Справа № 296/5350/24
УХВАЛА

про визнання відводу необгрунтованим

та передачу заяви на розгляд іншому судді

"16" грудня 2024 р. м.Житомир

Корольовський районний суд м.Житомира у складі: головуючого судді Шкирі В.М., за участі секретаря судового засідання Сейко Л.В., розглянувши заяву про відвід головуючому судді Шкирі В.М., в цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення пені по сплаті аліментів, -

ВСТАНОВИВ:

07.06.2024 позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 , зі змісту якого просить стягнути з відповідача на її користь неустойку (пеню) за несплату аліментів на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за період 01 червня 2013 року по 19 березня 2024 року на загальну суму 784142,90 грн.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу справ між суддями від 07.06.2024, справа передана на розгляд судді Шкирі В.М.

10.06.2024 ухвалою суду відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. Справу призначено до розгляду на 10.07.2024 (а.с. 17).

01.07.2024 представником відповідача подано відзив на позовну заяву .

10.07.2024 розгляд справи не відбувся, судове засідання відкладено на 28.08.2024.

22.08.2024 представник відповідача подав заяву про відвід головуючому судді Шкирі В.М. в якій просив поновити строк на подачу відводу та відвести суддю оскільки в її діях вбачається упередженість.

27.08.2024 представник відповідача подав клопотання:

- про відкладення розгляду справи;

- про зупинення провадження в цивільній справі;

28.08.2024 розгляду справи не відбулося через зайнятість судді у іншому судовому процесі №296/2284/24, розгляд справи відкладено на 26.09.2024.

26.09.2024 розгляд справи не відбувся, оскільки по 27.09.2024 включно суддя перебувала у відрядженні, розгляд справи відкладено на 18.10.2024.

18.10.2024 розгляд справи не відбувся, оскільки представник відповідача подав клопотання про відкладення судового розгляду, бо перебував у відпустці, вказавши, що відповідач має намір укласти договір про надання правничої допомоги з іншим захисником, клопотання було задоволено справу відкладено на 13.11.2024.

13.11.2024 розгляд справи знову не відбувся, оскільки головуючий суддя перебував у відпустці, до 12.12.2024 включно, справу відкладено на 16.12.2024

16.12.2024 сторони та їх представники до суду не з`явилися.

Представник позивача просить суд про розгляд справи без їх участі, вважає відвід головуючому судді не обгрунтованим.

Відповідач та його представник, будучи належним чином повідомлені про розгляд справи до суду не з`явилися.

Так відповідач повідомлений про розгляд справи 05.12.2024 про що свідчить підпис в рекомендованому повідомленні про вручення поштового відправлення.

Представник відповідача- адвокат Давиденко Н.В. повідомлена шляхом направлення повістки в електронний суд.

Будь яких клопотань від сторони відповідача до суду не надходило, а тому суд вважає за можливе розглянути справу та виришити першочергові питання без участі сторін та їх представників.

У зв`язку з розглядом справи за відсутності всіх учасників справи в порядку спрощеного провадження, відповідно до положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Так першочергово підлягає розгляду заява про поновлення строку на заявлений відвід головуючому у справі судді - Шкирі В.М. та сам відвід судді.

Відповідно ч.3 ст.39 ЦПК України відвід повинен бути вмотивованим і заявленим протягом десяти днів з дня отримання учасником справи ухвали про відкриття провадження у справі, але не пізніше початку підготовчого засідання або першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження. Самовідвід може бути заявлений не пізніше початку підготовчого засідання або першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження.

Після спливу вказаного строку заявляти відвід (самовідвід) дозволяється лише у виняткових випадках, коли про підставу відводу (самовідводу) заявнику не могло бути відомо до спливу вказаного строку, але не пізніше двох днів із дня, коли заявник дізнався про таку підставу.

Заявник вказує, що підстави для відводу йому стали відомі лише після вчинення ряду дій:

05.08.2024 - подано заяву про ознайомлення з матеріалами справи № 296/4499/24 (можливість ознайомитися була надана 13.08.2024);

06.08.2024 - подано заяву про видачу звукозапису судового засідання від 31.07.2024 у справі № 296/4499/24;

07.08.2024 - отримано рішення Корольовського районного суду м. Житомира від31.07.2024 у справі № 296/4499/24;

14.08.2024 - після ознайомлення 13.08.2024 з матеріалами справи № 296/4499/24 зроблено адвокатські запити до ТУ ДСА в Житомирській області, Корольовського районного суду м. Житомира, ТУ ССО у Житомирській області.

Станом на 22.08.2024 не всі відповіді на адвокатські запити отримано.

Вивчивш матеріали справи суд встановив наступне.

10.06.2024 ухвалою суду відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. Справу призначено до розгляду на 10.07.2024 (а.с. 17).

01.07.2024 представником відповідача подано відзив на позовну заяву .

10.07.2024 розгляд справи не відбувся, судове засідання відкладено на 28.08.2024. Після відкладення судового засідання з 10.07.2024 на 28.08.2024 до суду 22.08.2024 представником відповідача подана заява про відвід судді, яка передана 28.08.2024 (понеділок), оскільки суддя перебувала у відпустці по 26.08.2024 (включно, п`ятниця)

22.08.2024 представник відповідача подав заяву про відвід головуючому судді Шкирі В.М. в якій просив поновити строк на подачу відводу та відвести суддю оскільки в її діях вбачається упередженість.

27.08.2024 представник відповідача подав клопотання:

- про відкладення розгляду справи;

- про зупинення провадження в цивільній справі;

28.08.2024 розгляду справи не відбулося через зайнятість судді у іншому судовому процесі №296/2284/24, розгляд справи відкладено на 26.09.2024.

26.09.2024 розгляд справи не відбувся, оскільки по 27.09.2024 включно суддя перебувала у відрядженні, розгляд справи відкладено на 18.10.2024.

18.10.2024 розгляд справи не відбувся, оскільки представник відповідача подав клопотання про відкладення судового розгляду, бо перебував у відпустці, вказавши, що відповідач має намір укласти договір про надання правничої допомоги з іншим захисником, клопотання було задоволено справу відкладено на 13.11.2024.

13.11.2024 розгляд справи знову не відбувся, оскільки головуючий суддя перебував у відпустці, до 12.12.2024 включно, справу відкладено на 16.12.2024

Оскільки, станом на 22.08.2024 (день заявлення відводу) перше судове засідання у цій конкретній справі не відбулося, отже строк на заявлення відводу не є пропушеним, а тому клопотання в цій частині слід залишити без розгляду.

Щодо самого відводу.

Як вже вказувалося судом, відповідно ч.3 ст.39 ЦПК України відвід повинен бути вмотивованим.

Представник відповідача мотивує відвід тим, що в провадженні судді Корольовського районного суду м. Житомира Шкирі В.М. перебувала справа №296/4499/24 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про зменшення розміру аліментів.

Рішенням Корольовського районного суду м. Житомира від 31.07.2024 у справі №296/4499/24 позов задоволено частково, зменшено розмір аліментів з 1/3 до 1/4

Заявник вказує, що фіксування у справі відбулося лише 31.07.2024, хоча було призначено ще 2 засідання, зокрема 19.06.2024, 10.07.2024

Суддя Шкиря В.М. не взяла до уваги пояснення ОСОБА_2 в справі, тому що вони надавалися під час судових засідань, які, не проводились.

Крім того, суддя висловлювала явне особисте невдоволення щодо розміру заборгованості ОСОБА_2 зі сплати аліментів, неодноразово вказувала на великий розмір його доходів та критикувала його поведінку в питаннях сплати аліментів.

Суддя має бути безстороннім арбітром у справі, однак суддя Шкиря В.М. своєю поведінкою та висловлюваннями однозначно дала зрозуміти сторонам про її негативне сприйняття ОСОБА_2 , вона надала оцінку доводам і поясненням ОСОБА_2 до виходу в нарадчу кімнату і коментувала його життєві ситуація як неповажну причину сплати аліментів в неповному обсязі

Отже, об`єктивний критерій безсторонності суду свідчить про упередженість судді Шкирі В.М. під час розгляду справи, що розглядається.

Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов висновку, що заява про відвід є необґрунтованою.

Статтею 36 ЦПК України визначено підстави для відводу (самовідводу) судді, а саме: він є членом сім`ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім`ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу; він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання або надавав стороні чи іншим учасникам справи правничу допомогу в цій чи іншій справі; він прямо чи побічно заінтересований у результаті розгляду справи; було порушено порядок визначення судді для розгляду справи; є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді.

Відповідно до ч. 4 ст. 36 ЦПК України, незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу.

Відповідно до ч. 3ст. 39 ЦПК України відвід повинен бути вмотивованим.

Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачено, що кожен має право на справедливий розгляд його справи незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків.

Оцінюючи доводи заявника суд враховує, що незалежність судів є прерогативою чи привілеєм, що надається не на користь власних інтересів суддів, а на користь забезпечення верховенства закону та в інтересах тих осіб, що покладають надію на правосуддя (Висновок № 1 (2001) КРЄС про стандарти незалежності судових органів та незмінюваності суддів).

Статтею 15 Кодексу суддівської етики передбачено, що неупереджений розгляд справ є основним обов`язком судді. Суддя має право заявити самовідвід у випадках, передбачених процесуальним законодавством, у разі наявності упередженості щодо одного з учасників процесу, а також у випадку, якщо судді з його власних джерел стали відомі докази чи факти, які можуть вплинути на результат розгляду справи. Суддя не повинен зловживати правом на самовідвід. Суддя заявляє самовідвід від участі в розгляді справи у разі неможливості ухвалення ним об`єктивного рішення у справі.

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях неодноразово зазначав, що правосуддя повинно не тільки чинитися, повинно бути видно, що воно чиниться (рішення у справах «Білуха проти України», пункт 53, «Де Куббер проти Бельгії», пункт 26).

Згідно із практикою Європейського суду з прав людини при оцінці безсторонності суду слід розмежовувати суб`єктивний та об`єктивний аспекти. Зокрема, у рішеннях у справах «Гаусшильдт проти Данії», «Мироненко і Мартиненко проти України» зазначено, що наявність безсторонності для цілей пункту 1 статті 6 Конвенції має визначатися за допомогою суб`єктивного та об`єктивного критеріїв.

Додатково і на доповнення до цього ставлення судді до справи має важливе, проте не вирішальне значення. Вирішальною є можливість об`єктивного підтвердження таких фактів (наприклад, рішення у справі ЄСПЛ «Ferrantelli and Sanyangelo v. Italy», постанова від 7 серпня 1996 року, збірник 1996-ІІІ, с. 951-52, параграф 58, та рішення у справі «Wettstein v. Switzerland», № 33958/96, параграф 44).

Відповідно до постанови Пленуму Верховного Суду України від 13 червня 2007 року № 8 «Про незалежність судової влади» суддя не може брати участь у розгляді справи і підлягає відводу (самовідводу), якщо він заінтересований у результаті розгляду справи або є інші обставини, які викликають сумнів в об`єктивності та неупередженості судді.

Об`єктивність судді є необхідною умовою для належного виконання ним своїх обов`язків, вона проявляється не тільки у змісті винесеного рішення, а в усіх процесуальних діях, що супроводжують його прийняття (пункти 1.2, 2.1 Бангалорських принципів поведінки суддів від 19 травня 2006 року, схвалених Резолюцією Економічної та Соціальної Ради ООН від 27 липня 2006 року № 2006/23).

На думку Європейського суду з прав людини, судді у своїй професійній діяльності мають бути вільними від особистих симпатій, уподобань, схильностей. Вважається, що суддя є безстороннім, якщо немає доказів, які свідчили б про протилежне (суб`єктивна безсторонність). Суду також належить бути безстороннім об`єктивно, тобто мати достатньо гарантій, що виключають будь-які сумніви стосовно нього. Цей аспект висуває додаткові обмеження для суддів щодо їхньої участі в політичному житті держави або будь-якій іншій діяльності, оскільки це може викликати підозру в їхній особистій заінтересованості під час вирішення справ. Суддя не буде об`єктивно безстороннім у випадку його залежності від чогось або когось.

Закон не покладає на суддю обов`язку переконувати у своїй неупередженості. Суддя (суд) своєю процесуальною та позапроцесуальною поведінкою має таку неупередженість та безсторонність транслювати, демонструючи презумпцію неупередженості судді. Якщо у судді існують реальні факти для самовідводу, які впливатимуть на його безсторонність, суддя має вказати про це у поданій заяві (процесуальному рішенні).

Суддя заявляє самовідвід від участі в розгляді справи в тому випадку, якщо для нього не є можливим винесення об`єктивного рішення у справі, або в тому випадку, коли у стороннього спостерігача могли б виникнути сумніви в неупередженості судді.

Саме така позиція відображена у пункті 2.5 Бангалорських принципів поведінки суддів, схвалених резолюцією Економічної та Соціальної Ради ООН від 27 липня 2006 року № 2006/23, та статті 15 Кодексу суддівської етики, затвердженого XI черговим з`їздом суддів України 22 лютого 2013 року.

У рішенні у справі «Castillo Algaro v. Spain» (постанова від 28 жовтня 1998 року, збірник 1998-VIII, с. 3116, параграф 45) зазначено, що дійсно навіть припущення про факти, які ставлять під сумнів безсторонність суду, можуть мати певне значення; йдеться про довіру, яку суди у демократичному суспільстві повинні викликати у людей.

Як зазначено у коментарі до Кодексу суддівської етики, затвердженого рішенням Ради суддів України від 4 лютого 2016 року № 1, відчуття упередженості - це формування у судді до тієї чи іншої людини, яка є учасником судового розгляду, власного ставлення, заснованого не на об`єктивному критерії, а на особистих симпатіях або антипатіях.

Головна мета відводу - гарантування безсторонності суду, зокрема, щоб запобігти упередженості судді (суддів) під час розгляду справи, а мета самовідводу - запобігання будь-яким сумнівам щодо безсторонності судді.

Разом з тим, ч. 4 ст. 36 ЦПК України прямо вказує на те, що незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу. Отже, в розумінні цієї норми не належить до обставин, які викликають сумнів у неупередженості судді, ті обставини, що суддя вже виносив процесуальні документи за цією справою та висловив певну правову позицію по справі.

Крім цього, як зазначено у пункті 104 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Craxi v. Italy» від 7 грудня 2000 року, професійні судді мають досвід та підготовку, що дозволяє їм не піддаватись впливу якихось зовнішніх чинників, коли йдеться про судовий розгляд.

Так дійсно , в провадженні судді Корольовського районного суду м. Житомира Шкирі В.М. перебувала справа №296/4499/24 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про зменшення розміру аліментів.

Рішенням Корольовського районного суду м. Житомира в складі головуючого судді Щкирі В.М. від 31.07.2024 у справі №296/4499/24 позов задоволено частково, зменшено розмір аліментів на утримання сина сторін з 1/3 до 1/4.

Суд вирішив спір по суті, та в мотивувальній частині рішення надав оцінку всім доводам та доказам, що надані сторонами в їх сукупності зокрема: доходам відповідача за останні 10 років, його сімейному стану та наявності на утриманні ще однієї дитини, його статусу військовослужбовця, та наявним захворюванням (пораненню), наявності інших утриманців, зокрема матері, що має групу інвалідності) .

12.11.2024 суд апеляційної інстанції залишив рішення суду від 31.07.2024 у справі №296/4499/24 - без змін, фактично підтвердивши, що судом було надано оцінку всім доводам та доказам сторін, що були у справі на момент ухвалення рішення.

Отже, хибною є думка заявника, що суддя критикував позивача, як військовослужбовця, та висловив до нього негативне ставлення. Суд лише надав оцінку його діям в межах розгляду конкретної справи та з урахуванням інтересів саме дитини, щодо якої вирішувалося питання про зменшення розміру аліментів.

Окрім зазначеного в заяві, заява про відвід не містять зазначення інших фактів чи обставин, які є підставою сумнівів у неупередженості судді Шкирі В.М. чи які можуть бути витлумачені як обставини, що вказують на пряму чи побічну її заінтересованість у результаті розгляду заяви відповідача чи й справи в цілому.

Таким чином, доказів, які б свідчили про упередженість або необ`єктивність судді Шкирі В.М., її заінтересованість у результаті розгляду справи № 296//5350/24 представником відповідача до заяви не додано.

Враховуючи викладене вище, вимоги діючого законодавства України, встановлені при розгляді заяви обставини, письмові матеріали справи, суд приходить до висновку про безпідставність та необґрунтованість поданої заяви.

Відповідно до вимог ч. 3 ст. 40 ЦПК України суд передає матеріали заяви на розгляд іншому судді у порядку, визначеному ст. 33 ЦПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст. 33, 36, 37, 40 ЦПК України, суд, -

постановив:

Визнати заяву представника відповідача ОСОБА_2 - адвоката - Давиденко Надії Володимирівни про відвід судді Корольовського районного суду м.Житомира Шкирі В.М. від розгляду цивільної справи 296/5350/24 за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення пені по сплаті аліментів - необґрунтованою.

Передати справу до канцелярії суду для здійснення автоматизованого розподілу іншому судді для розгляду заяви про відвід у відповідності до вимог ч.3 ст. 40 та ч.1 ст. 33 ЦПК України.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Повний текст складено та підписано 16.12.2024

Суддя В. М. Шкиря