КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
справа № 372/3914/23
03 грудня 2024 року м. Київ
Київський апеляційний суд у складі колегії суддів:
судді - доповідача Кирилюк Г. М.
суддів: Рейнарт І. М., Ящук Т. І.
при секретарі Усковій Я. А.
розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву представника ОСОБА_1 - адвоката Логвиненка Сергія Петровича про ухвалення додаткового рішення в справі за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Центренерго» про визнання наказів протиправними, поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Обухівського районного суду Київської області від 18 квітня 2024 року в складі судді Кравченка М. В.,
13.08.2023 ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Публічного акціонерного товариства «Центренерго» (далі - ПАТ «Центренерго») про визнання наказів протиправними, поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу.
Рішенням Обухівського районного суду Київської області від 18 квітня 2024 року в задоволенні позову відмовлено.

Постановою Київського апеляційного суду від 05 листопада 2024 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено частково.

Рішення Обухівського районного суду Київської області від 18 квітня 2024 року в частині відмови у задоволенні позову про визнання протиправним наказів ПАТ «Центренерго» від 26.06.2023 № 178-к «Про звільнення», та від 05.07.2023№ 200-к «Щодо внесення змін до Наказу ПАТ «Центренерго» № 178-к від 26.06.2023», поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу скасовано.

Ухвалено в цій частині нове судове рішення, яким вказані позовні вимоги задоволено.

Визнано протиправним наказ ПАТ «Центренерго» від 26.06.2023 № 178-к «Про звільнення».

Визнано протиправним наказ ПАТ «Центренерго» від 05.07.2023 № 200-к «Щодо внесення змін до Наказу ПАТ «Центренерго» № 178-к від 26.06.2023».

Поновлено ОСОБА_1 на посаді начальника Департаменту безпеки та контролю ПАТ «Центренерго» з 06 липня 2023 року.

Стягнуто з ПАТ «Центренерго» на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу за період з 06 липня 2023 року по 05 листопада 2024 року в розмірі 2 238 200 грн з утриманням із цієї суми установлених законодавством України податків і зборів.

В решті рішення Обухівського районного суду Київської області від 18 квітня 2024 року залишено без змін. Стягнуто з ПАТ «Центренерго» в дохід держави судовий збір в сумі 41 602 грн.

09.11.2024 через підсистему «Електронний суд» надійшла заява представника ОСОБА_1 - адвоката Логвиненка С. П. про ухвалення додаткового рішення.

Заява обґрунтована тим, що позивачем під час розгляду справи понесено витрати на професійну правничу допомогу.

Представником позивача 10.10.2024, до закінчення судових дебатів, до Київського апеляційного суду було подано заяву про відшкодування витрат на професійну правничу (правову) допомогу, до якої додані відповідні докази розміру витрат, які позивач має сплатити на професійну правничу допомогу, пов`язану з розглядом справи:

- Договір про надання професійної правничої допомоги від 09.07.2023;

- Додаткову угоду № 1 до договору про надання професійної правничої допомоги від 09.07.2023;

- Додаткову угоду № 2 до договору про надання професійної правничої допомоги від 09.07.2023;

- Акт про надання правничої допомоги (виконаних послуг) № 18К від 17.04.2024;

- Детальний опис робіт (послуг), учинених Адвокатським бюро «Сіренко, Логвиненко Лойєрс Сінерджі» на користь Клієнта у відповідності до Договору про надання професійної правничої допомоги від 09.07.2023 року;

- Договір про надання професійної правничої допомоги від 20.04.2024;

- Акт про надання правничої допомоги (виконаних послуг) № 26К від 07.10.2024;

- Детальний опис робіт (послуг), учинених Адвокатським бюро «Сіренко, Логвиненко Лойєрс Сінерджі» на користь Клієнта у відповідності до Договору про надання професійної правничої допомоги від 07.10.2024 року.

Водночас, при ухваленні судового рішення судом апеляційної інстанції не вирішено питання про судові витрати, які позивач має понести у зв`язку з отриманням професійної правничої допомоги.

Вважає, що подані до суду докази разом із заявою про відшкодування витрат на професійну правничу (правову) допомогу від 10.10.2024 цілком доводять як розмір витрат позивача на правничу допомогу, так і їх співмірність зі складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг), часом, витраченим адвокатом на виконання робіт (надання послуг), обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт та значенням справи для позивача.

Посилаючись на вказані обставини, просив стягнути з ПАТ «Центренерго» на користь ОСОБА_1 суму в розмірі 235 000 грн на відшкодування витрат на професійну правничу (правову) допомогу.

02.12.2024 представник ПАТ "Центренерго" - Гаврись Я.Б. через систему "Електронний суд" подав клопотання, в якому просить заяву про ухвалення додаткового рішення в частині стягнення витрат на професійну (правову) допомогу, надану в Обухівському районному суді Київської області у розмірі 135 000 грн залишити без розгляду. Заяву про ухвалення додаткового рішення в частині стягнення витрат на професійну правничу (правову) допомогу, надану в Київському апеляційному суді у розмірі 100 000 грн, зменшити до 1 000 грн.

Клопотання обґрунтовано тим, що до початку судових дебатів в суді першої інстанції позивач доказів щодо витрат суду не надав, як і не надав такі докази протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду.

Щодо витрат у розмірі 100 000 грн на правову допомогу в Київському апеляційному суді вважає, що вказаний розмір є необґрунтовано високим та таким, що є неспівмірним із складністю справи.

Крім цього, за змістом поданих адвокатом Логвиненком С. П. документів слідує, що представником позивача здійснювались роботи, які не відповідали критерію необхідності, а саме:

1) підготовка, складання та направлення 01.06.2024 до суду апеляційної інстанції заперечення на ухвали Обухівського районного суду Київської області від 01.11.2023 та 27.11.2023, котрі не підлягали оскарженню окремо від рішення суду;

2) складання та направлення заперечення н а клопотання відповідача від 14.08.2024 про долучення доказів;

3) складання та направлення клопотання про визнання обставин;

4) складання та направлення клопотання про залишення відзиву та доказів, які подавались разом із ним, поза увагою суду та без розгляду;

5) складання та направлення клопотання про визнання доказів недопустимими;

6) складання та направлення додаткового пояснення.

Вказане свідчить, що адвокатом не було доведено належним чином факту виконання необхідних робіт, пов`язаних з наданням позивачу професійної правничої допомоги в Київському апеляційному суді саме у розмірі 100 000 грн, а тому вимога про стягнення цієї суми є необґрунтованою, безпідставною та такою, що підлягає зменшенню до 1 000 грн.

В судовому засіданні представник ОСОБА_1 - адвокат Логвиненко С. П. заяву про ухвалення додаткового рішення підтримав та просив її задовольнити.

Представник ПАТ "Центренерго" - Кулибаба В.О. підтримав доводи, які викладені в клопотанні від 02.12.2024.

Заслухавши пояснення представників сторін, перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи заяви, колегія суддів дійшла висновку про те, що заява про ухвалення додаткового рішення підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст.270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Відповідно до ч.3-5 ст.270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів із дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення. У разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви. Додаткове рішення або ухвалу про відмову в прийнятті додаткового рішення може бути оскаржено.

Частиною першою статті 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до частин другої та третьої статті 137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Згідно з частиною восьмою статті 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 в суді першої інстанції доказів на підтвердження розміру витрат на правничу допомогу до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду не подавав.

З огляду на це заява про стягнення витрат на правничу допомогу, наданих в суді першої інстанції, підлягає залишенню без розгляду.

Заява про ухвалення додаткового рішення про стягнення витрат на професійну правничу допомогу в Київському апеляційному суді підлягає частковому задоволенню.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 8 червня 2021 року у справі №550/936/18 (провадження № 14-26цс21) викладено висновок, що для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:

1) складністю справи та виконаними адвокатом роботами (наданими послугами); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини четвертої статті 137 ЦПК України суд може за клопотанням іншої сторони зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

У частині третій статті 141 ЦПК України передбачено, що при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі, чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони, або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися. Тобто ЦПК України передбачено критерії визначення та розподілу судових витрат: 1) їх дійсність; 2) необхідність; 3) розумність їх розміру з урахуванням складності справи та фінансового стану учасників справи. Отже при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд має враховувати конкретні обставини справи, загальні засади цивільного законодавства та критерії відшкодування витрат на професійну правничу допомогу.

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (частина шоста статті 137 ЦПК України).

У постанові Верховного Суду від 9 березня 2021 року у справі № 200/10535/19-а зазначено, що «відповідач, як особа, яка заперечує зазначений позивачем розмір витрат на оплату правничої допомоги, зобов`язаний навести обґрунтування та надати відповідні докази на підтвердження його доводів щодо неспівмірності заявлених судових витрат із заявленими позовними вимогами, подавши відповідне клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги, а суд, керуючись принципом співмірності, обґрунтованості та фактичності, вирішує питання розподілу судових витрат».

У додатковій постанові Великої Палати Верховного суду від 19 лютого 2020 року в справі № 755/9215/15-ц (провадження № 14-382цс19) зазначено, що «Із запровадженням з 15 грудня 2017 року змін до ЦПК України законодавцем принципово по новому визначено роль суду у позовному провадженні, а саме: як арбітра, що надає оцінку тим доказам та доводам, що наводяться сторонами у справі, та не може діяти на користь будь-якої із сторін, що не відповідатиме основним принципам цивільного судочинства.

Тобто саме зацікавлена сторона має вчинити певні дії, спрямовані на відшкодування з іншої сторони витрат на професійну правничу допомогу, а інша сторона має право на відповідні заперечення проти таких вимог, що виключає ініціативу суду з приводу відшкодування витрат на професійну правничу допомогу одній із сторін без відповідних дій з боку такої сторони.

Принцип змагальності знайшов свої втілення, зокрема, у положеннях частин п`ятої та шостої статті 137 ЦПК України, відповідно до яких саме на іншу сторону покладено обов`язок обґрунтування наявність підстав для зменшення розміру витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами, а також обов`язок доведення їх неспівмірності».

Такий висновок узгоджується з висновками Верховного Суду, викладеними у постанові від 22 лютого 2023 року у справі № 761/16207/20 (провадження № 61-8538св22).

У справі, яка переглядається, встановлено, що 10.10.2024 представник ОСОБА_1 - адвокат Логвиненко С.П. подав заяву про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу з наданням відповідних доказів на підтвердження розмір у вказаних витрат.

Представник ПАТ "Центренерго" подав у свою чергу клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, яке мотивовано тим, що заявлений розмір понесених позивачем витрат не є співмірним зі складністю справи та обсягом виконаних адвокатом робіт (наданих послуг), виконанням адвокатом робіт, які не відповідали критерію необхідності.

З огляду на зазначене, враховуючи фактичний обсяг наданих адвокатом Логвиненком С. П. юридичних послуг, співмірність суми витрат із складністю справи та відповідність суми понесених витрат критеріям реальності і розумності, час, витрачений адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг), а також наявність заперечення відповідача, колегія суддів вважає, що з ПАТ "Центренерго" на користь ОСОБА_1 підлягають стягненню витрати на професійну правничу допомогу адвоката в сумі 15 000 грн.

Керуючись ст. 141, 270 ЦПК України суд

постановив:

Заяву представника ОСОБА_1 - адвоката Логвиненка Сергія Петровича про ухвалення додаткового рішення задовольнити частково.

Заяву представника ОСОБА_1 - адвоката Логвиненка Сергія Петровича в частині стягнення витрат на професійну правничу допомогу надану в Обухівському районному суді Київської області у розмірі 135 000 грн залишити без розгляду.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства «Центренерго» на користь ОСОБА_1 15 000 грн витрат на професійну правничу допомогу в суді апеляційної інстанції.

Додаткова постанова може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 16.12.2024.

Суддя - доповідач Г. М. Кирилюк

Судді: І. М. Рейнарт

Т. І. Ящук