Провадження №: 2/755/7029/24
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"13" грудня 2024 р. Дніпровський районний суд міста Києва в складі:

Головуючого судді - Хромової О.О.

при секретарі - Бовкун М.В.

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін в приміщенні Дніпровського районного суду міста Києва, цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

В С Т А Н О В И В:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» (далі - ТОВ «ФК «ЄАПБ») звернулося до Дніпровського районного суду міста Києва, з позовом в якому просить стягнути з відповідача ОСОБА_1 грошові кошти у розмірі 40 481,00 грн, що складається із заборгованості за договором про надання фінансового кредиту від

05 травня 2023 року № 06914-05/2023 в розмірі 24 0978,50 грн, заборгованості за договором про надання фінансового кредиту від 05 травня 2023 року № 07500-05/2023 у розмірі 6 615,00 грн та заборгованість за договором про надання споживчого кредиту від 18 квітня 2023 року № 6574138 у розмірі 9 768,50 грн, а також судові витрати в розмірі 3 028,00 грн.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що 05 травня 2023 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Інвеструм» (далі - ТОВ «ФК «Інвеструм») та ОСОБА_1 укладено договір про надання фінансового кредиту № 06914-05/2023, а також договір про надання фінансового кредиту № 07500-05/2023. Договори укладено в електронній формі, шляхом підписання одноразовим ідентифікатором. 03 липня 2023 року між ТОВ «ФК «Інвеструм» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Стар Файненс Груп» (далі - ТОВ «Стар Файненс Груп») укладено договір факторингу № 3072023, відповідно до умов якого право грошової вимоги за кредитним договором від 05 травня 2023 року № 06914-05/2023 та за кредитним договором від 05 травня

2023 року 07500-05/2023 перейшло до ТОВ «Стар Файненс Груп». В подальшому, 27 грудня 2023 року між ТОВ «Стар Файненс Груп» та ТОВ «ФК «ЄАПБ» укладено договір факторингу № 27122023, відповідно до умов якого право грошової вимоги за кредитним договором від 05 травня 2023 року

№ 06914-05/2023 та за кредитним договором від 05 травня 2023 року 07500-05/2023, укладеними між ТОВ «ФК «Інвеструм» та ОСОБА_1 , перейшло до ТОВ «ФК «ЄАПБ».

Також 18 квітня 2023 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Авентус Україна» (далі - ТОВ «Авентус Україна») та ОСОБА_1 укладено договір про надання споживчого кредиту № 6574138, який укладено в електронній формі, шляхом підписання одноразовим ідентифікатором. 13 лютого 2024 року між ТОВ «Авентус Україна» та ТОВ «ФК «ЄАПБ» укладено договір факторингу № 13022024, відповідно до умов якого право грошової вимоги за кредитним договором від 18 квітня 2023 року № 6574138, укладеними між ТОВ «Авентус Україна» та ОСОБА_1 , перейшло до ТОВ «ФК «ЄАПБ».

Позивач зазначає, що набув право грошової вимоги до ОСОБА_1 за кредитним договором від 05 травня 2023 року № 06914-05/2023 у розмірі 24 097,50 грн, з яких: сума заборгованості за основною сумою боргу - 5 100,00 грн, сума заборгованості за відсотками

- 18 997,50 грн, та за кредитним договором від 05 травня 2023 року № 07500-05/2023 у розмірі

6 615,00 грн, з яких: сума заборгованості за основною сумою боргу - 1 400,00 грн, сума заборгованості за відсотками - 5 215,00 грн, а також за кредитним договором від 18 квітня 2023 року № 6574138 у розмірі 9 768,50 грн, з яких: сума заборгованості за основною сумою боргу - 3 500,00 грн, сума заборгованості за відсотками - 6 268,50 грн.

На підставі вказаного просить стягнути з ОСОБА_1 заборгованість за договором про надання фінансового кредиту від 05 травня 2023 року № 06914-05/2023 у розмірі 24 097,50 грн, заборгованість за договором про надання фінансового кредиту від 05 травня 2023 року

№ 07500-05/2023 у розмірі 6 615,00 грн та заборгованість за договором про надання споживчого кредиту від 18 квітня 2023 року № 6574138 у розмірі 9 768,50 грн, що разом складає 40 481,00 грн.

Додатково наголошує, що всі нарахування заборгованості за кредитним договором від

05 травня 2023 року № 06914-05/2023, за кредитним договором від 05 травня 2023 року

№ 07500-05/2023 та за кредитним договором від 18 квітня 2023 року № 6574138 здійснювалися первісними кредиторами до дати отримання ТОВ «ФК «ЄАПБ» права грошової вимоги станом на день відступлення права вимоги. ТОВ «ФК «ЄАПБ» не здійснювалося жодних додаткових нарахувань, умови договору позики та кредитного договору в односторонньому порядку не змінювалися.

Ухвалою Дніпровського районного суду міста Києва від 17 липня 2024 року відкрито провадження у справі, постановлено розгляд справи проводити у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. Сторонам роз`яснено їх процесуальні права подати заяви по суті справи та встановлено відповідні строки.

Разом з позовом від позивача до суду надійшла заява про розгляд справи за відсутності представника позивача та про згоду на ухвалення заочного рішення.

У встановлений судом строк відповідач ОСОБА_1 відзив на позов не подав. Конверт з ухвалою про відкриття провадження та копією позовної заяви з додатками, що направлявся за адресою зареєстрованого місця проживання, відповідач отримав 12 серпня 2024 року, про що свідчить повідомлення про вручення поштового відправлення, що міститься в матеріалах справи.

Строки для подання відзиву та відповіді на відзив закінчились, а тому відповідно до частини восьмої статті 178 ЦПК України та частини п`ятої статті 279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами.

Враховуючи те, що розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, керуючись частиною другою статті 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши надані позивачем докази, суд приходить до таких висновків.

Відповідно до пункту 1 частини другої статті 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є договори.

За змістом частини першої та другої статті 205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Правочин, для якого законом не встановлена обов`язкова письмова форма, вважається вчиненим, якщо поведінка сторін засвідчує їхню волю до настання відповідних правових наслідків.

Приписами частини першої статті 207 ЦК України передбачено, що правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони.

Згідно із частиною першою статті 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Положеннями статті 627 ЦК України визначено, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Відповідно до вимог частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Статтею 1047 ЦК України передбачено, що договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми.

Електронні правочини оформлюються шляхом фіксації волі сторін та його змісту. Така фіксація здійснюється за допомогою складання документу, який відтворює волю сторін. На відміну від традиційної письмової форми правочину воля сторін електронного правочину втілюється в електронному документі.

Особливості укладання кредитного договору в електронному вигляді визначені Законом України «Про електронну комерцію».

Згідно із пунктом 6 частини першої статті 3 Закону України «Про електронну комерцію» електронним підписом одноразового ідентифікатору є дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших; електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору.

Одноразовий ідентифікатор - це алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію. Одноразовий ідентифікатор може передаватися суб`єктом електронної комерції, що пропонує укласти договір, іншій стороні електронного правочину засобом зв`язку, вказаним під час реєстрації у його системі, та додається (приєднується) до електронного повідомлення від особи, яка прийняла пропозицію укласти договір (пункт 12 частини першої статті 3 Закону України «Про електронну комерцію»).

Відповідно до частини першої статті 5 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» електронний документ - документ, інформація в якому зафіксована у вигляді електронних даних, включаючи обов`язкові реквізити документа.

Частиною першою статті 5 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» визначено, що правочин вважається вчиненим у електронній формі у випадку, якщо в ньому наявні всі обов`язкові реквізити документа.

Положеннями частин першої та другої статті 6 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» електронний підпис є обов`язковим реквізитом електронного документа, який використовується для ідентифікації автора та/або підписувача електронного документа іншими суб`єктами електронного документообігу. Накладанням електронного підпису завершується створення електронного документа.

З врахуванням викладеного, наявність електронних підписів сторін підтверджує їх волю, спрямовану на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків, забезпечує ідентифікацію сторін та цілісність документа, в якому втілюється воля останніх.

За змістом частини першої статті 7 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» оригіналом електронного документа вважається електронний примірник документа з обов`язковими реквізитами, у тому числі з електронним підписом автора або підписом, прирівняним до власноручного підпису відповідно до закону.

Стаття 12 Закону України «Про електронну комерцію» визначає, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: - електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; - електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; - аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

Аналогічні правові висновки зроблені Верховним Судом у постановах від 12 січня 2021 року у справі № 524/5556/19, від 10 червня 2021 року у справі № 234/7159/20, які, відповідно до вимог частини четвертої статті 263 ЦПК України, суд враховує при виборі і застосуванні норми права до цих спірних правовідносин.

Судом встановлено, що 05 травня 2023 року між ТОВ «ФК Інвеструм» та ОСОБА_1 укладено договір про надання фінансового кредиту № 06914-05/2023, який підписано електронним підписом позичальника, відтвореним шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора (електронного підпису), що був надісланий на номер мобільного телефону відповідача, про що свідчить пункт 8 Договору, реквізити та підписи сторін.

Відповідно до пункту 1.1 договору, товариство надає клієнту фінансовий кредит в розмірі

5 100,00 грн на умовах, строковості, зворотності, платності, а клієнт зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом в порядку та на умовах, визначених цим договором. Кредит надається строком на 360 днів, тобто до 28 квітня 2024 року, дата надання кредиту - 05 травня 2023 року (пункт 1.2 договору). Згідно пункту 1.4 договору, процентна ставка за користування кредитом становить 2,50 % в день. Тип відсоткової ставки фіксована. Клієнт зобов`язується сплачувати проценти кожні 30 днів (пункт 1.5 договору).

Кредит надається клієнту у безготівковій формі у національній валюті на рахунок клієнта, платіжної карти № 5375-41хх-хххх-1576 (пункт 1.6 договору).

Відповідно до пункту 1.8 кредитного договору, невід`ємною частиною цього договору є Правила надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту фінансового кредиту, які розміщені на сайтах Товариства - https://www.zecredit.com.ua.

В додатку №1 до договору від 05 травня 2023 року зазначено графік платежів, з вказівкою на підписання електронним підписом ОСОБА_1 .

Також 05 травня 2023 року ОСОБА_2 підписав паспорт споживчого кредиту електронним підписом.

Відповідно до розрахунку заборгованості за кредитним договором від 05 травня 2023 року

№ 06914-05/2023 станом на 27 грудня 2023 року (до 31 травня 2024 року розрахунок не змінено) загальна сума заборгованості ОСОБА_1 становить 24 097,50 грн, з яких: 5 100,00 грн - залишок заборгованості за основним боргом, 18 997,50 грн - залишок заборгованості за відсотками.

Як встановлено судом, договір про надання фінансового кредиту від 05 травня 2023 року

№ 06914-05/2023 укладений в електронній формі, що відповідає приписам статті 207 ЦК України із застосуванням Закону України «Про електронну комерцію» та підписаний сторонами, відповідно до вимог статті 12 вказаного Закону, а саме з боку позивача за допомогою факсимільного відтворення аналога підпису уповноваженої особи, а з боку відповідача за допомогою одноразового ідентифікатору та за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі.

Відповідачем не спростовано факту укладення договору про надання фінансового кредиту від 05 травня 2023 року № 06914-05/2023.

Із дослідженого судом договору про надання фінансового кредиту від 05 травня 2023 року

№ 07500-05/2023, укладеним між ТОВ «Фінансова компанія «Інвеструм»» та ОСОБА_1 встановлено, що його підписано електронним підписом позичальника, відтвореним шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора (електронного підпису), що був надісланий на номер мобільного телефону відповідача, про що свідчить пункт 8 Договору, реквізити та підписи сторін.

Відповідно до пункту 1.1 кредитного договору, товариство надає клієнту фінансовий кредит в розмірі 1 400,00 грн на умовах, строковості, зворотності, платності, а клієнт зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом в порядку та на умовах, визначених цим договором. Кредит надається строком на 360 днів, тобто до 28 квітня 2024 року, дата надання кредиту - 05 травня 2023 року (пункт 1.2 договору). Згідно пункту 1.4 договору, процентна ставка за користування кредитом становить 2,50 % в день. Тип відсоткової ставки фіксована. Клієнт зобов`язується сплачувати проценти кожні 30 днів (пункт 1.5. договору).

Кредит надається клієнту у безготівковій формі у національній валюті на рахунок клієнта, платіжної карти № 5375-41хх-хххх-1576 (пункт 1.6. договору).

Відповідно до пункту 1.8 кредитного договору, невід`ємною частиною цього договору є Правила надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту фінансового кредиту, які розміщені на сайтах Товариства - https://www.zecredit.com.ua.

В додатку №1 до договору від 05 травня 2023 року зазначено графік платежів, з вказівкою на підписання електронним підписом ОСОБА_1 .

Також 05 травня 2023 року ОСОБА_2 підписав паспорт споживчого кредиту електронним підписом у вигляді одноразового ідентифікатора.

Відповідно до розрахунку заборгованості за кредитним договором від 12 березня 2023 року

№ 07500-05/2023 станом на 27 грудня 2023 року (до 31 травня 2024 року розрахунок не змінено) загальна сума заборгованості ОСОБА_2 становить 6 615,00 грн, з яких: 1 400,00 грн - залишок заборгованості за основним боргом, 5 215,00 грн - залишок заборгованості за відсотками.

Як встановлено судом, кредитний договір від 12 березня 2023 року № 07500-05/2023 укладений в електронній формі, що відповідає приписам статті 207 ЦК України із застосуванням Закону України «Про електронну комерцію» та підписаний сторонами, відповідно до вимог статті 12 вказаного Закону, а саме з боку позивача за допомогою факсимільного відтворення аналога підпису уповноваженої особи та відбитку печатки позивача, нанесених за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, а з боку відповідача за допомогою одноразового ідентифікатору та за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі.

Відповідачем не спростовано факту укладення кредитного договору від 05 травня 2023 року

№ 07500-05/2023.

Із дослідженого судом договору від 18 квітня 2024 року № 6574138 про надання споживчого кредиту встановлено таке.

18 квітня 2023 року між ТОВ «Авентус Україна» та ОСОБА_1 укладено договір

№ 6574138 про надання споживчого кредиту, відповідно до умов якого укладення кредитного договору здійснюється сторонами за допомогою ІТС товариства, доступ до якої забезпечується клієнту через веб-сайт або мобільний додаток. Електронна ідентифікація споживача здійснюється при вході споживача в особистий кабінет, в порядку, передбаченому Законом України «Про електронну комерцію», в тому числі шляхом перевірки товариством правильності введення коду, направленого товариством на номер мобільного телефону клієнта, вказаний при вході, та/або шляхом перевірки правильності введення пароля входу до особистого кабінету.

На умовах встановлених договором товариство зобов`язується надати споживачу кредит у гривні на умовах строковості, зворотності, платності, а споживач зобов`язується повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом та виконати інші обов`язки, передбачені договором.

Сторони погодили наступні умови кредитування: тип кредиту - кредит, сума кредиту

- 3 500,00 грн, строк кредиту - 360 днів, дата надання кредиту - 18 квітня 2023 року або 19 квітня

2023 року, тип процентної ставки - фіксована, періодичність платежів зі сплати процентів - 30 днів, стандартна процентна ставка - 1,99 % в день, знижена процентна ставка - 1,493 % в день. Орієнтовна реальна річна процентна ставка за стандартною ставкою - 29 653,85% річних, за зниженою ставкою - 19 652,33 % річних. Загальна вартість кредиту за стандартною ставкою складає 28 754,00 грн, за зниженою - 28 051,63 грн.

Кредитні кошти надаються товариством у безготівковій формі шляхом їх перерахування на поточний картковий рахунок споживача - № НОМЕР_1 .

Підписанням кредитного договору відповідач підтверджує, що він ознайомився з усіма умовами Правил надання коштів у позику, в тому числі й на умовах фінансового кредиту ТОВ «Авентус Україна», які розміщені на веб-сайті, повністю розуміє їх, погоджується з ними і зобов`язується неухильно їх дотримуватися (пункт 9.8 договору).

Договір підписано електронним підписом Позичальника, відтворений шляхом використання Позичальником одноразового ідентифікатора (електронного підпису) А1012, який був надісланий на номер мобільного телефону відповідача, про що свідчить пункт 10 Договору, реквізити та підпис сторін.

Також 18 квітня 2023 року електронним підписом, відтвореним шляхом використання одноразового ідентифікатора А1012, підписано Додаток № 1 до договору від 18 квітня 2023 року

№ 6574138 про надання споживчого кредиту та паспорт споживчого кредиту.

Відповідно до розрахунку заборгованості за договором про надання споживчого кредиту від

18 квітня 2024 року № 6574138 станом на 13 лютого 2024 року (до 31 травня 2024 року розрахунок не змінено) загальна сума заборгованості ОСОБА_1 становить 9 768,50 грн, з яких: 3 500,00 грн - залишок заборгованості за основним боргом, 6 268,50 грн - залишок заборгованості за відсотками.

Як встановлено судом, договір від 18 квітня 2023 року № 6574138 укладений в електронній формі, що відповідає приписам статті 207 ЦК України із застосуванням Закону України «Про електронну комерцію» та підписаний сторонами, відповідно до вимог статті 12 вказаного Закону, а саме з боку позивача за допомогою факсимільного відтворення аналога підпису уповноваженої особи та відбитку печатки позивача, нанесених за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, а з боку відповідача за допомогою одноразового ідентифікатору та за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі.

Відповідачем не спростовано факту укладення кредитного договору від 18 квітня 2023 року

№ 6574138.

Відповідно до частини першої статті 509 ЦК України зобов`язання - це правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Таке визначення розкриває сутність зобов`язання як правового зв`язку між двома суб`єктами (сторонами), відповідно до якого на одну сторону покладено обов`язок вчинити певну дію (певні дії) чи утриматись від її (їх) здійснення; іншій стороні зобов`язання надано право, що кореспондує обов`язку першої. Обов`язками боржника та правами кредитора вичерпується зміст зобов`язання (стаття 510 ЦК України).

За нормою статті 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Відповідно до статті 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав.

Згідно із статтею 1081 ЦК України клієнт відповідає перед фактором за дійсність грошової вимоги, право якої відступається, якщо інше не встановлено договором факторингу.

Відповідно до статті 1082 ЦК України боржник зобов`язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж. Боржник має право вимагати від фактора надання йому в розумний строк доказів того, що відступлення права грошової вимоги факторові справді мало місце. Якщо фактор не виконає цього обов`язку, боржник має право здійснити платіж клієнтові на виконання свого обов`язку перед ним.

Однак, відповідно до правової позиції Верховного Суду України, викладеної в постанові від

23 вересня 2015 року у справі № 6-979ц15, боржник, який не отримав повідомлення про передачу права вимоги іншій особі, не позбавляється обов`язку щодо погашення заборгованості, а лише має право на погашення заборгованості первісному кредитору. Неповідомлення боржника про зміну кредитора не звільняє його від обов`язку погашення кредиту взагалі.

Згідно зі статтею 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Клієнт може відступити факторові свою грошову вимогу до боржника з метою забезпечення виконання зобов`язання клієнта перед фактором. Зобов`язання фактора за договором факторингу може передбачати надання клієнтові послуг, пов`язаних із грошовою вимогою, право якої він відступає.

Статтею 1078 ЦК України передбачено, що предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога).

Майбутня вимога вважається переданою фактору з дня виникнення права вимоги до боржника. Якщо передання права грошової вимоги обумовлене певною подією, воно вважається переданим з моменту настання цієї події.

З матеріалів справи судом встановлено таке.

03 липня 2023 року між ТОВ « ФК «Інвеструм» та ТОВ «Стар Файненс Груп» укладено договір факторингу № 3072023.

Відповідно до пункту 1.1 договору факторингу від 03 липня 2023 року № 3072023 в порядку та на умовах, визначених в цьому договорі, клієнт передав фактору, а фактор прийняв і зобов`язується оплатити клієнту права вимоги за грошовими зобов`язаннями у загальному розмірі: 320 904 260,80 грн, що виникли у клієнта за кредитними договорами, укладеними між боржниками та клієнтом. Пунктом 1.4. встановлено, що відступлення права грошової вимоги і в сіх інших прав, належних клієнту за основними договорами, та їх перехід від клієнта до фактора відбувається у дату укладення цього договору та акта приймання-передачі. У пункті 2.1 вказано, що для реалізації фактором придбаних ним прав клієнт під час підписання цього договору передав за узгодженням сторін на електронну пошту фактора заповнений реєстр боржників за формою, встановленою у додатку № 1 до цього договору.

03 липня 2023 року між ТОВ «ФК «Інвеструм» та ТОВ «Стар Файненс Груп» підписано акт прийому-передачі письмового та електронного реєстру боржників від 03 липня 2023 року до договору факторингу від 03 липня 2023 року № 3072023. Згідно пункту 2 акту прийому-передачі Реєстру боржників за договором факторингу від 03 липня 2023 року № 3072023 в момент підписання цього акту фактору передаються права вимоги по основним договорам, які зазначені в реєстрі боржників.

Судом встановлено, що до матеріалів справи не долучено Реєстру боржників від 03 липня

2023 року до договору факторингу від 03 липня 2023 року № 3072023, укладеного між ТОВ «ФК «Інвеструм» та ТОВ «Стар Файненс Груп», або витягу з такого реєстру, що позбавляє суд можливості встановити факт переходу права вимоги до боржника ОСОБА_1 за договором про надання фінансового кредиту від 05 травня 2023 року № 06914-05/2023 у розмірі 24 097,50 грн та за договором про надання фінансового кредиту від 05 травня 2023 року № 07500-05/2023 у розмірі 6 615,00 грн до ТОВ «Стар Файненс Груп».

При цьому, з матеріалів справи вбачається, що 27 грудня 2023 року між ТОВ «Стар Файненс Груп» та ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» укладено договір факторингу

№ 27122023-2. Відповідно до пункту 1.1 договору факторингу від 27 грудня 2023 року № 27122023-2 в порядку та на умовах, визначених в цьому договорі, фактор зобов`язується передати клієнту суму фінансування, а клієнт зобов`язується відступити факторові права вимоги за укладеними кредитними договорами згідно реєстру боржників, в обсязі та на умовах, що існують на дату відступлення прав вимоги. Згідно п. 9.8. договору, до нього додаються наступні додатки, що складають його невід`ємну частину: додаток № 1 - форма реєстру боржників, додаток № 2 - форма акту прийому-передачі реєстру боржників, додаток № 3 - форма акту прийому-передачі документації, додаток № 4 - форма реєстру боржників в електронному вигляді, додаток № 5 - форма акту прийому-передачі інформації згідно реєстру боржників у електронному вигляді.

27 грудня 2023 року між ТОВ «Стар Файненс Груп» та ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» підписано акт прийому-передачі реєстру боржників за договором факторингу від 27 грудня 2023 року № 27122023-2.

Згідно витягу з вказаного реєстру боржників, ТОВ «Стар Файненс Груп» передало ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» право вимоги до ОСОБА_1 за договором про надання фінансового кредиту від 05 травня 2023 року № 06914-05/2023 у розмірі 24 097,50 грн, з яких: 5 100,00 грн - залишок заборгованості за основним боргом, 18 997,50 грн - залишок заборгованості за відсотками, та за договором про надання фінансового кредиту від 05 травня 2023 року 07500-05/2023 у розмірі 6 615,00 грн з яких: з яких: 1 400,00 грн - залишок заборгованості за основним боргом, 5 215,00 грн - залишок заборгованості за відсотками. Вказаний витяг не завірено печатками обох сторін договору, складено представником ТОВ «ФК «ЄАПБ».

Відповідно до складеного позивачем розрахунку заборгованості за кредитним договором від

05 травня 2023 року № 06914-05/2023 за період з 27 грудня 2023 року по 31 травня 2024 року, заборгованість ОСОБА_1 становить 24 097,50 грн, з яких сума заборгованості за основною сумою боргу - 5 100,00 грн, заборгованість за відсотками - 18 997,50 грн.

Відповідно до складеного позивачем розрахунку заборгованості за кредитним договором від

05 травня 2023 року № 07500-05/2023 за період з 27 грудня 2023 року по 31 травня 2024 року, заборгованість ОСОБА_1 становить 6 615,00 грн, з яких сума заборгованості за основною сумою боргу - 1 400,00 грн, заборгованість за відсотками - 5 215,00 грн.

Разом із тим, матеріали справи не містять повідомлення боржника ОСОБА_1 про відступлення прав вимоги за договором про надання фінансового кредиту від 05 травня 2023 року

№ 06914-05/2023 та договором про надання фінансового кредиту від 05 травня 2023 року

№ 07500-05/2023, передачу персональних даних боржника та надання йому інформації про фактора, що обумовлено частиною першою статті 18 Закону України «Про споживче кредитування».

Таким чином, у матеріалах справи відсутні документи, які б підтверджували факт переходу права вимоги до боржника ОСОБА_1 за договором про надання фінансового кредиту від

05 травня 2023 року № 06914-05/2023 та за договором про надання фінансового кредиту від 05 травня 2023 року № 07500-05/2023 до ТОВ «ФК «ЄАПБ».

Також з матеріалів справи також встановлено, що 13 лютого 2024 року між ТОВ «Авентус Україна» та ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» було укладено Договір факторингу № 13022024, у відповідності до умов якого ТОВ «Авентус Україна» передає (відступає) ТОВ «ФК «ЄАПБ» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «ФК «ЄАПБ» приймає належні ТОВ «Авентус Україна» права вимоги до боржників, вказаних у Реєстрі боржників.

Згідно із пунктом 1.1 договору факторингу, фактор зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження Клієнта за плату, а клієнт відступити факторові право грошової вимоги, строк виконання зобов`язань за якою настав або виникне в майбутньому до третіх боржників, включаючи суму основного зобов`язання (кредиту), плату за кредитом, пеню за порушення грошових зобов`язань інші платежі, право на одержання яких належить клієнту. Перелік боржників, підстави виникнення прав грошової вимоги до боржників, сума грошових вимог та інші дані зазначені у реєстрі боржників, який формується згідно Додатку № 1 та є невід`ємною частиною договору факторингу.

Згідно пункту 1.2 Договору факторингу, Сторони Погодили, що Перехід від Клієнта до Фактора Прав Вимоги Заборгованості до Боржників відбувається в момент підписання Сторонами Акту прийому- передачі Реєстру Боржників згідно Додатку № 2, після чого Фактор стає кредитором по відношенню до Боржників стосовно Заборгованостей та набуває відповідні Права Вимоги. Підписаний Сторонами та скріплений їх печатками Акт прийому-передачі Реєстру Боржників - підтверджує факт переходу від Клієнта до Фактора Прав Вимоги Заборгованості та є невід`ємною частиною цього Договору (копії Акту прийому-передачі Реєстру Боржників за Договором Факторингу додається).

Відповідно до витягу з Реєстру боржників від 13 лютого 2024 року за договором факторингу від 13 лютого 2024 року № 13022024 ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до боржника ОСОБА_1 за кредитним договором № 6574138 у розмірі 9 768,50 грн, з яких: 3 500,00 грн - сума заборгованості за основною сумою боргу; 6 268,50 грн - сума заборгованості за відсотками.

13 лютого 2024 року між ТОВ «Авентус Україна» та ТОВ «ФК «ЄАПБ» підписано акт прийому-передачі Реєстру боржників від 13 лютого 2024 року за договором факторингу від 13 лютого 2024 року № 13022024.

Статтею 629 ЦК України визначено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до статей 525, 526 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно із частиною першою статті 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлено строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події.

Відповідно до статті 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Згідно зі статтею 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцю таку ж суму грошових коштів (суму позики). Договір позики є укладеним з моменту передання грошей.

Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України.

Принцип повернення, строковості та платності означає, що кредит має бути поверненим позичальником банку у визначений у кредитному договорі строк з відповідною сплатою за його користування.

Згідно зі статтею 1049 цього Кодексу позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Відповідно до статті 1054 ЦК України за кредитним договором кредитодавець зобов`язується надати грошові кошти позичальнику в розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити відсотки.

Позивач, обгрунтовуючи позовні вимоги, зазначає, що ТОВ «ФК «Європейська агнеція з повернення боргів» набуло право вимоги до боржника ОСОБА_1 за договором про надання фінансового кредиту від 05 травня 2023 року № 06914-05/2023 на суму 24 097,50 грн, з яких сума заборгованості за основною сумою боргу - 5 100,00 грн, заборгованість за відсотками - 18 997,50 грн, а також за договором про надання фінансового кредиту від 05 травня 2023 року № 07500-05/2023 на суму 6 615,00 грн, з яких сума заборгованості за основною сумою боргу - 1 400,00 грн, заборгованість за відсотками - 5 215,00 грн.

З наданого позивачем розрахунку заборгованості вбачається, що внаслідок невиконання ОСОБА_1 зобов`язань з повернення грошових коштів за договором про надання фінансового кредиту від 05 травня 2023 року № 06914-05/2023 утворилась заборгованість у розмірі 24 097,50 грн, з яких 5 100,00 грн - заборгованість за основною сумою боргу та 18 997,50 грн - заборгованість за відсотками.

З наданого позивачем розрахунку заборгованості вбачається, що внаслідок невиконання ОСОБА_1 зобов`язань з повернення грошових коштів за договором про надання фінансового кредиту від 05 травня 2023 року № 07500-05/2023 утворилась заборгованість у розмірі 6 615,00 грн, з яких 1 400,00 грн - заборгованість за основною сумою боргу та 5 215,00 грн - заборгованість за відсотками.

Також позивач зазначає, що ТОВ «Авентус Україна» передало ТОВ «ФК «Європейська агнеція з повернення боргів» право вимоги до боржника ОСОБА_1 за договором про надання споживчого кредиту від 18 квітня 2023 року № 6574138 на суму 9 768,50 грн, з яких 3 500,00 грн - заборгованість за основною сумою боргу та 6 268,50 грн - заборгованість за відсотками.

З наданого позивачем розрахунку заборгованості вбачається, що внаслідок невиконання ОСОБА_1 зобов`язань з повернення грошових коштів за договором про надання споживчого кредиту від 18 квітня 2023 року № 6574138 утворилась заборгованість у розмірі 9 768,50 грн, з яких 3 500,00 грн - заборгованість за основною сумою боргу та 6 268,50 грн - заборгованість за відсотками.

Однак, суд враховує, що доказами, які підтверджують наявність заборгованості та її розмір є первинні документи, оформлені відповідно до статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність». Згідно з указаним положенням закону підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи. Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені у паперовій або в електронній формі.

Разом з тим, відповідно до пункту 62 Положення про організацію бухгалтерського обліку, бухгалтерського контролю під час здійснення операційної діяльності в банках України, затвердженого Постановою Правління Національного банку України від 04 липня 2018 року

№ 75 виписки з особових рахунків клієнтів є підтвердженням виконаних за день операцій і призначаються для видачі або відсилання клієнту.

Аналіз зазначених норм дає підстави для висновку, що банківські виписки з рахунків позичальника є належними та допустимими доказами у справі, що підтверджують рух коштів по конкретному банківському рахунку, вміщують записи про операції, здійснені протягом операційного дня, та є підтвердженням виконаних за день операцій. Тобто виписки за картковими рахунками можуть бути належними доказами щодо заборгованості за кредитним договором.

Разом з тим, позивачем не було надано жодного первинного документу, який би засвідчив, що відповідачу по справі ОСОБА_1 згідно договору про надання фінансового кредиту від 05 травня 2023 року № 06914-05/2023, укладеного з ТОВ «ФК «Інвеструм», договору про надання фінансового кредиту від 05 травня 2023 року № 07500-05/2023, укладеного з ТОВ «ФК «Інвеструм», а також договору про надання споживчого кредиту від 18 квітня 2023 року № 6574138, укладеного з ТОВ «Авентус Україна», перераховано грошові кошти у розмірі, що зазначено позивачем по справі.

Розрахунки заборгованості, на які посилається позивач у позові не є первинними документами, які підтверджують отримання кредитів, користування ними, укладення договорів на умовах, які вказані в позовній заяві, а, отже, не є належними доказами наявності заборгованості. Зазначені розрахунки з зазначенням конкретного розміру заборгованості, є документами, що створені самим позивачем, а, відтак, інформація зазначена в них, за умови відсутності первинних документів, на підставі яких вони були складені, не можуть бути доказами наявності заборгованості, на якій наполягає позивач.

Отже, позивачем ТОВ ФК «Європейська агенція з повернення боргів» не надано доказів на підтвердження зарахування кредитних коштів відповідачу ОСОБА_1 .

За вказаних обставин суд позбавлений можливості перевірити наявність підстав для стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за договором про надання споживчого кредиту від 05 травня 2023 року № 06914-05/2023, укладеним між ОСОБА_1 та ТОВ «ФК «Інвеструм», заборгованості за договором про надання споживчого кредиту від 05 травня 2023 року № 07500-05/2023, укладеним між ОСОБА_1 та ТОВ «ФК «Інвеструм» а також заборгованості за договором про надання споживчого кредиту від 18 квітня 2023 року № 6574138, укладеним між ОСОБА_1 та ТОВ «Авентус Україна».

Також, як уже зазначалося раніше, у матеріалах справи відсутні документи, які б підтверджували факт переходу права вимоги до боржника ОСОБА_1 за договором про надання споживчого кредиту від 05 травня 2023 року № 06914-05/2023 та договором про надання споживчого кредиту від 05 травня 2023 року № 07500-05/2023 до ТОВ «ФК «ЄАПБ».

У свою чергу, слід зазначити, що обґрунтовуючи висновки про обов`язок сторони належним чином використовувати процесуальні права, у рішенні від 07 липня 1989 року у справі «Union Alimentaria Sanders S.A. v. Spain» Європейський суд з прав людини зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, пов`язаних зі зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Відповідно до вимог частини третьої, четвертої статті 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Згідно із частиною першою статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (частина перша статті 77 ЦПК України).

Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи (статті

79 ЦПК України).

Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування (частина перша статті 80 ЦПК України).

Частинами першої, шостої, сьомої статті 81 ЦПК України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Згідно із вимогами статті 83 ЦПК України сторони та інші учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду. Позивач, особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб, повинні подати докази разом з поданням позовної заяви. Якщо доказ не може бути поданий у встановлений законом строк з об`єктивних причин, учасник справи повинен про це письмово повідомити суд та зазначити: доказ, який не може бути подано; причини, з яких доказ не може бути подано у зазначений строк; докази, які підтверджують, що особа здійснила всі залежні від неї дії, спрямовані на отримання вказаного доказу. У випадку визнання поважними причин неподання учасником справи доказів у встановлений законом строк суд може встановити додатковий строк для подання вказаних доказів. Докази, не подані у встановлений законом або судом строк, до розгляду судом не приймаються, крім випадку, коли особа, яка їх подає, обґрунтувала неможливість їх подання у вказаний строк з причин, що не залежали від неї.

Частинами першою-третьою статті 13 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Як вбачається з матеріалів справи, звертаючись до суду, позивач у позовній заяві виклав обставини, якими обґрунтовував свої вимоги, зазначив докази, що підтверджують вказані обставини, разом з тим, не заявляв клопотання про вжиття заходів забезпечення доказів, та не зазначав про докази, які не можуть бути подані разом із позовною заявою із поважних причин, не подавав клопотання про їх витребування. При цьому, позивачем заявлено клопотання про розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження, за відсутності представника позивача.

Тобто, позивач на власний розсуд розпорядився своїми правами, а тому несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням ним процесуальних дій.

Аналогічний висновок викладений у постанові Верховного Суду від 29 січня 2020 року по справі 755/18920/18.

Отже, доданий до позовної заяви роздрукований розрахунок заборгованості за договорами не є належним доказом надання відповідачеві кредитних коштів, оскільки сам розрахунок заборгованості є внутрішнім документом фінансової установи та не містить відомостей, що дозволили б суду перевірити, чи передавалися в дійсності кошти позичальнику в кредит.

Аналогічного висновку дійшов Верховний Суд у своїй постанові від 13 травня 2020 року по справі №219/1704/17.

За вказаних обставин, а саме у зв`язку з недоведенням позивачем факту перерахування кредитних коштів з метою доведення виконання умов вищенаведених договорів, а також фактичного користування відповідачем кредитними коштами, підстави для стягнення на користь позивача заборгованості у заявленому в позові розмірі відсутні.

Крім того, суд вважає за необхідне звернути увагу, що надані позивачем витяги з Реєстру боржників до договорів факторингу не містять підпису сторін фактору та клієнта, які би підтверджували дійсність переходу права вимоги до боржника ОСОБА_1 за кредитними договорами. Безпосередньо реєстрів боржників до договорів факторингу, з якого вбачалося би право вимоги за кредитними договорами, позивачем надано не було.

Таким чином, оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд вважає, що заявлені позовні вимоги не підлягають задоволенню у зв`язку з недоведеністю заявлених позовних вимог.

Відповідно до частини першої статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Судові витрати, а саме витрати на оплату судового збору, підтверджено платіжною інструкцією від 21 червня 2024 року № 73750 про оплату судового збору на суму 3 028,00 грн.

Згідно із пунктом 2 частини другої статті 141 ЦПК України у разі відмови у позові інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються на позивача.

Отже, у зв`язку із відмовою у задоволенні позову судові витрати покладаються на позивача.

На підставі викладеного, керуючись статтями 512, 514, 517, 526, 549, 610, 611, 615, 629, 1054, 1081, 1082 ЦК України, статтями 12, 13, 49, 81, 89 141, 259, 263-265, 354 ЦПК України, суд,

УХВАЛИВ :

У задоволенні позову Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.

Позивач - Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів», ідентифікаційний код юридичної особи в , адреса місцезнаходження: вул. Симона Петлюри, буд. 30, м. Київ, 01032.

Відповідач - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 .

Повне рішення суду виготовлено 13 грудня 2024 року.

Суддя О.О. Хромова