Справа № 386/974/24
Провадження № 2/386/415/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 грудня 2024 року смт. Голованівськ

Голованівський районний суд Кіровоградської області

В складі головуючого судді Гут Ю. О.

з участю: секретаря судового засідання Корніцької Л.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , який діє в інтересах, ОСОБА_2 , до Товариства з обмеженою відповідальністю «ДОРІ ФІНАНС», треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору- приватний нотаріус Києво Святошинського районного нотаріального округу Київської області Грисюк Олена Василівна, приватний виконавець Кіровоградського виконавчого округу Золотарьова Тетяна Валентинівна, , про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню,-

встановив:

ОСОБА_1 , який діє в інтересах, ОСОБА_2 , звернувся до суду з позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю «ДОРІ ФІНАНС», треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору- приватний нотаріус Києво Святошинського районного нотаріального округу Київської області Грисюк Олена Василівна, приватний виконавець Кіровоградського виконавчого округу Золотарьова Тетяна Валентинівна, , про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, шляхом направлення позову поштовим засобом зв`язку, який надійшов до суду 06.08.2024, в якій просить визнати виконавчий напис вчиненний приватним нотаріусом Києвл-Святошинського районного нотаріального округу Київської області Грисюк Оленою Василівною від 12.06.2021 за №85686 про стягнення з ОСОБА_2 на користь ТОВ «ДОР ФІНАНС» заборгованості в сумі 28222 грн. 59 коп. таким, що не підлягає виконанню.

Позовні вимоги обґрунтовує тим, що приватним нотаріусом Києво-Святошинського районного нотаріального округу Київської області Грисюк О.В. був вчинений виконавчий напис за №85686 від 12.06.2021 про стягнення з позивача на користь відповідача заборгованості за кредитним договором в сумі 28222 грн. 59 коп. Постановою приватного виконавця Золотарьової Т.В. від 03.11.2021 було відкрито виконавче провадження №67372323. Постановою приватного виконавця від 06.11.2023 був накладений арешт на грошові кошти, які знаходяться на банківських рахунказ позивача. Вважає, що виконавчий напис незаконний, а тому таким, що непідлягає виконанню. Представник позивача вказав, що позивач не погоджується із розміром заборгованості, а тому вона є безспірною, відповідач не надсилав позивача жодних повідомлень та вимог про усунення порушень зобов`язань, що є підставою для скасування виконавчого напису.

Ухвалою суду від 07.07..2024 для забезпечення позову зупинено стягнення у виконавчому провадженні ВП ВП №67372323, яке проводиться на підставі виконавчого напису №85686 від 12.06.2021, виданим приватним нотаріусом Києво-Святошинського районного нотаріального округу Київської області Грисюк Оленою Василівною про стягнення з ОСОБА_2 на користь ТОВ «ДОР ФІНАНС» заборгованості в сумі 28222 грн. 59 коп. до закінчення розгляду справу..

07.08.2024 ухвалою суду позовна заява була залишена без руху.

09.08.2024 разом із заявою про усунення недоліків представник позивача наддав суду клопотання про витребування доказів , якому просив витребувати у: ТОВ «ДОРІ ФІНАНС» копію кредитного договору та виконавчого напису від 12.06.2021 р. за № 85686 про стягнення з ОСОБА_2 на користь ТОВАРИСТВО З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ДОРІ ФІНАНС» заборгованості в сумі 28 222 грн. 59 коп.; приватного виконавця виконавчого округу Кіровоградської області Золотарьової Тетяни Валентинівни копію виконавчого напису та кредитного договору за яким відбувається стягнення у виконавчому провадженні № 67372323; КИЇВСЬКОГО ОБЛАСНОГО ДЕРЖАВНОГО НОТАРІАЛЬНОГО АРХІВУ копії всіх матеріалів нотаріальної справи щодо вчинання приватним нотаріусом КиєвоСвятошинського районного нотаріального округу Київської області Грисюк Оленою Василівною виконавчого напису від 12.06.2021 р. за № 85686 про стягнення з ОСОБА_2 на користь ТОВАРИСТВО З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ДОРІ ФІНАНС» заборгованості в сумі 28 222 грн. 59 коп.

Ухвалою суду від 12.08.2024 позовну заяву повторно залишено без руху

Ухвалою суду від 16.08.2024в даній справі відкрито провадження, визначено розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження та призначено до судового розгляду; витребувано у ТОВ «ДОРІ ФІНАНС» належним чином засвідчену копію кредитного договору та виконавчого напису від 12.06.2021 р. за № 85686 про стягнення з ОСОБА_2 на користь ТОВАРИСТВО З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ДОРІ ФІНАНС» заборгованості в сумі 28 222 грн. 59 коп; у приватного виконавця виконавчого округу Кіровоградської області Золотарьової Тетяни Валентинівни належним чином засвідчену копію виконавчого напису та кредитного договору за яким відбувається стягнення у виконавчому провадженні № 67372323; у КИЇВСЬКОГО ОБЛАСНОГО ДЕРЖАВНОГО НОТАРІАЛЬНОГО АРХІВУналежним чином засвідчені копії всіх матеріалів нотаріальної справи щодо вчинання приватним нотаріусом КиєвоСвятошинського районного нотаріального округу Київської області Грисюк Оленою Василівною виконавчого напису від 12.06.2021 р. за № 85686 про стягнення з ОСОБА_2 на користь ТОВАРИСТВО З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ДОРІ ФІНАНС» заборгованості в сумі 28 222 грн. 59 коп..

На виконання ухвали суду:

- ТОВ «Дорі Фінанс» 19.09.2024 надіслав до суду копію кредитного договору (в якому відсутній підпис позичальника) та виписку з Єдиного Державного реєстру юридичних осіб, а також повідомив про неможливість надати суду копію виконавчого напису.

- Обласний архів 19.09.2024 надіслав до суду копію виконавчого напису, копію заяви на вчинення виконавчого напису від 11.06.2021, клопію виписки з особового рахунку за кредитним договором боржника ОСОБА_2 , копію договору про надання позики (в якому відсутній підпис позичальника).

Інші витребувані докази до суду не надходили.

В судове засідання позивач та його представник не з`явились, про день та час розгляду справи повідомлені належним чином, в позові просили розгляд справи провести у їх відсутність.

Представник відповідача ТОВ «ДОРІ ФІНАНС» та треті особи в судове засідання не з`явилися, про день, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, заяви про відкладення про розгляд справи у їх відсутність суду не надавали.

У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши письмові докази, суд приходить до висновку, що визнання відповідачем позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, а позов підлягає задоволенню виходячи з наступного.

В судовому засіданні встановлено, що приватним нотаріусом Києво Святошинського районного нотаріального округу Київської області Грисюк О.В. вчинено виконавчий напис 12.06.2021 про звернення стягнення з ОСОБА_2 , яка є боржником за кредитним договором № від 18.07.2018, укладеним з ТОВ «ІНФІНАНС», правонаступником усіх прав та обов`язків якого є ТОВ «ДОРІ ФІНАНС». Стягнення заборгованості проводиться за період з 04.06.2021 по 09.06.2021. Сума заборгованості складає 27222,590 грн, а тому числі прострочена заборгованість за сумую кредиту становить 2359,99 грн., прострочена заборгованість відсоткам становить 24862,60 грн., за вчинення виконавчого напису нотаріусом стягнуто із стягувача на користь боржника 1000 грн. Дата набрання виконавчим написом законної сили 12.06.2021. Зареєстровано в реєстрі за №85686.

Як вбачається з копій документів, наданих суду Київським обласним державним нотаріальним архівом філії №1, даний виконавчий напис вчинений на підставі заяви ТОВ «ДОРІ ФІНАНС» від 11.06.2021 до якої приватному нотаріусу було надано кредитний договір від 21.04.2019, копії реєстру поштових відправлень рекомендованих листів, розрахунок суми заборгованості, копію виписки з ЄДР щодо заявника.

Слід зазначити, що надані суду копії кредитних договорів обласним архівом, позивачем та державним виконавцем не підписані позичальником, тобто позивачем.

Відповідно до копії постанови про відкриття виконавчого провадження ВП №67372323 від 03.11.2021 приватним виконавцем Золотарьовою Т.В. відкрито виконавче провадження за заявою ТОВ «ДОРІ ФІНАНС» про примусове виконання виконавчого напису №85686 від 12.06.2021.

Приватним виконавцем 06.11.2023 винесено про арешт коштів боржника від у ВП №67372323, якою накладено арешт на грошові кошти, що містяться на відкритих рахунках що належать ОСОБА_2 в межах суми звернення стягнення з урахуванням виконавчого збору у розмірі 31544,85 грн.

Відповідно до статей 15, 16 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес у один із способів, визначених частиною першою статті 16 ЦК України, або й іншим способом, що встановлений договором або законом.

При цьому, відповідно до статті 18 ЦК України, нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом.

Вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія, яка полягає в посвідченні права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. При цьому нотаріус здійснює свою діяльність у сфері безспірної юрисдикції і не встановлює прав або обов`язків учасників правовідносин, не визнає і не змінює їх, не вирішує по суті питань права. Тому вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло в стягувача раніше. Мета вчинення виконавчого напису - надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобов`язання боржником.

Однак, відповідне право стягувача, за захистом якого він звернувся до нотаріуса, повинно існувати на момент звернення. Так само на момент звернення стягувача до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису повинна існувати й, крім того, також бути безспірною, заборгованість або інша відповідальність боржника перед стягувачем.

Безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника - це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису (ст. 88 Закону України «Про нотаріат»). Однак характер правового регулювання цього питання дає підстави для висновку про те, що безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками - наданими стягувачем документами згідно з Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів.

З огляду на наведене та з урахуванням приписів статей 15, 16, 18 ЦК України, статей 50, 87, 88 Закону України «Про нотаріат», захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто, боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчиненням виконавчого напису.

Вирішуючи спір про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, суд не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів. Для правильного застосування положень статей 87, 88 Закону України «Про нотаріат» у такому спорі суд повинен перевірити доводи сторін у повному обсязі й установити та зазначити в рішенні, чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість узагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру на час вчинення нотаріусом виконавчого напису. Така правова позиція Великої Палати Верховного Суду відповідає висновкам, викладеним у раніше ухваленій нею постанові від 27 березня 2019 року у справі № 137/1666/16-ц з подібних правовідносин, відступати від яких немає підстав.

Разом із тим, законодавством не визначений виключний перелік обставин, які свідчать про наявність спору щодо заборгованості. Ці обставини встановлюються судом відповідно до загальних правил цивільного процесу за наслідками перевірки доводів боржника та оцінки наданих ним доказів.

Зазначене вище узгоджується з правовим висновком, викладеним у постанові Верховного Суду України від 05 липня 2017 року, справа № 6-887цс 17 та у постанові Верховного Суду від 23 січня 2018, справа № 61-154св18, та постанові Великої Палати Верховного Суду від 02 липня 2019 року у справі № 916/3006/17.

Крім того, аналіз практики Європейського суду з прав людини щодо застосування ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (рішення від 21 січня 1999р. в справі «Гарсія Руїз проти Іспанії», від 22 лютого 2007р. в справі «Красуля проти Росії», від 5 травня 2011р. в справі «Ільяді проти Росії», від 28 жовтня 2010р. в справі «Трофимчук проти України», від 9 грудня 1994р. в справі «Хіро Балані проти Іспанії», від 01 липня 2003р. в справі «Суомінен проти Фінляндії», від 7 червня 2008р. в справі «Мелтекс ЛТД (MELTEX LTD) та Mesrop Movsesyan проти Вірменії») свідчить, що право на мотивоване (обґрунтоване) судове рішення є частиною загального права людини на справедливий і публічний розгляд справи та поширюється як на цивільний, так і на кримінальний процес.

Європейський суд з прав людини оцінює ступінь вмотивованості рішення національного суду, як правило, з точки зору наявності в ньому достатніх аргументів стосовно прийняття чи відмови в прийнятті саме тих доказів і доводів, які є важливими, тобто такими, що були сформульовані заявником ясно й чітко та могли справді вплинути на результат розгляду справи.

Аналогічна правова позиція викладена у Постанові Верховного Суду України від 05 липня 2017р. №6-887цс17.

Верховним Судом у постанові від 29 січня 2019 року, у справі № 910/13233/17 зазначено, що безспірною заборгованістю є заборгованість боржника, з якою останній погоджується, що, відповідно, виключає можливість спору зі сторони боржника щодо її розміру, строку, за який вона нарахована, тощо, а відтак і документи, які підтверджують її безспірність, і на підставі яких нотаріусами здійснюються виконавчі написи, мають бути однозначними, беззаперечними, та такими, що містять вираз волі стосовно наявності певної заборгованості не лише кредитора, а й самого боржника, або ж безумовно підтверджують наявність у боржника перед кредитором заборгованості саме в такому розмірі.

Оскільки позивач не погоджується із сумою заборгованості, то вказана заборгованість не є безспірною.

Відповідно до п.13 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах за скаргами на нотаріальні дії або відмову в їх вчиненні», при вирішення справ пов`язаних з оскарженням відмови у видачі виконавчого напису або його видачею, відповідно до Закону України «Про нотаріат», виконавчий напис може бути вчинено нотаріусом за умови, що наявність безспірної заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем підтверджується відповідними документами.

Пунктом 8 зазначеної вище постанови передбачено, що суд при вирішенні питання про обґрунтованість повинен виходити з того, що нотаріальні дії повинні вчинятись у суворій відповідності з встановленими для даного органу чи особи компетенцією і порядком їх вчинення.

В інформаційному листі Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ «Про судову практику розгляду справ про оскарження нотаріальних дій або відмову в їх вчиненні», прийнятого на підставі Постанови ВССУ № 2 від 07 лютого 2014 року, вказано, що вчиняючи виконавчий напис, нотаріус не розглядає спір про право. Виконавчий напис вчиняється виключно за документально оформленими вимогами, які викладені у Переліку документів, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів тільки за наявності всіх умов, передбачених Законом №3424-ХІІ. Безспірність вимог визначається не нотаріусом або стягувачем, а відповідно до переліку документів, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів.

У п. 10 «Узагальнення судової практики розгляду справ про оскарження нотаріальних дій або відмову в їх вчиненні» від 07 лютого 2014 року Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ роз`яснено, що однією з об`єктивних причин оскарження виконавчих написів є поверхневий підхід нотаріуса до вирішення питання про можливість вчинення виконавчого напису у кожному конкретному випадку. Поза увагою нотаріуса часто лишається те, що стягувачі, звертаючись за вчиненням виконавчого напису, необґрунтовано завищують суми своїх вимог, включаючи до їх складу всі санкції, комісії, винагороди, або звертаються про стягнення спірного боргу. Тому судами під час розгляду таких справ має бути враховано пред`явлені банками розрахунки заборгованості за кредитними договорами, суми, які зазначені у письмових вимогах та виконавчих написах нотаріусів, з`ясовано всі обставини у справі, зокрема чи є за боржником сума боргу. При цьому, судам слід особливу увагу приділяти спірності сум у частині зазначення різних сум у письмовій вимозі та у виконавчому написі.

З урахуванням вищезазначеного, на підтвердження факту безспірності заборгованості відповідач мав би надати нотаріусу первинні бухгалтерські документи, чеки, квитанції, та інше, які підтверджують факти оплати або неналежної оплати, відповідно до ст. 88 Закону України «Про нотаріат» та ст.ст. 1, 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні».

На підтвердження безспірності заборгованості нотаріусу мають бути подані документи, що свідчать про визнання боржником вимог кредитора. Тобто, нотаріус повинен упевнитися в розумінні боржником пред`явлених до нього вимог і визнанні їх.

Зокрема, документом, що може (з врахуванням заяв чи листів боржника) підтверджувати такий факт, є отримання боржником вимоги стягувача з підписом боржника про його отримання.

Аналіз пункті 1 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 № 1172 (далі - Перелік) передбачено, що для одержання виконавчого напису за нотаріально посвідченими договорами, що передбачають сплату грошових сум, передачу або повернення майна, а також право звернення стягнення на заставлене майно (крім випадку, передбаченого пунктом 1-1 цього переліку), подається: оригінал нотаріально посвідченого договору (договорів); документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання, дав підставу Верховному Суду у справі № 554/6777/17 (ухвала від 15 квітня 2020 року), дійти висновку про те, що у Переліку не розкрито які саме документи підтверджують безспірність заборгованості боржника.

Так, належними доказами, які підтверджують наявність чи відсутність заборгованості, а також встановлюють розмір заборгованості, можуть бути виключно первинні документи, оформлені у відповідності до вимог статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність». Такими доказами можуть бути, зокрема, платіжні доручення, меморіальні ордери, розписки, чеки тощо.

Такий висновок міститься у постанові Верховного Суду від 06 червня 2019 року у справі № 750/1627/18.

Отже, відповідач не надав суду жодного доказу того, що звертаючись до нотаріуса з заявою про вчинення виконавчого напису, подав документи, які підтверджують безспірність заборгованості боржника.

Крім цього, позивач стверджує, що ніяких правочинів, в тому числі кредитних з відповідачем не укладав.

Будь-яким чином перевірити безспірність заборгованості по наданому банком нотаріусу кредитному договору та розрахунку заборгованості суд позбавлений можливості, такий обов`язок на суд не покладається, оскільки довести безспірність такої заборгованості має банк при зверненні до нотаріуса.

Крім того, у матеріалах справи, що розглядається, відсутні докази того, що був укладений між банком та позивачем кредитний договір, який наданий нотаріусу для вчинення виконавчого напису, був посвідчений нотаріально. Разом з цим, з наданих суду документів обласним архівом, вбачається, що нотаріусом вчинено нотаріальних напис на підставі кредитного договору не підписаним самим позичальником та незасвідченим нотаріально, що є порушенням. Також такий напис був вчинений без підтвердження факту безспірності заборгованості, тобто відсутні первинні бухгалтерські документи, чеки, квитанції, та інше, які підтверджують факти оплати або неналежної оплати позичальником кредитного договору.

Таким чином, нотаріусом або відповідачем не надано суду документів, що нотаріусу надано для вчинення виконавчого напису оригінал нотаріально посвідченого договору (договорів), за яким стягнення заборгованості може провадитися у безспірному порядку, а отже не може бути тим договором, за яким стягнення заборгованості могло бути проведено у безспірному порядку шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису.

Аналогічна правова позиція міститься в постанові Верховного Суду від 12 березня 2020 року у справі № 757/24703/18-ц).

У нотаріальному процесі при стягненні боргу за нотаріально посвідченим договором позики (кредитним договором) на підставі виконавчого напису нотаріуса боржник участі не приймає, а тому врахування його інтересів має забезпечуватися шляхом надіслання повідомлення - письмової вимоги про усунення порушення (письмове повідомлення про вчинення виконавчого напису). Повідомлення надіслане стягувачем боржнику, є документом, що підтверджують безспірність заборгованості та обов`язково має подаватися при вчиненні виконавчого напису як за іпотечним договором, так і за нотаріально посвідченим договором позики (кредитним договором). Тому існують підстави для застосування частини першої статті 35 Закону України «Про іпотеку» за аналогією закону, в тому числі й при вчиненні виконавчого напису за нотаріально посвідченим договором позики (кредитним договором).

У зв`язку із цим, Верховний Суд у цивільній справі №554/6777/17 дійшов висновку про те, що процедура стягнення боргу за нотаріально посвідченим договором позики (кредитним договором) на підставі виконавчого напису нотаріуса складається із двох етапів:

перший, підготовчий етап, який включає повідомлення боржника. Цей етап спрямований на забезпечення прав та інтересів боржника, якому має бути відомо, що кредитор розпочинає процедуру стягнення боргу за нотаріально посвідченим договором позики (кредитним договором) на підставі виконавчого напису нотаріуса;

другий етап - вчинення виконавчого напису, який полягає в подачі нотаріусу документів, що підтверджують безспірність вимог, в тому числі й повідомлення боржника (письмова вимоги про усунення порушення чи письмове повідомлення про вчинення виконавчого напису).

Недотримання одного із етапів процедури стягнення боргу за нотаріально посвідченим договором позики (кредитним договором) на підставі виконавчого напису нотаріуса є підставою для визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню.

У цивільній справі, що розглядається в процесі судового розгляду не встановлено дотримання ні першого, ні другого з етапів.

При цьому, враховуючи те, що позивачем не отримано вимоги, а про наявність відповідних вимог відповідача за кредитним договором, позивач дізнався лише після відкриття виконавчого провадження та вчинення виконавчих дій, із додатку «ДІЯ» що позбавило позивача можливості виразити свої заперечення з приводу визначеної заборгованості. Однак, приватний нотаріус, вчиняючи спірний виконавчий напис, на ці обставини уваги не звернув, що призвело до передчасного вчинення виконавчого напису.

З врахуванням наведеного, оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню, оскільки в судовому засіданні підтвердилась та обставина, що оскаржуваний виконавчий напис не відповідає вимогам законодавства, зокрема ст. 87 Закону України «Про нотаріат» та Постанови Кабінету Міністрів України №1172 від 29.06.1999 р.

Згідно вимог ст. ст. 76, 77, 79, 80 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Згідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом.

Суд, встановив, що обласний архів на вимогу суду надав належним чином завірені копії документів нотаріальної справи щодо вчинення спірного виконавчого напису від 12.06.2021 №85686, з яких вбачається, що такий напис вчинено з порушенням чинного законодавства; відповідач суду не надав документів, що підтверджують безспірність заборгованості ОСОБА_2 та встановлюють прострочення виконання зобов`язань; обгрунтований розрахунок боргу з процентами річних та пені; письмової вимоги про наявність можливої непогашеної заборгованості з доказами її направлення на адресу позивача; документів нотаріальної справи щодо вчинення спірного виконавчого напису, тому неможливо перевірити про наявність суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості, також документи про повідомлення не менш, ніж за 30 днів до вчинення виконавчого напису боржника про порушення кредитних зобов`язань, на підставі яких він міг ліквідувати допущені порушення чи оскаржити виставлену вимогу у судовому порядку або виставити заперечення кредитору, тому якщо жодна із цих дій не виконана, заборгованість вважається безспірною.

Отже, на думку суду, у даному випадку, нотаріус при вчиненні оспорюваного виконавчого напису не переконався належним чином у безспірності розміру сум, що підлягають стягненню за виконавчим написом, вчинив виконавчий напис поза межами встановлених ст. 88 Закону України «Про нотаріат» строків, чим порушив норми Закону України «Про нотаріат» та Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів.

З огляду на викладене, приймаючи до уваги, що виконавчий напис приватного нотаріуса був вчинений в порушення вимог Закону «Про нотаріат» та Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, враховуючи те, що при вчиненні виконавчого напису нотаріусом не були враховані обставини, які можуть поставити під сумнів або взагалі спростовують безспірність заборгованості між сторонами, суд приходить до висновку, що позов є обґрунтований та підлягає задоволенню.

Згідно ст. 12 та ст. 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, і сторони у справі мають рівні права щодо надання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості.

Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10.02.2010).

Кожна сторона повинна довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Як вбачається з наданої позивачем квитанцій останній за подання заяви про забезпечення позову сплатив судовий збір в сумі 605 (шістсот п`ять) грн. 60 коп та за подання позову - 1211 (одна тисяча двісті одинадцять) грн 20 коп. у зв`язку із задоволення позову судовий збір підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

Підстав для звільнення відповідача від сплати судового збору судом не встановлено.

На підставі поданих по справі доказів суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, оскільки обставини, якими обґрунтовуються вимоги позивача мали місце і підтверджуються письмовими матеріалами справи, які не викликають сумніву, вони являються достовірними та вичерпними.

Підстави для допущення до негайного виконання судового рішення та для скасування заходів забезпечення позову відсутні.

В зв`язку із задоволенням позовних вимог виконавчого напису таким , що не підлягає виконанню підлягають скасування заходи забезпечення позову, які забезпечені ухвалою суду від 07.08.2024.

Підстави для допущення до негайного виконання судового рішення у відсутні.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 4, 5, 12, 13, 76-89, 141, 258, 259, 263-265, 280-282 ЦПК України, суд

ухвалив:

Позов ОСОБА_1 , який діє в інтересах, ОСОБА_2 , до Товариства з обмеженою відповідальністю «ДОРІ ФІНАНС», треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору- приватний нотаріус Києво Святошинського районного нотаріального округу Київської області Грисюк Олена Василівна, приватний виконавець Кіровоградського виконавчого округу Золотарьова Тетяна Валентинівна, , про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню- задовольнити.

Визнати виконавчий напис, вчинений приватним нотаріусом Києво Святошинського районного нотаріального округу Київської області Грисюк Оленою Василівною від 12.06.2021, зареєстрований в реєстрі за №85686, щодо звернення стягнення з ОСОБА_2 на користь ТОВ «ДОРІ ФІНАНС», заборгованості в розмірі 28222,59 грн., таким, що не підлягає виконанню.

Скасувати Ухвалу Голованівського районного суду Кіровоградської області від 07.08.2024 про забезпечення позову у справі №386/974/24, провадження №2-з/386/7/24.

Стягнути з ТОВ «ДОРІ ФІНАНС» на користь ОСОБА_2 понесені останнім судові витрати зі сплати судового збору в загальному розмірі 1816 ( одна тисяча вісімсот шістнадцять) грн. 80 коп.

Місце проживання позивача ОСОБА_2 : АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1

Місцезнаходження відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю «ДОРІ ФІНАНС»: вул. Хоткевича Гната, буд. №5 офіс 202 м.Київ, поштовий індекс 02094.;.

Останнє відоме місце знаходження третьої особи приватного нотаріуса Києво-Святошинського районного нотаріального округу Київської області Грисюк Олени Василівни: АДРЕСА_2 .

Місце знаходження третьої особи приватного виконавця виконавчого округу Кіровоградської області Золотарьової Тетяни Валентинівни: вул. В.Чорновола, 43 м. Кропивницький, поштовий індекс 25006.

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку шляхом подачі протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до Кропивницького апеляційного суду апеляційної скарги. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя: Гут Ю. О.