н.О.,

із секретарем судових засідань Ставратій Я.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Миколаєві заяву представниці позивача ОСОБА_1 адвокатки Бєлової Родіки Володимирівни про скасування заходів забезпечення позову вжитих по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 про припинення права на частку у спільному майні, визнання права власності на 49/200 частки житлового будинку з виплатою грошової компенсації

встановив.

В провадженні Ленінського районного суду м. Миколаєва перебуває цивільна справа № 489/3753/20 (провадження № 2/489/27/24) за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 про припинення права на частку у спільному майні, визнання права власності на 49/200 частки житлового будинку з виплатою грошової компенсації.

04 грудня 2024 від представниці позивача надійшла заява про скасування заходів забезпечення позову, вжитих ухвалою суду від 17.08.2020 по цивільній справі № 489/3753/20. Зазначає, існують підстави для скасування заходів забезпечення позову, оскільки між сторонами укладено мирову угоду по справі.

Сторони у судове засідання не з`явилися по невідомим суду причинам. Про дату, час та місце судового розгляду були повідомлені належним чином. Причини неявки суду не повідомили.

Суд ухвалив, провести розгляд справи за відсутності сторін.

Згідно вимог ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов до наступного.

Судом встановлено, що 12 серпня 2020 року до суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про припинення права на частку у спільному майні, визнання права власності на 49/200 частки житлового будинку з виплатою грошової компенсації.

13 серпня 2020 року від представника позивача надійшла заява про застосування заходів забезпечення позову шляхом: накладення арешту на 49/200 часток у праві спільної часткової власності на житловий будинок з прилеглими до нього господарськими та побутовими будівлями і спорудами, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 ; заборони вчинення будь-яких дій щодо державної реєстрації (перереєстрації) права власності на нерухоме майно, що належить ОСОБА_2 , а саме на 49/200 часток у праві спільної часткової власності на житловий будинок з прилеглими до нього господарськими та побутовими будівлями і спорудами, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 ; заборони відчуження 49/200 часток у праві спільної часткової власності на житловий будинок з прилеглими до нього господарськими та побутовими будівлями і спорудами, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 з внесенням у відповідний реєстр відомостей про накладення арешту.

Ухвалою суду від 17.08.2020, накладено арешт на 49/200 частки житлового будинку з господарськими будівлями і спорудами АДРЕСА_2 , які належать на праві приватної спільної часткової власності ОСОБА_2 на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 23.12.2019 року виданого приватним нотаріусом Миколаївського міського нотаріального округу Філіпенко В.В., зареєстрованого в реєстрі за № 864.

Заборонено державним реєстраторам прав на нерухоме майно та органам Державної реєстрації прав вчиняти будь-які реєстраційні дії щодо 49/200 частки житлового будинку з господарськими будівлями і спорудами АДРЕСА_2 , які належать на праві приватної спільної часткової власності ОСОБА_2 на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 23.12.2019 року виданого приватним нотаріусом Миколаївського міського нотаріального округу Філіпенко В.В., зареєстрованого в реєстрі за № 864.

В задоволенні заяви про заборону відчуження в будь-який спосіб 49/200 частки житлового будинку з господарськими будівлями і спорудами АДРЕСА_2 - відмовлено.

Ухвалою суду від 04.12.2024 затверджено мирову угоду по справі № 489/3753/20.

Представниця позивача зазначає, що існують підстави для скасування заходів забезпечення позову, оскільки між сторонами укладено мирову угоду по справі.

Забезпечення позову в цивільному процесі є одним з інститутів цивільного процесу, що сприяє реалізації конституційних прав завдання цивільного судочинства, яким, згідно зі статтею 3 ЦПК України, є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Регламентації інституту забезпечення позову в цивільному процесуальному праві присвячені статті 149-159 ЦПК України.

Забезпечення позову по суті - це тимчасове обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних із ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника). Зазначені обмеження встановлює суд в ухвалі, вони діють до заміни судом виду забезпечення позову або скасування заходів забезпечення позову (стаття 154 ЦПК України).

Забезпечення позову є процесуальним засобом, спрямованим на запобігання можливим порушенням майнових прав чи охоронюваних законом інтересів юридичної або фізичної особи, що полягає у вжитті заходів, за допомогою яких у подальшому гарантується виконання судових рішень, прийнятих за результатами розгляду спору.

Порядок та підстави скасування заходів забезпечення позову встановлено статтею 158 ЦПК України, частинами першою, четвертою, дев`ятою якої передбачено, що суд може скасувати заходи забезпечення позову з власної ініціативи або за вмотивованим клопотанням учасника справи. За результатами розгляду клопотання про скасування заходів забезпечення позову, вжитих судом, постановляється ухвала. У випадку залишення позову без розгляду, закриття провадження у справі або у випадку ухвалення рішення щодо повної відмови у задоволенні позову суд у відповідному судовому рішенні зазначає про скасування заходів забезпечення позову.

Отже, забезпечувальні заходи застосовуються та скасовуються судом шляхом ухвалення процесуального рішення - ухвали.

Наслідком скасування заходів забезпечення позову є зняття всіх обмежень, встановлених забезпеченням позову.

Враховуючи, що забезпечення позову застосовується як гарантія задоволення законних вимог позивача, суд не повинен скасовувати вжиті заходи до виконання рішення або зміни способу його виконання, за винятком випадків, коли потреба у забезпеченні позову з тих чи інших причин відпала або змінились певні обставини, що спричинили застосування заходів забезпечення позову, або забезпечення позову перешкоджає належному виконанню судового рішення.

Отже, ухвала суду про вжиття заходів забезпечення позову зумовлює конкретні обмеження щодо вчинення певних дій чи, навпаки, обов`язок вчинити дії учасниками справи або третіми особами, що мають строковий характер та діють до моменту скасування таких заходів судом, який їх вжив, чи судом вищої інстанції у разі скасування ухвали про вжиття спірних заходів забезпечення за їх безпідставністю.

Відповідно до п.10 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» №9 від 22 грудня 2006 року заходи забезпечення позову мають тимчасовий характер і діють до виконання рішення суду, яким закінчується розгляд справи по суті. Зважаючи на це, суд при задоволенні позову не вправі скасовувати вжиті заходи до виконання рішення або зміни способу його виконання, за винятком випадків, коли потреба в забезпеченні позову з тих чи інших причин відпала або змінились обставини, що зумовили його застосування.

Відповідно до ч.7, 8 ст.158 ЦПК України у разі ухвалення судом рішення про задоволення позову заходи забезпечення позову продовжують діяти протягом дев`яноста днів з дня набрання вказаним рішенням законної сили або можуть бути скасовані за вмотивованим клопотанням учасника справи. Якщо протягом вказаного строку за заявою позивача (стягувача) буде відкрито виконавче провадження, вказані заходи забезпечення позову діють до повного виконання судового рішення.

Вирішуючи питання щодо наявності підстав для скасування заходів забезпечення позову, суд враховує, що позов, в межах якого вживались заходи забезпечення, розглянуто по суті, між сторонами затверджено мирову угоду, а отже необхідність у застосуванні заходу забезпечення позову відпала.

За вказаних обставин, проаналізувавши клопотання про скасування заходів забезпечення позову, вивчивши матеріали цивільної справи, суд вважає, що заходи забезпечення позову, вжиті ухвалою Ленінського районного суду м. Миколаєва від 17.08.2020 у справі № 489/3753/20 (провадження № 2/489/27/24) у вигляді накладення арешту, підлягають скасуванню.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст. 158 ЦПК України, суд

ухвалив:

заяву представниці позивача ОСОБА_1 адвокатки Бєлової Родіки Володимирівни про скасування заходів забезпечення позову вжитих по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 про припинення права на частку у спільному майні, визнання права власності на 49/200 частки житлового будинку з виплатою грошової компенсації задовольнити.

Скасувати арешт, накладений на 49/200 частки житлового будинку з господарськими будівлями і спорудами АДРЕСА_2 , які належать на праві приватної спільної часткової власності ОСОБА_2 на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 23.12.2019 року виданого приватним нотаріусом Миколаївського міського нотаріального округу Філіпенко В.В., зареєстрованого в реєстрі за № 864.

Скасувати заборону державним реєстраторам прав на нерухоме майно та органам Державної реєстрації прав вчиняти будь-які реєстраційні дії щодо 49/200 частки житлового будинку з господарськими будівлями і спорудами АДРЕСА_2 , які належать на праві приватної спільної часткової власності ОСОБА_2 на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 23.12.2019 року виданого приватним нотаріусом Миколаївського міського нотаріального округу Філіпенко В.В., зареєстрованого в реєстрі за № 864.

Ухвала набирає законної сили після її підписання та може бути оскаржена протягом п`ятнадцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому ухвали суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.

Апеляційні скарги подаються учасниками справи в порядку статті 355 ЦПК України безпосередньо до Миколаївського апеляційного суду.

З інформацією щодо тексту судового рішення учасники справи можуть ознайомитися за веб-адресою Єдиного державного реєстру судових рішень: http://www.reyestr.court.gov.ua або за веб-адресою Судової влади України: https://court.gov.ua/fair/.

Повний текст судового рішення складено «04» грудня 2024.

Суддя Н.О. Рум`янцева