РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(ЗАОЧНЕ)

16.12.2024 року Херсонській міський суд Херсонської області у складі:

головуючої судді Шестакової Я.В.,

за участі секретаря Божко О.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Херсоні за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , третя особа: Корабельний районний відділ державної виконавчої служби у м. Херосні Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) про зняття арешту з нерухомого майна, -

ВСТАНОВИВ:

Позивачі звернулися до суду з позовом в якому просять зняти арешт та заборону відчуження з належних позивачам 3/5 частин житлового будинку АДРЕСА_1 , накладений постановою державного виконавця ДВС Комсомольського районного управління юстиції серії АА №371975 від 16.07.2002 року.

В обґрунтування позовних вимог позивачі посилаються на те, що їм на праві власності належить 3/10 частина домоволодіння АДРЕСА_1 . Позивачам стало відомо, що у Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна міститься запис обтяження №2478097 ячке зареєстровано 11.10.2005 року, вид обтяження: арешт нерухомого майна 3/5 частин вищезазначеного володіння. У реєстрі заборон власником домоволодіння помилково зазначено відповідача ОСОБА_3 , хоча на час обтяження дійсним власником майна на підставі договору купівлі-продажу №3190 від 01.12.1997 року був ОСОБА_4 . На даний час виконавче провадження відсутнє і відповідно відсутні підстави для зняття державним виконавцем накладеного арешту. В зв`язку з вищевикладеним позивачі змушені звернутися до суду з даним позовом.

Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 13.12.2021 року залишено позовну заяву без руху.

Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 21.12.2021 року прийнято позов до розгляду та відкрито загальне позовне провадження у даній справі. Призначено підготовче судове засідання.

Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 25.07.2024 року закрито підготовче провадження, призначено справу до судового розгляду по суті.

Позивач та її представник в судове засідання не з`явилися, від представника позивача надійшла заява про підтримання позовних вимог, просила їх задовольнити, справу розглядати без її участі.

Відповідач у судове засідання не з`явився повторно, про день, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином зокрема шляхом направлення судових повісток про виклик за відомим суду місцем його проживання та шляхом опублікування оголошень на офіційному веб-сайті Судової влади України.

Процесуальним правом надати відзив на позов або письмові пояснення по суті предмету спору не скористалвся. Документів, що підтверджують поважність причин його відсутності суду не надано. Клопотань про відкладення розгляду справи до суду не надійшло.

Відповідно до ст. 280 ЦПК України, суд вважає можливим ухвалити заочне рішення у справі на підставі наявних у ній доказів.

Відповідно до ч. 2 статті 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Суд, дослідивши письмові докази, вивчивши матеріали справи, встановив такі обставини та відповідні їм правовідносини.

Законодавець у частині першій статті16 ЦК установив, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу, а в частині другій цієї статті визначив способи здійснення захисту цивільних справ та інтересів судом. Частиною другою статті 16 ЦК встановлено способи захисту цивільних прав та інтересів судом

Застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить як від змісту суб`єктивного права, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення.

З цією метою суд повинен з`ясувати характер спірних правовідносин сторін (предмет та підставу позову), характер порушеного права позивача та можливість його захисту в обраний ним спосіб.

З`ясувавши обставини справи та перевіривши їх доказами, судом встановлено, що 01.12.1997 року ОСОБА_4 уклав з ОСОБА_3 договір купівлі-продажу 3/5 частини житлового будинку з господарчими будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

Вказаний договір купівлі-продажу нерухомого майна сторони оформили в Херсонській товарній біржі «Ізумруд», договір зареєстровано у Журналі реєстрації біржових угод, реєстраційний № 3190 від 05.12.1997 року.

Заочним рішенням Херсонського міського суду Херсонської області від 09.08.2021

року (справа № 766/12165/20) договір купівлі продажу № 3190 від 01.12.1997 року 3/5 частин домоволодіння, що розташоване за адресою: АДРЕСА_1 , укладений на Товарній біржі «Ізумруд» між ОСОБА_4 та ОСОБА_3 визнано дійсним. Визнано за ОСОБА_1 (далі - позивач) та ОСОБА_2 (далі - позивачка) право власності на 3/10 частину домоволодіння АДРЕСА_1 , в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_1 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 .

У Єдиному реєстрі заборон відчуження об?єктів нерухомого майна, що є архівною складовою Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, за адресою належного їм житлового будинку ( АДРЕСА_1 ) міститься запис обтяження номер 2478097, дата реєстрації якого - 11.10.2005 року, вид обтяження: арешт нерухомого майна, об?єкт обтяження: частина домоволодіння 3/5.

Адресу обтяження зазначено: АДРЕСА_1 . Відповідно до рішення Херсонської міської ради від 13.10.2009 року № 1279

«Про затвердження Переліку геонімів (назв вулиць, проспектів, бульварів, площ, провулків тощо) міста Херсона, селищних та сільських рад, розташованих на території, яка входить до юрисдикції Херсонської міської ради, колишня назва провулку «Глухий» змінена на -

« ОСОБА_5 ».

Арешт майна та заборону його відчуження накладено постановою АА 371975 від 16.07.2002 року Державною виконавчою службою Комсомольського управління юстиції, правонаступником якого є Корабельний районний відділ державної виконавчої служби у місті Херсоні Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції та 11.10.2005

року зареєстровано Першою Херсонською державною нотаріальною конторою.

У Єдиному реєстрі заборон відчуження об?єктів нерухомого майна власником домоволодіння зазначено ОСОБА_3 , хоча на час обтяження дійсним власником майна (3/5 частини домоволодіння) на підставі договору купівлі продажу № 3190 від 01.12.1997 року був ОСОБА_4 .

Листом Корабельного районного відділу державної виконавчої служби у м. Херсоні

Південного регіонального управління юстиції (м. Одеса) від 21.10.2021 року вих. № 66751 позивачці відмовлено в задоволенні заяви про зняття арешту. Повідомлено, що згідно проведеної перевірки, яка міститься в спецрозділі Автоматизованої системи виконавчого провадження, відомостей про виконавче провадження, на підставі якого винесена у 2002 році постанова про арешт майна ОСОБА_3 не виявлено.

Відповідно до роз`яснень, які містяться в постанові Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 03 червня 2016 року № 5 «Про судову практику в справах про зняття арешту з майна», відповідачем у справі за позовом про зняття арешту з майна є або боржник, або особа, в інтересах якої накладено арешт на майно, а в окремих випадках особа, якій передано майно, якщо воно було реалізоване.

Оскільки позивачем не заявлено вимоги про визнання права власності на арештоване майно, а лише вимога про зняття з нього арешту, то належним відповідачем у справі є особа, в інтересах якої накладено арешт на майно.

Статтею 41 Конституції України передбачено право кожного громадянина володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності.

Відповідно з ст.1 Першого Протоколу Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений майна інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права.

Статтею 10 Загальної декларації прав людини визначено, що кожна людина має право володіти майном як одноособово, так і разом з іншими. Ніхто не може бути безпідставно позбавлений свого майна.

Відповідно до ст.ст.316,317,319 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Власник володіє, користується та розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Відповідно до ч.ч. 1, 2, 3ст. 59 ЗУ «Про виконавче провадження особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. У разі набрання законної сили судовим рішенням про зняття арешту з майна боржника арешт з такого майна знімається згідно з постановою виконавця не пізніше наступного дня, коли йому стало відомо про такі обставини. У разі виявлення порушення порядку накладення арешту, встановленого цим Законом, арешт з майна боржника знімається згідно з постановою начальника відповідного відділу державної виконавчої служби, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець.

Отже оскільки позивачі не мають змоги оформити свої права на належне їм майно через арешт який було накладено на майно колишнього власника домоволодіння, виконавче провадження згідно листа відділу державної виконавчої служби не виявлено, арешт накладений на майно позивачів порушує їх право власності.

Згідно із ч. 2ст. 50 ЗУ «Про виконавче провадження», у разі якщо у виконавчому провадженні державним виконавцем накладено арешт на майно боржника, у постанові про закінчення виконавчого провадження або повернення виконавчого документа до суду або іншого органу, який його видав, державний виконавець зазначає про зняття арешту, накладеного на майно боржника.

Відповідно до ч.ч. 1, 2, 3ст. 60 ЗУ «Про виконавче провадження», особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. У разі прийняття судом рішення про зняття арешту з майна арешт з майна знімається за постановою державного виконавця не пізніше наступного дня, коли йому стало відомо про такі обставини. Копія постанови про зняття арешту з майна надсилається боржнику та органу (установі), якому була надіслана для виконання постанова про накладення арешту на майно боржника. З майна боржника може бути знято арешт за постановою начальника відповідного відділу державної виконавчої служби, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець, якщо виявлено порушення порядку накладення арешту, встановленого цим Законом. Копія постанови начальника відділу державної виконавчої служби про зняття арешту з майна боржника не пізніше наступного дня після її винесення надсилається сторонам та відповідному органу (установі) для зняття арешту.

Позивачі є спадкоємцями померлого ОСОБА_6 та мають намір реалізувати свої спадкові права.

Закон України «Про виконавче провадження» надає можливість зняття арешту судом у випадку, коли такий арешт підлягає зняттю, проте державний виконавець не може його зняти самостійно у відповідності до норм Закону України «Про виконавче провадження».

Таким чином, на час звернення з заявою до суду відкриті виконавчі провадження відносно ОСОБА_3 відсутні, за наявності арешту (обтяжень) накладених на нерухоме майно, порушуються спадкові права позивачів, внаслідок чого вони позбавлені права прийняти спадщину, підстав для продовження обтяження на майно суд не вбачає, а тому право позивачів підлягає судовому захисту у заявлений ними спосіб шляхом зняття арешту з майна.

Керуючись ст.ст. 2,4,5,10, 11, 12,13,76-82,89 ,258,263-265,280-283 ЦПК України суд, -

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , третя особа: Корабельний районний відділ державної виконавчої служби у м. Херосні Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) про зняття арешту з нерухомого майна - задовольнити в повному обсязі.

Зняти арешт та скасувати заборону відчуження на 3/5 частини житлового будинку АДРЕСА_1 , накладений постановою державного виконавця Державної виконавчої служби Комсомольського районного управління юстиції, серії АА №371975 від 16.07.2002 року.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача , поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, встановленому ЦПК України.

Згідно загального порядку оскарження, дане рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Херсонського апеляційного суду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Найменування сторін:

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрований: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 .

Позивач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстрована: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 .

Відповідач: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , останнє відоме місце реєстрації: АДРЕСА_1 , РНОКПП не відомий .

Повний текст рішення виготовлено 16.12.2024 року

Суддя Я.В. Шестакова