УХВАЛА

16 грудня 2024 року

м. Київ

справа № 607/9837/23

провадження № 61-15743 ск24

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Білоконь О. В. розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , в інтересах яких діє адвокат Бабій Назарій Іванович, нарішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 24 квітня 2024 року та постанову Тернопільськогоапеляційного суду від 17 жовтня 2024 рокуу справі за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до Великогаївської сільської ради Тернопільського району, третя особа - ОСОБА_3 , про визнання права на майно в порядку спадкування, та зустрічним позовом третьої особи з самостійними вимогами на предмет спору ОСОБА_3 до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , Великогаївської сільської ради Тернопільського району, про визнання права на майно в порядку спадкування,

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 24 квітня 2024 року, залишеним без змін постановою Тернопільського апеляційного суду від 17 жовтня 2024 року, у задоволенні позову ОСОБА_1 , ОСОБА_2 відмовлено. Зустрічний позов третьої особи з самостійними вимогами на предмет спору ОСОБА_3 задоволено частково. Визнано за ОСОБА_3 право власності на 1/2 частку житлового будинку АДРЕСА_1 в порядку спадкування за заповітом після смерті батька - ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

14 листопада 2024 року до Верховного Суду від імені ОСОБА_1 , ОСОБА_2 - адвокат Бабій Н. І. подав через засоби поштового зв`язку касаційну скаргу на вказані судові рішення,у якій просив їх скасувати та ухвалити нове рішення, яким позов ОСОБА_1 , ОСОБА_2 задовольнити у повному обсязіта відмовити у задоволенні зустрічного позову третьої особи з самостійними вимогами на предмет спору ОСОБА_3 .

Касаційна скарга підлягає залишенню без руху з огляду на таке.

Відповідно до вимог частини другої статті 393 ЦПК України у разі якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 392 цього Кодексу, а також подана особою, яка відповідно до частини шостої статті 14 цього Кодексу зобов`язана зареєструвати електронний кабінет, але не зареєструвала його, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу, про що суддя постановляє відповідну ухвалу.

Щодо сплати судового збору

У порушення вимог пункту 3 частини четвертої статті 392 ЦПК України доданий до касаційної скарги документ про сплату судового збору у загальному розмірі 4 844,80 грн, не підтверджує сплату судового збору у встановлених порядку та розмірі.

Згідно зі статтею 4 Закону України «Про судовий збір» за подання касаційної скарги справляється судовий збір, який відповідно до підпункту 7 пункту 1 частини другої цієї статті становить 200 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги в розмірі оспорюваної суми.

Розміри ставок судового збору визначено частиною другою статті 4 Закону України «Про судовий збір» (у редакції, чинній на день звернення до суду з цими позовами).

Згідно із частиною четвертою статті 6 Закону України «Про судовий збір» якщо скаргу (заяву) подано про перегляд судового рішення в частині позовних вимог (сум, що підлягають стягненню за судовим рішенням), судовий збір за подання скарги (заяви) вираховується та сплачується лише щодо перегляду судового рішення в частині таких позовних вимог (оспорюваних сум).

Відповідно до частини шостої статті 6 Закону України «Про судовий збір» за подання зустрічних позовних заяв, а також заяв про вступ у справу третіх осіб із самостійними позовними вимогами судовий збір справляється на загальних підставах.

У разі якщо в апеляційному або в касаційному порядку оскаржується судове рішення, яке прийнято за наслідками розгляду первісного і зустрічного позовів, то якщо заявник не згоден із таким рішенням у частині розгляду вимог за обома зазначеними позовами, судовий збір має сплачуватися ним так само з урахуванням результатів розгляду як первісного, так і зустрічного позовів (частина двадцять перша постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 17 жовтня 2014 року №10).

Зі змісту положень пункту 2 частини першої статті 176 ЦПК України вбачається, що у позовах про визнання права власності на майно або його витребування ціна позову визначається вартістю майна.

При цьому вартість майна - це грошова сума, за яку це майно може бути придбане у даній місцевості. Тягар доказування вартості майна несе позивач у справі. В якості доказу вартості майна суду можуть бути подані договори купівлі-продажу цього майна, відомості про його залишкову балансову вартість, звіт про оцінку майна тощо.

На час вирішення питання про відкриття касаційного провадження матеріали цивільної справи № 607/9837/23 в розпорядженні Верховного Суду відсутні.

Предметом спору у цій справі є визнання права власності на майно в порядку спадкування, яке складається з житлового будинку, загальною площею 129,7 кв. м.

Із касаційної скарги та копії судових рішень не вбачається ціни позову станом на день його подання щодо вимог майнового характеру (вартості спірного нерухомого майна, на яке позивачі просили визнати право власності), тому суд позбавлений можливості встановити розмір судового збору, який підлягає сплаті при поданні касаційної скарги.

При цьому суд звертає увагу заявників на те, що відповідно до вимог Закону України «Про судовий збір» розрахунок розміру судового збору за подання касаційної скарги слід здійснювати, виходячи зі ставки, яка підлягала сплаті при поданні позовної заяви, а не з тієї суми, яка фактично була сплачена позивачем.

Оскільки з поданої касаційної скарги та судових рішень попередніх інстанцій неможливо встановити ціну позову станом на день звернення до суду із вимогами майнового характеру, заявники зобов`язані самостійно встановити й обґрунтувати розмір судового збору щодо вимог майнового характеру.

На підтвердження розміру судового збору заявники мають надати належні докази (позовну заяву з визначеною ціною позову, докази про вартість майна, на яке позивачі просили визнати право власності, тощо) та документи, що підтверджують сплату судового збору у розмірі, визначеному статтею 4 Закону України «Про судовий збір», у разі, якщо розмір сплаченого судового збору не відповідає вимогам закону.

Ціна позову також є визначальною при вирішенні питання про те чи підлягають касаційному оскарженню судові рішення у цій справі (пункт 2 частини третьої статті 389 ЦПК України).

Судовий збір за подання касаційної скарги до Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду має бути перераховано або внесено до ГУК у м. Києві/Печерс.р-н/22030102, код отримувача (код за ЄДРПОУ): 37993783, банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), рахунок отримувача: UA0026007, код класифікації доходів бюджету: 22030102 «Судовий збір (Верховний Суд, 055)».

Оскільки подана касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 392 ЦПК України, її слід залишити без руху та запропонувати заявнику усунути недоліки.

Керуючись статтями 185, 392, 393 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , в інтересах яких діє адвокат Бабій Назарій Іванович, на рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 24 квітня 2024 року та постанову Тернопільського апеляційного суду від 17 жовтня 2024 рокузалишити без руху та надати для усунення зазначених вище недоліків строк, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення цієї ухвали.

У разі невиконання у встановлений строк вимог цієї ухвали касаційна скарга вважатиметься неподаною та буде повернута заявникові.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя О. В. Білоконь