Справа № 462/6605/24 Головуючий у 1 інстанції: Ліуш А.І.
Провадження № 22-ц/811/3004/24 Доповідач в 2-й інстанції: Шеремета Н. О.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 грудня 2024 року Львівський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого: Шеремети Н.О.

суддів: Ванівського О.М., Цяцяка Р.П.

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи в місті Львові цивільну справу за апеляційною скаргою представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 на ухвалу Залізничного районного суду м. Львова від 26 вересня 2024 року,-

ВСТАНОВИВ:

у серпні 2024 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Територіальної громади міста Львова в особі Львівської міської ради, ОСОБА_3 , про встановлення факту родинних відносин, встановлення факту постійного проживання, визнання права власності.

Ухвалою Залізничного районного суду м. Львова від 26 вересня 2024 року позовну заяву ОСОБА_1 до Територіальної громади міста Львова в особі Львівської міської ради, ОСОБА_3 , про встановлення факту родинних відносин, встановлення факту постійного проживання, визнання права власності - визнано неподаною та повернуто позивачу.

Ухвалу суду оскаржив представник ОСОБА_1 - ОСОБА_2 ,в апеляційній скарзі покликається на те, що ухвала суду є незаконною та необґрунтованою, постановлена з неправильним застосуванням норм матеріального права та порушенням норм процесуального права, з неповним з`ясуванням обставин, що мають значення для справи, з невідповідністю висновків суду обставинам справи.

Апелянт стверджує, що позовні вимоги складаються з двох вимог немайнового характеру та однієї вимоги майнового характеру, а судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому подана позовна заява до суду, у відсотковому співвідношенні до ціни позову або у фіксованому розмірі. Зазначає, що позивачем заявлено майнову вимогу про визнання права власності на 1/2 частку квартири АДРЕСА_1 , відтак розмір судового збору розраховується саме від вартості частки спірного майна, що становить 377 200 грн., однак суд першої інстанції визначив розмір судового збору за позовну вимогу майнового характеру, виходячи з вартості всієї квартири, що призвело до встановлення неправильного розміру судового збору та безпідставного залишення позовної заяви без руху. Вказує, що оскільки позовна заява подана в електронній формі, то на підставі ч. 3 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» застосовується коефіцієнт 0.8 для пониження відповідного розміру ставки судового збору», що не враховано судом першої інстанції. Крім того, суд першої інстанції не врахував коштів, сплачених попередньо в межах заявлених позовних вимог.

Ухвалою Львівського апеляційного суду від 02 жовтня 2024 року про відкриття апеляційного провадження цивільну справу за апеляційною скаргою представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 на ухвалу Залізничного районного суду м. Львова від 26 вересня 2024 року ухвалено розглядати без повідомлення учасників справи відповідно до ч. 2 ст. 369 ЦПК України.

Розгляд апеляційної скарги представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 на ухвалу Залізничного районного суду м. Львова від 26 вересня 2024 року призначено на 16 год. 00 хв. 02 грудня 2024 року в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи.

Частиною 4 ст. 268 ЦПК України передбачено, що у разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення.

Відповідно до ч. 5 ст. 268 ЦПК України датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Оскільки текст постанови складено 12 грудня 2024 року, то незважаючи на те, що розгляд справи призначено на 02 грудня 2024 року, датою ухвалення постанови є саме 12 грудня 2024 року.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обгрунтованість ухвали суду в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає до часткового задоволення з огляду на таке.

Відповідно до ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Згідно зі ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Повертаючи позовну заяву ОСОБА_1 , суд першої інстанції виходив з того, що позивач не усунула недоліки позовної заяви, зазначених в ухвалі судді Залізничного районного суду від 23 серпня 2024 року про залишення позовної заяви без руху, а саме, не сплатила судовий збір за подання позову в повному обсязі, що є підставою для повернення позовної заяви позивачу.

Колегія суддів не погоджується з такими висновками суду з огляду на таке.

Відповідно до ч. 4 ст. 177 ЦПК України до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Згідно з ч. 1 ст. 185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Частиною 2 ст. 185 ЦПК України передбачено, що в ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху. Якщо ухвала про залишення позовної заяви без руху постановляється з підстави несплати судового збору у встановленому законом розмірі, суд в такій ухвалі повинен зазначити точну суму судового збору, яку необхідно сплатити (доплатити).

Отже, закон вимагає зазначити в ухвалі про залишення позовної заяви без руху точну суму судового збору, яку необхідно сплатити, у разі несплати позивачем судового збору, або сплати судового збору не у встановленому законом розмірі, а у меншому розмірі, тобто у разі недоплати.

Відповідно до ч. 3 ст. 185 ЦПК України якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені статтями 175 і 177 цього Кодексу, сплатить суму судового збору, позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду. Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Як вбачається зі змісту позовної заяви, з врахуванням заяви про усунення недоліків позовної заяви, звертаючись з позовними вимогами, ОСОБА_1 просила:

-встановити факт родинних відносин між ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_2 , а саме, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , є донькою ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ;

-встановити факт постійного проживання ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на час відкриття спадщини;

-визнати право власності ОСОБА_1 на 1/2 частку квартири АДРЕСА_1 , загальною площею 46.10 кв.м., яка належала ОСОБА_4 , в порядку спадкування.

До позовної заяви додано квитанцію 4344-5240-3543-7735 від 16 серпня 2024 року, якою підтверджується сплата судового збору в розмірі 1938.00 грн. (а.с. 7).

Ухвалою судді Залізничного районного суду м. Львова від 23 серпня 2024 року позовну заяву ОСОБА_1 залишено без руху, оскільки така подана без додержання вимог, передбачених ст.ст. 175-177 ЦПК України, надавши позивачу строк п`ять днів з дня отримання копії даної ухвали, для виправлення недоліків позовної заяви, а саме: надання оцінки майна, що проведена суб`єктом оціночної діяльності-суб`єктом господарювання, квартири АДРЕСА_1 ; надання квитанції про сплату судового збору за вимоги майнового характеру, з врахуванням вартості квартири АДРЕСА_1 ; зазначення частки в спірній квартирі, на яку позивач просить визнати право власності в пункті 4 прохальної частини позовної заяви.

Довідкою про доставку електронного документа підтверджується, що копія ухвали судді Залізничного районного суду м. Львова від 23 серпня 2024 року про залишення позовної заяви без руху доставлена до електронного кабінету представника ОСОБА_3 - ОСОБА_2 24 серпня 2024 року.

27 серпня 2024 року представник ОСОБА_1 - ОСОБА_2 подав заяву про усунення недоліків позовної заяви, виконавши вимоги ухвали судді Залізничного районного суду м. Львова від 23 серпня 2024 року про залишення позовної заяви без руху в частині зазначення частки в спірній квартирі, на яку позивач просить визнати право власності, шляхом викладення пункту 4 прохальної частини позовної заяви в новій редакції.

Крім того, до поданої представником позивача заяви про усунення недоліків позовної заяви додано довідку суб`єкта оціночної діяльності ПП «Мідас Фінанс Груп» на підтвердження вартості спірної квартири та квитанцію про сплату судового збору.

Згідно з довідкою суб`єкта оціночної діяльності ПП «Мідас Фінанс Груп» від 26 серпня 2024 року оціночна вартість квартири АДРЕСА_1 , загальною площею 46.10 кв.м., становить 754400 грн.

Квитанцією № 3127-1972-2362-4747 від 27 серпня 2024 року підтверджується, що ОСОБА_1 сплатила судовий збір за подання позову в розмірі 2013.68 грн.

Ухвалою судді Залізничного районного суду м. Львова від 03 вересня 2024 року позовну заяву ОСОБА_1 залишено без руху, надавши позивачу строк п`ять днів з дня отримання копії даної ухвали для виправлення недоліків позовної заяви, а саме, сплату судового збору за вимогу майнового характеру про визнання права власності на квартиру в розмірі 7544 грн.

Довідкою про доставку електронного документа підтверджується, що копія ухвали судді Залізничного районного суду м. Львова від 03 вересня 2024 року про залишення позовної заяви без руху доставлена до електронного кабінету представника ОСОБА_3 - ОСОБА_2 04 вересня 2024 року.

Ухвалою Залізничного районного суду м. Львова від 26 вересня 2024 року позовну заяву ОСОБА_1 визнано неподаною та повернуто позивачу.

Зі змісту позовної заяви вбачається, що позивачем пред`явлено дві вимоги немайнового характеру та одну вимогу майнового характеру.

Правові засади справляння судового збору, платників, об`єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору визначаються Законом України «Про судовий збір».

Відповідно до п.п. 2 п. 1 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» за подання до суду позовної вимоги немайнового характеру, яка подана фізичною особою, ставка судового збору встановлюється в розмірі 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Відповідно до п.п.1 п. 1 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» за подання до суду позовної заяви майнового характеру, яка подана фізичною особою або фізичною особою-підприємцем, ставка судового збору встановлюється в розмірі 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Відповідно до ч. 3 ст. 6 Закону України «Про судовий збір» від 08.07.2011 року за №3674-VI (в редакції чинній на момент подання позовної заяви) за подання позовної заяви, що має одночасно майновий і немайновий характер, судовий збір сплачується за ставками, встановленими для позовних заяв майнового та немайнового характеру. У разі коли в позовній заяві об`єднано дві і більше вимог немайнового характеру, судовий збір сплачується за кожну вимогу немайнового характеру.

Частиною 3 статті 4 Закону України «Про судовий збір» передбачено, що при поданні до суду процесуальних документів, передбачених частиною другою цієї статті, в електронній формі - застосовується коефіцієнт 0,8 для пониження відповідного розміру ставки судового збору.

З матеріалів справи вбачається, що позовна заява подана в електронному виді через електронний кабінет в підсистемі «Електронний суд» Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи, відтак сума судового збору за подання позовних вимог підлягає сплаті із застосуванням коефіцієнту 0.8 для пониження відповідного розміру ставки судового збору.

Залишаючи позовну заяву ОСОБА_1 без руху в ухвалі судді Залізничного районного суду м. Львова від 23 серпня 2024 року, суд першої інстанції визначив суму судового збору, що підлягає сплаті за заявлену вимогу майнового характеру, в розмірі 7544 грн., виходячи з 1 % від загальної вартості квартири АДРЕСА_1 .

При цьому, судом не застосовано коефіцієнту 0.8 для пониження відповідного розміру ставки судового збору та не враховано раніше сплачений позивачем судовий збір за заявлену вимогу майнового характеру в розмірі 2013.68 грн.

Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 176 ЦПК України ціна позову у позовах про визнання права власності на майно або його витребування визначається вартістю майна.

Аналіз змісту позовної заяви свідчить про те, що ОСОБА_1 просить визнати за нею право власності на 1/2 частку квартири АДРЕСА_1 , загальною площею 46.10 кв.м. в порядку спадкування, будь-яких вимог щодо іншої частини квартири позивачем не заявлено.

Визначаючи розмір судового збору, що підлягає сплаті за подання позовної вимоги майнового характеру, суд першої інстанції не врахував, що позивач просить визнати за нею право власності лише на 1/2 частку спірної квартири, а не на всю квартиру, тому, на думку колегії суддів, висновок суду першої інстанції про необхідність сплати судового збору, виходячи із загальної вартості всього майна в розмірі 754400 грн., при заявлені позовної вимоги про визнання права власності лише на 1/2 частку цього майна, не відповідає вимогам закону.

Враховуючи те, що зазначення точної суми судового збору, яку необхідно сплатити за подання позовної заяви є прямим обов`язком суду, встановленим ч. 2 ст. 185 ЦПК України, а в ухвалі судді Залізничного районного суду м. Львова від 23 серпня 2024 року про залишення позовної заяви без руху, невиконання позивачем вимог якої стало підставою для повернення позовної заяви, зазначено суму судового збору за подання позовної вимоги майнового характеру, що не відповідає 1 % від ціни позову, беручи до уваги, що при визначені суми судового збору не застосовано коефіцієнту 0.8 для пониження відповідного розміру ставки судового збору та не враховано раніше сплачений позивачем судовий збір за заявлену вимогу майнового характеру в розмірі 2013.68 грн., колегія суддів приходить висновку про незаконність ухвали суду про визнання позовної заяви неподаною та повернення її позивачу.

Відповідно до п. 6 ч.1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати ухвалу, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції..

Керуючись ст.ст. 367, 368, п. 6 ч. 1 ст. 374, ст.ст. 379, 381-384 ЦПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 - задовольнити частково.

Ухвалу Залізничного районного суду м. Львова від 26 вересня 2024 року- скасувати та направити справу до суду першої інстанції для вирішення питання про відкриття провадження у справі.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складення постанови.

Постанова складена 12.12.2024 року.

Головуючий: Н.О. Шеремета

Судді: О.М. Ванівський

Р.П. Цяцяк