17 грудня 2024 року м. Мукачево Справа №303/8232/24
Мукачівський міськрайонний суд Закарпатської області
у складі: головуючого судді Кость В.В.
секретар судового засідання Чухайло К.І.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу
за позовом приватного акціонерного товариства «СТРАХОВА КОМПАНІЯ «ПЗУ Україна»
до відповідача ОСОБА_1
про стягнення суми сплаченого страхового відшкодування,
Приватне акціонерне товариство «СТРАХОВА КОМПАНІЯ «ПЗУ Україна» (далі Страхова компанія) від імені якого діє Сечко Сергій Володимирович звернулося до суду з позовом до відповідача про стягнення з нього суми 175830, 00 гривень.
Позовні вимоги обґрунтовуються доводами про наявність права на відшкодування вищевказаної суми коштів за наслідками виплати потерпілій особі суми страхового відшкодування у зв`язку з дорожньо-транспортною пригодою за участю відповідача, яка мала місце 28.06.2023 року о 17 год. 50 хв. у с.Жборівці по вул. Центральна.
Нормативно правовою підставою для задоволення позовних вимог вказані приписи ст.ст. 993, 1166, 1187, 1194 Цивільного кодексу України, ст. 27 Закону України «Про страхування».
Представник позивача у судове засідання не з`явився, поряд з цим, в матеріалах справи містяться його клопотання про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує.
Належним чином повідомлений відповідач у судове засідання не з`явився, відзиву на позовну заяву не надав.
Дослідивши подані по справі доказові матеріали, суд констатує наступне.
Судом встановлено, що 28.06.2023 року о 17 год. 50 хв. в с. Жборівці, вул. Центральна, водій ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом марки «Фольксваген Пасат», д.н.з. НОМЕР_1 , не вибрав безпечну швидкість руху, здійснюючи спуск по дорозі, допустив зіткнення з транспортним засобом «Мітсубісі Аутлендер», д.н.з. НОМЕР_2 , яким керував ОСОБА_2 , внаслідок чого транспортні засоби отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками. Своїми діями ОСОБА_1 порушив п. 12.1, 13.1 ПДР України. Згідно з даними постанови Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 14 липня 2023 року по справі №303/6331/23 до ОСОБА_1 було застосовано адміністративне стягнення у вигляді штрафу (а.с. 4).
Згідно з даними свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_3 власником транспортного засобу марки «MITSUBISHI» модель «OUTLANDER», д.н.з. НОМЕР_2 є ТОВ «Велюкс Україна» (а.с. 12).
Відповідно до договору добровільного страхування наземних транспортних засобів від 04.07.2022 серії АМ №994234883.0086, цивільно-правова відповідальність ТОВ «Велюкс Україна» була застрахована в ПрАТ «СК «ПЗУ Україна» (а.с. 5-11).
В свою чергу, з даних перевірки чинності страхового полісу вбачається, що цивільно-правова відповідальність власника транспортного засобу «VOLKSWAGEN PASSAT», д.н.з. НОМЕР_1 , на дату ДТП була застрахована у ПрАТ «СК «ПЕРША».
ОСОБА_2 звернувся до Страхової компанії із заявою про настання випадку, що має ознаки страхового (а.с. 13-14).
На підставі платіжної інструкції від 09.08.2023 №00099553 Страхова компанія виплатила суму 335830,00 грн. ТОВ «Автоцентр-Ужгород» (а.с. 18).
В свою чергу, ПрАТ «СК «ПЕРША» 13.02.2024 сплатила Страховій компанії 160000,00 грн. за договором АМ 994234883.0086, що підтверджується довідкою (а.с.20).
Приймаючи до уваги вищевказані фактичні обставини справи суд виходить з того, що згідно з положеннями ст. 2 Цивільного процесуального кодексу України завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.
Частиною першою ст. 15 Цивільного кодексу України передбачено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.
Під способом захисту суб`єктивних цивільних прав розуміють закріплені законом матеріально-правові заходи примусового характеру, за допомогою яких проводиться поновлення (визнання) порушених (оспорюваних) прав та вплив на правопорушника. Загальний перелік таких способів захисту цивільних прав та інтересів дається у ст. 16 Цивільного кодексу України.
За змістом пункту 8 частини другої ст. 16 Цивільного кодексу України, одним із способів захисту порушеного права є відшкодування збитків.
Статтею 1166 (частина перша) Цивільного кодексу України встановлено, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.
В свою чергу, страхування правовідносини щодо захисту страхових інтересів фізичних та юридичних осіб (страховий захист) при страхуванні ризиків, пов`язаних з життям, здоров`ям, працездатністю та пенсійним забезпеченням, з володінням, користуванням і розпорядженням майном, з відшкодуванням страхувальником заподіяної ним шкоди особі або її майну, а також шкоди, заподіяної юридичній особі, у разі настання страхових випадків, визначених договором страхування, за рахунок коштів фондів, що формуються шляхом сплати страхувальниками страхових премій (платежів, внесків), доходів від розміщення коштів таких фондів та інших доходів страховика, отриманих згідно із законодавством (пункт 69 частини 1 статті 1 Закону України «Про страхування»).
Відповідно до положень ст. 979 Цивільного кодексу України договір страхування укладається відповідно до цього Кодексу, Закону України "Про страхування", інших законодавчих актів. Законом може бути встановлено обов`язок фізичної або юридичної особи укласти договір страхування (обов`язкове страхування). Вимоги щодо укладення договорів страхування за окремими класами страхування/категоріями страхових ризиків для врегулювання правовідносин, за якими вимагається обов`язкова наявність договору, можуть бути визначені законодавством.
Предметом договору страхування є передача страхувальником за плату ризику, пов`язаного з об`єктом страхування, страховику на умовах, визначених договором страхування або законодавством України. Об`єктом страхування можуть бути: життя, здоров`я, працездатність та/або пенсійне забезпечення; майно на праві володіння, користування і розпорядження та/або можливі збитки чи витрати; відповідальність за заподіяну шкоду особі або її майну (стаття 980 Цивільного кодексу України).
Закон України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» регулює відносини у сфері обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів і спрямований на забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та майну потерпілих при експлуатації наземних транспортних засобів на території України.
Обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів здійснюється, зокрема, з метою забезпечення відшкодування шкоди майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників (стаття 3 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (далі - Закон).
Об`єктом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності є майнові інтереси, що не суперечать законодавству України, пов`язані з відшкодуванням особою, цивільно-правова відповідальність якої застрахована, шкоди, заподіяної життю, здоров`ю, майну потерпілих внаслідок експлуатації забезпеченого транспортного засобу (стаття 5 Закону).
У статті 6 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» визначено, що страховим випадком є подія, внаслідок якої заподіяна шкода третім особам під час дорожньо-транспортної пригоди, яка сталася за участю забезпеченого транспортного засобу і внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована за договором.
Майнова шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку (частина друга статті 1187 Цивільного кодексу України).
Відповідно до статті 1188 Цивільного кодексу України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою.
Згідно зі статтею 1194 Цивільного кодексу України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).
До страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки (стаття 993 Цивільного кодексу України).
У разі наявності юридичних фактів, передбачених статтею 993 Цивільного кодексу України, відбувається перехід права вимоги від страхувальника (вигодонабувача) до страховика (суброгація). Нового зобов`язання із відшкодування збитків при цьому не виникає, оскільки відбувається заміна кредитора: від потерпілого (страхувальника) переходить страховику право вимоги до особи, відповідальної за завдання шкоди. Страховик внаслідок виконання обов`язку винної особи (боржника) перед потерпілим (кредитором), набуває права кредитора в частині фактичних витрат. При цьому деліктне зобов`язання не припиняться, але відбувається заміна сторони у цьому зобов`язанні (заміна кредитора) - замість потерпілої особи прав кредитора набуває страховик. Вживання терміну «перехід» означає, що право вимоги існувало раніше та продовжує існувати, але переходить від однієї особи до іншої, відповідно - від потерпілої особи у деліктному зобов`язанні до страховика.
Аналіз спірних правовідносин свідчить про те, що предметом позову є вимога про відшкодування завданої майнової шкоди у вигляді сплати страхового відшкодування у розмірі 175830,00 грн.
Так, між позивачем та потерпілою особою (ТОВ «Велюкс Україна) існують договірні зобов`язання за договором добровільного страхування.
В свою чергу, між потерпілою особою (ТОВ «Велюкс Україна) та відповідачем існують деліктні зобов`язання із завдання шкоди внаслідок ДТП.
У випадках, коли деліктні відносини поєднуються з відносинами обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, боржником у деліктному зобов`язанні в межах суми страхового відшкодування виступає страховик завдавача шкоди. Цей страховик, хоч і не завдав шкоди, але є зобов`язаним суб`єктом перед потерпілим, якому він виплачує страхове відшкодування замість завдавача шкоди у передбаченому Законом порядку. Після такої виплати деліктне зобов`язання припиняється його належним виконанням страховиком завдавача шкоди замість останнього. За умов, передбачених у статті 38 вказаного Закону, цей страховик набуває право зворотної вимоги (регрес) до завдавача шкоди на суму виплаченого потерпілому страхового відшкодування.
У зазначеній справі вимога позивача (страховика потерпілої особи) до заподіювача шкоди не є регресною; воно грунтується на інших приписах законодавства.
Відповідно до пункту четвертого частини першої статті 512 Цивільного кодексу України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок виконання обов`язку боржника третьою особою.
Таким чином, кредитор в деліктному зобов`язанні (потерпіла особа) може бути замінений його страховиком (позивачем) внаслідок виконання ним обов`язків заподіювача шкоди (відповідача) з відшкодування шкоди.
Так, згідно зі статтею 993 Цивільного кодексу України та статті 27 Закону України «Про страхування» (№85/96 від 07.03.1996 в редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин) до страховика потерпілої особи переходить право вимоги до заподіювача шкоди в деліктному зобов`язанні в межах виплаченого потерпілому страхового відшкодування, і деліктне зобов`язання після такої виплати не припиняється має місце заміна кредитора (до страховика потерпілої особи переходить право вимоги, яке належало такому потерпілій особі в деліктному зобов`язанні, в межах виплаченого ним страхового відшкодування). Перехід права вимоги в такому випадку, є суброгацією.
У зв`язку з виплатою позивачем страхового відшкодування потерпілій особі, до нього перейшло право вимоги (в порядку суброгації) до завдавача шкоди у деліктному зобов`язані у межах виплаченого потерпілому страхового відшкодування, тобто відбулася заміна кредитора у деліктних відносинах, що виникли у зв`язку із завданням шкоди відповідачем ОСОБА_1 .
Розмір страхового відшкодування виплаченого Страховою компанією власнику транспортного засобу марки «MITSUBISHI» модель «OUTLANDER», д.н.з. НОМЕР_2 склав 335 830,00 грн.
Разом з тим, дані перевірки чинності полісу страхування свідчать про те, що у винуватця ДТП ОСОБА_1 на момент наставання страхового випадку, був чинний поліс обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів у ПрАТ «СК «Перша», яке в свою чергу здійснило виплату страхового відшкодування у межах ліміту полісу на користь Страхової компанії у розмірі 160000,00 грн., що підтверджується довідкою (а.с.20).
Приймаючи до уваги фактичні обставини по справі у контексті з вищевказаними положеннями законодавства, слід вважати доведеними позовні вимоги, оскільки у Страхової компанії у межах фактичних затрат дійсно виникло право вимоги в порядку суброгації до відповідача як до особи, відповідальної за завдані збитки, що з урахуванням виплат, які здійснила ПрАТ «СК Перша», становить 175830,00 грн. (різниця від суми страхового відшкодування, виплаченого страховиком потерпілої особи (позивачем) та сумою, яка сплачена страховиком відповідача ПрАТ «СК «Перша»).
Таким чином, позов підлягає задоволенню.
Судові витрати по справі у сумі 3028,00 грн. (судовий збір, а.с. 3) підлягають віднесенню на відповідача відповідно до статті 141 Цивільного процесуального кодексу України.
На підставі наведеного керуючись ст.ст. 8, 124, 129 Конституції України, ст.ст. 2, 3, 10, 12, 13, 18, 76-81, 263-265, 279, 354-355 Цивільного процесуального кодексу України, Мукачівський міськрайонний суд Закарпатської області,
1. Позов приватного акціонерного товариства «СТРАХОВА КОМПАНІЯ «ПЗУ Україна» - задоволити.
2. Стягнути з ОСОБА_1 на користь приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ПЗУ Україна» суму 175830,00 гривень (сто сімдесят п`ять тисяч вісімсот тридцять гривень 00 копійки) виплаченого страхового відшкодування в порядку суброгації, а також суму 3028,00 (три тисячі двадцять вісім) гривень у відшкодування судових витрат по справі.
3. Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.
Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, встановленому цим Кодексом.
4. Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_5 .
Суддя В.В. Кость