Справа № 158/3182/24
Провадження № 2/0158/841/24
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

/ЗАОЧНЕ/

16 грудня 2024 року м. Ківерці

Ківерцівський районний суд Волинської області в складі:

головуючого судді Костюкевича О.К.

секретаря - Хмілевської І.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Ківерці в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про припинення стягнення аліментів, стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини, стягнення додаткових витрат на дитину, -

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 звернулася в суд з позовом до ОСОБА_2 про припинення стягнення аліментів, стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини, стягнення додаткових витрат на дитину.

Позивач свої вимоги обґрунтовує тим, що вона з відповідачем перебувала у зареєстрованому шлюбі який рішенням суду було розірвано. Від шлюбу у них народився син ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Рішенням Ківерцівського районного суду Волинської області від 28 березня 2023 року: визначено місце проживання дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , разом з матір`ю - ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 ; стягувати з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання малолітнього сина - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку (доходу), щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня пред`явлення позову до суду - 11.08.2022 і до досягнення дитиною повноліття; у задоволенні зустрічного позву ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини відмовлено.

Постановою Волинського апеляційного суду від 22 серпня 2023 року рішення Ківерцівського районного суду Волинської області від 28 березня 2023 року в частині задоволення позовних вимог первісного позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини та відмови у задоволення зустрічного позову ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини та розподілу судових витрат скасовано та ухвалено в цій частині нове рішення. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/4 всіх видів її заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня пред`явлення позову до суду 15.09.2022 і до досягнення дитиною повноліття.

Вказує, що 24.08.2024 син - ОСОБА_3 виявив бажання надалі проживати із матір`ю ОСОБА_1 , тому відповідач ОСОБА_2 привіз сина з речами до позивача додому за адресою: АДРЕСА_1 .

В даний час син проживає із позивачкою та її матір`ю за вищевказаною адресою, має окрему кімнату, забезпечений усім необхідним для його розвитку та навчання. Також, син вступив до відокремленого структурного підрозділу «Технічний фаховий коледж Луцького національного технічного університету», навчається на денній формі навчання та потребує додаткових витрат пов`язаних із навчанням.

В даний час батько з сином не спілкується, коштів на утримання дитини не надає. Відповідач не звертався із заявою до виконавчої служби, щодо припинення стягнення аліментів із позивачки в його користь. Крім того, вважає, що з відповідача підлягають стягненню в її користь аліменти на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_4 , оскільки останній проживає разом із матір`ю.

На підставі наведеного просить суд:

Припинити стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 , аліментів на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , які були призначенні рішенням Волинського апеляційного суду від 22 серпня 2023 року (справа №158/1645/22), а саме: з 23.08.2024 року.

Стягувати з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в твердій грошовій сумі в розмірі 4000 гривень щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 24.08.2024 і до досягнення дитиною повноліття.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 додаткові витрати на дитину ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 5 225 гривень.

Стягнути з відповідача судові витрати по справі.

Ухвалою судді Ківерцівського районного суду Волинської області від 14.10.2024 відкрито загальне позовне провадження у даній справі та призначено підготовче засідання.

Ухвалою Ківерцівського районного суду Волинської області віл 29.11.2024 закрито підготовче провадження у даній справі та призначено судовий розгляд по суті.

Позивач ОСОБА_1 та її представник у судове засідання не з`явилися, подано до суду заяву про розгляд справи без їх участі, заявлені вимоги підтримують та просить їх задовольнити, не заперечують щодо ухвалення заочного рішення.

Відповідач ОСОБА_2 у судове засідання не з`явилася, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, причини неявки суду не відомі. Відзиву на позовну заяву до суду подано не було.

Суд вважає, що, оскільки судочинство здійснюється на засадах змагальності і неявкою до суду незалежно від причин відповідач фактично відмовився надавати докази на захист своїх прав у суді, в зв`язку із чим суд розглядає справу на підставі наявних у справі доказів у його відсутності оскільки, в справі є достатньо матеріалів та доказів для розгляду спору та постановлення рішення у відповідності до ст. 280 ЦПК України.

Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи та перевіривши їх доказами, суд приходить до такого висновку.

Судом встановлено, що сторони у справі перебували у шлюбі, який був зареєстрований 16.09.2007 відділом реєстрації актів цивільного стану Ківерцівського районного управління юстиції за актовим записом № 140 та згідно рішення Ківерцівського районного суду Волинської області від 21.01.2016 - розірваний (а.с.12).

У шлюбі народився син ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що стверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 від 09.07.2009 (а.с.11).

Рішенням Ківерцівського районного суду Волинської області від 28 березня 2023 року: визначено місце проживання дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , разом з матір`ю - ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 ; стягувати з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання малолітнього сина - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку (доходу), щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня пред`явлення позову до суду - 11.08.2022 і до досягнення дитиною повноліття; у задоволенні зустрічного позву ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини відмовлено (а.с.13-17).

Постановою Волинського апеляційного суду від 22 серпня 2023 року рішення Ківерцівського районного суду Волинської області від 28 березня 2023 року в частині задоволення позовних вимог первісного позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини та відмови у задоволення зустрічного позову ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини та розподілу судових витрат скасовано та ухвалено в цій частині нове рішення. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/4 всіх видів її заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня пред`явлення позову до суду 15.09.2022 і до досягнення дитиною повноліття (а.с.18-21).

З довідки про доходити вбачається, що ОСОБА_1 працює на посаді фахівця з методів розширення ринку збуту ТзОВ «Мікрохім Плюс», має стабільний дохід (а.с.22).

На підтвердження заявлених вимог позивач ОСОБА_1 надала суду копію письмових повідомлень, з яких вбачається, що син - ОСОБА_3 виявив бажання надалі проживати із матір`ю (а.с.30-32).

За результатами розгляду заяви ОСОБА_1 до Служби у справах дітей Ківерцівської міської ради з метою підтвердження факту спільного проживання дитини з матір`ю було проведено обстеження умов проживання за адресою: АДРЕСА_1 , з якого вбачається, що житло розміщене на 1 поверсі одноповерхового будинку складається з 3 кімнат - є всі комунальні зручності. Умови проживання хороші, є всі необхідні меблі та побутова техніка. Син заявниці ОСОБА_1 - ОСОБА_3 студент ТФК ЛНТУ висловив бажання проживати з матір`ю. Для виховання та розвитку дитини створено такі умови: ОСОБА_3 має окрему кімнату. Забезпечений одягом та взуттям по сезону. Є все необхідне для навчання, комп`ютерна техніка, створено належні умови для розвитку, виховання хлопчика (а.с.23).

Статтею 180 Сімейного Кодексу України передбачено, що батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до частин 1, 2 статті 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована постановою Верховної ади України 789-XI|від 27 лютого 1991року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Стаття 179 СК України передбачає, що аліменти, одержані на дитину, є власністю дитини. Той із батьків або інших законних представників дитини, на ім`я якого виплачуються аліменти, розпоряджається аліментами виключно за цільовим призначенням в інтересах дитини. Неповнолітня дитина має право брати участь у розпорядженні аліментами, одержаними на її утримання.

Відповідно до ст. 273 СК України, якщо матеріальний або сімейний стан особи, яка сплачує аліменти, чи особи, яка їх одержує, змінився, суд може за позовом будь-кого з них змінити встановлений розмір аліментів або звільнити від їх сплати.

Відповідно до п.17 Постанови №3 Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», право на звернення до суду із заявою про стягнення аліментів і, відповідно, право на отримання аліментів має той з батьків, з ким проживає дитина.

З аналізу статей вбачається, що припинення стягнення аліментів можливим є у тому випадку, коли одержувач аліментів, наприклад батько дитини не витрачає отримувані ним аліменти на дитину. У такому випадку відбувається припинення стягнення аліментів на ім`я одержувача аліментів - батька дитини. При цьому обов`язок матері - платника аліментів утримувати дитину не припиняється.

Способи захисту сімейних прав та інтересів встановлені ч. 2 ст. 18 СК України, згідно з нормами якої способами захисту сімейних прав та інтересів зокрема є припинення правовідношення, а також його анулювання.

Відтак, з урахуванням предмета даного спору (припинення стягнення аліментів на утримання дитини), однією з обставин, яка підлягає доказуванню у справі, є те, з ким саме з батьків проживає дитина на час звернення до суду з позовом і розгляду справи судом та ухвалення рішення по справі, зокрема з одержувачем аліментів чи з їх платником.

При вирішенні цього спору суд також враховує правовий висновок Верховного Суду, викладений у постанові від 04 вересня 2019 року (справа №711/8561/16), відповідно до якого за своєю суттю аліменти - це кошти покликані забезпечити дитину усім необхідним для повноцінного розвитку, тому вони можуть бути стягнуті лише на користь того з батьків хто проживає із дитиною та бере більш активну участь у її вихованні.

Згідно з ч. 4 ст. 273 ЦПК України, якщо після набрання рішенням суду законної сили, яким з відповідача присуджені періодичні платежі, зміняться обставини, що впливають на визначені розміри платежів, їх тривалість чи припинення, кожна сторона має право шляхом пред`явлення нового позову вимагати зміни розміру, строків платежів або звільнення від них.

Враховуючи те, що з 24 серпня 2024 року дитина ОСОБА_4 проживає разом із матір`ю ОСОБА_1 , тобто має місце зміна обставин, що впливають на стягнення аліментів з позивача на користь відповідача.

Припинення аліментів здійснюється за загальними принципами стягнення аліментів, враховуючи, що аліменти є поточними місячними платежами для поточного забезпечення потреб дитини.

Беручи до уваги вищевикладене, враховуючи загальні принципи регулювання сімейних відносин, способи захисту сімейних прав, суд вважає за необхідне захистити порушене право позивача шляхом припинення примусового стягнення на користь відповідача аліментів на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , які були призначені рішенням Волинського апеляційного суду 22 серпня 2023 року (справа №158/1645/22), а тому позовні вимоги позивача про припинення стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини є обґрунтованими та такими що підлягають задоволенню.

Крім того, одним із основних прав дитини є право на утримання, яке кореспондується з конституційним обов`язком батьків утримувати дітей до їх повноліття. Стягнення аліментів на утримання дитини є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності.

Відповідно до частини другої статті 51 Конституції України батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття. Сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою (ч. 3 ст. 51 Конституції України).

За змістом статті 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі.

Статтею 181 СК України передбачено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України слідує, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

За змістом ст. 141 СК України батьки мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незважаючи на розірвання шлюбу чи проживання окремо від дитини.

Відповідно до ч. 1 ст. 182 СК України передбачені обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів, зокрема: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення.

Ч. 3 ст. 181 СК України передбачено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Таким чином, зважаючи, що неповнолітня дитина ОСОБА_2 з 24 серпня 2024 року перебуває на утриманні позивача ОСОБА_1 , суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог про стягнення аліментів з відповідача ОСОБА_2 в користь ОСОБА_1 на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_4 , а саме, стягувати з відповідача на користь позивача аліменти в твердій грошовій сумі в розмірі 4000 гривень, щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 24.08.2024 і до досягнення дитиною повноліття.

Разом з тим, судом встановлено, що неповнолітній син ОСОБА_4 вступив до Відокремленого структурного підрозділу «Технічний фаховий коледж Луцького національного технічного університету». Навчається на денній формі навчання, група №12-ICT, термін навчання з 01 вересня 2024 року по 30 червня 2028 року (а.с.24).

Згідно розділу III: п. 1 Договору про надання платної освітньої послуги для підготовки фахівців №25/24/ІСТП від 02.08.2024 загальна вартість платної освітньої послуги за весь строк навчання становить 80100 гривень; п. 2 Вартість платної освітньої послуги за роками становить: 1) 2024-2025 навчальний рік - 20900 гривень; 2) 2025-2026 навчальний рік - 20900 гривень; 3) 2026-2027 навчальний рік - 20900 гривень; 4) 2027-2028 навчальний рік - 17400 гривень. п. 3 Замовник вносить плату (одноразово або щороку, або щосеместрово) не пізніше ніж 10 вересня за 1 семестр, не пізніше 20 січня за 2 семестр (а.с.25-27).

Як вбачається із матеріалів справи, на виконання вимог п. 3 розділу III Договору вартість освітньої послуги за перший семестр склала 10 450 гривень. Вище зазначені кошти були сплачені Замовником освітньої послуги ОСОБА_1 06 вересня 2024 року (а.с.28).

Відповідно до статті 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

Згідно зі статтею 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

Відповідно до частини першої статті 185 СК України той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов`язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо).

Розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення.

Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно (частина друга статті 185 СК України).

Аналіз відповідних норм Закону вказує на те, що в окремих випадках за наявності особливих обставин, крім звичайних витрат на дитину, вимагаються додаткові. Розмір додаткових витрат повинен визначатися залежно від передбачуваних або фактично понесених витрат на дитину.

Це положення стосується особливих обставин, приблизний перелік яких визначений зазначеною статтею. До таких особливих обставин закон відносить насамперед випадки, коли дитина, яка знаходиться на утриманні батьків, потребує додаткових витрат на неї у зв`язку із розвитком певних її здібностей чи то страждає на тяжку хворобу. Особливі обставини можуть бути зумовлені, як негативними (хвороба), так і позитивними фактами (схильність дитини до музики, що потребує купівлі музичного інструменту, або до певного виду спорту, що вимагає додаткових матеріальних витрат, або дитина потребує оздоровлення та відпочинку біля моря чи на гірському курорті). Наявність таких особливих обставини підлягають доведенню в судовому засіданні.

Таким чином, з урахуванням вище зазначеного, та враховуючи, що витрати пов`язані із оплатою навчання дитини ОСОБА_4 у Відокремленому структурному підрозділі «Технічний фаховий коледж Луцького національного технічного університету» є додатковими витратами на дитину, суд дійшов висновку, що з відповідача на користь позивача підлягають стягненню половина коштів понесених позивачем за перший семестр навчання сина в розмірі 5225 гривень.

На підставі п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», із врахуванням положень ст. 141 ЦПК України, із відповідача на користь позивачки підлягає стягненню сплачений нею судовий збір в розмірі 1211,20 грн. Крім цього, із відповідача підлягає стягненню судовий збір в розмірі 2422,40 грн. в дохід держави.

Керуючись ст. ст. 19, 141, 247, 274, 280 ЦПК України, ст. ст. 179-182, 184-185, Сімейного Кодексу України, суд, -

у х в а л и в:

Позов задовольнити.

Припинити стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліментів на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , які були призначенні рішенням Волинського апеляційного суду від 22 серпня 2023 року (справа №158/1645/22), а саме: з 23.08.2024 року.

Стягувати з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в твердій грошовій сумі в розмірі 4000 гривень, щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 24.08.2024 і до досягнення дитиною повноліття.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 , додаткові витрати на дитину ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 5 225 (п`ять тисяч двісті двадцять п`ять) гривень 00 копійок.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір в сумі 1211 (одна тисяча двісті одинадцять) гривень 20 копійок.

Стягнути з ОСОБА_2 судовий збір в сумі 2422 (дві тисячі чотириста двадцять дві) гривні 40 копійок в дохід держави.

Допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів у межах платежу за один місяць.

Заочне рішення може бути переглянуте Ківерцівським районним судом Волинської області за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Позивачем заочне рішення може бути оскаржене безпосередньо до Волинського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня проголошення заочного рішення.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених Цивільним процесуальним кодексом України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Позивач - ОСОБА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП - НОМЕР_2 .

Представник позивача - ОСОБА_5 , адреса: АДРЕСА_2 .

Відповідач ОСОБА_2 , проживає за адресою: АДРЕСА_3 , РНОКПП - НОМЕР_3 .

Суддя Ківерцівського районного суду О.К. Костюкевич

Текст судового рішення складено 16.12.2024