У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 грудня 2024 року м. Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області у складі:

головуючого судді Шумило Н.Б.

за участі секретаря судових засідань Кравчук А.В.

представників заявника адвокатів Бухтоярової О.В., Співака О.М.

представника позивача Мадяр В.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Ужгород заяву ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 05 травня 2023 року у справі №308/17138/22 за позовною заявою Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,-

ВСТАНОВИВ:

Відповідач ОСОБА_1 в інтересах якої діє представник адкокат Сідун О.С. 12 серпня 2024 року звернулася до суду із заявою, в якій просить поновити строк для подання заяви про перегляд заочного рішення, як такий що пропущено з поважних причин, скасувати заочне рішення Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 05.05.2023 р. у справі №308/17138/22, а справу призначити до розгляду за правилами загального провадження.

Свою заяву обґрунтовує тим, що 05.05.2024 року Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області у відкритому судовому засіданні у порядку спрощеного позовного провадження ухвалив: позовну заяву акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості задовольнити частково. Стягнути з ОСОБА_1 на користь акціонерного товариства комерційного банку «Приватбанк» заборгованість за кредитним договором №MKZ7GF00000071 dsl 30/06/2005 року у розмірі 59218,93 доларів США, з яких: 19862,97 доларів США - заборгованість за кредитом (тілом кредиту): 19492,99 доларів США - заборгованість по відсоткам за користування кредитом; 19862,97 доларів США - пеня за несвоєчасність виконання зобов`язань за договором. У задоволенні решти позовних вимог відмовлено. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь акціонерного товариства комерційного банку «Приватбанк» судовий збір.

Вказує, що дане заявником отримано не було, і що рішення Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 05.05.2024 року, отримано в Ужгородському міськрайонному суді 25.07.2024 року про що ОСОБА_1 розписалася.

Вважають вказане рішення суду незаконним та необгрунтованим, таким, що підлягає скасуванню. Зазначає, що вказане судове рішення не відповідає вимогам п.1-п.4 ч.1 ст. 264 ЦПК України, судом грубо порушено норми процесуального права, прийнято та відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Проте згідно суми стягнення дана справа не могла бути віднесена до малозначних відповідно до ЦПК України.

Приймаючи заочне рішення за її відсутності, суд виходив з того, що вона в судове засідання не з`явилася повторно, будучи належним чином повідомленою про час та місце слухання справи. Проте, це дійсності не відповідає, оскільки не отримувала з суду ні ухвалу про відкриття провадження у справі, ні позовну заяву позивача з додатками, ні жодної судової повістки про розгляд справи, тому в матеріалах справи відсутні докази про отримання нею цих документів, отже в суду не було підстав для ухвалення заочного рішення.

Також зазначає, що суд порушив норми матеріального права, в рішенні немає жодного розрахунку з якого виходив суд задовольняючи саме таку суму. Крім того, з рішення вбачається, що кошти стягуються за межами 3-х річного строку позовної давності, що є підставою для відмови у позові.

11.11.2024 до суду від представника АТ КБ «Приватбанк» Єрмолова Є.М. надійшов відзив на заяву про перегляд заочного рішення. У вказаному відзиві, серед іншого зазначено, що виходячи з матеріалів справи та протоколу судових засідань відповідач належним чином повідомлений про розгляд справи, та від нього не надійшло жодних клопотань, заперечень чи інших документів щодо розгляду справи. Крім того, відповідачем не надано належних доказів не укладення кредитного договору, а також доказів, які б підтверджували факт виконання зобов`язань за договором. Відповідач до заяви про перегляд заочного рішення не надав жодних доказів, які можуть слугувати підставою для скасування рішення. Всі твердження відповідача є надуманими, повністю спростовуються доказами по справі, та не впливають на зміст ухваленого рішення. В задоволення заяви про перегляд заочного рішення просив відмовити.

27.11.2024 до суду від представника ОСОБА_1 адвоката Бухтоярової О.В. надійшли письмові додаткові аргументи до заяви про скасування заочного рішення, в яких серед іншого вказує, що в матеріалах справи містяться чіткі відомості про те, що останній платіж, здійснений відповідачем на оплату кредиту, датований 04.08.2016 року. Про це свідчить виписка з 30.06.2005 по 02.12.2022 року по рахунку № НОМЕР_1 . За увесь час виконання умов кредитного договору відповідач відповідно до витягу наданого самим позивачем, сплатив 88 801,56 доларів США. Тобто сплачуючи кошти за умовами договору до 04.08.2016 року, відповідач сплатив 88 801,56 доларів США, з яких на погашення тіла кредиту пішло лише 14 986,01 долар США (34849,00-19862.99). Все інше захмарні неправомірні, на думку сторони відповідача, комісії, відсотки та пеня. Зазначає, що з цього можна зробити висновок, що трьохрічний строк позовної давності в справі минув ще 01.09.2019 року, адже позов подано 23.12.2022 року.

Вказує, що додатковим доказом про обізнаність позивачем своїх прав є рішення суду, яке набуло законної сили: рішення Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 19.10.2021 року по справі №308/9582/19, яким суд вирішив позовну заяву ОСОБА_1 до Акціонерного товариства комерційний банк «Приват Банк», приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Швець Руслана Олеговича про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню задовольнити. Визнати виконавчий напис №23592 від 08.12.2017 року, вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Швець Русланом Олеговичем таким, що не підлягає виконанню. Відповідно до судової практики, пред`явлення виконавчих написів не перериває строк звернення до суду, що відображено в постанові ВСУ у справі №6-509цс17 від 05.07.2017 року (Стягнення коштів на підставі виконавчого напису нотаріуса є примусовим, а отже не перериває перебігу строку позовної давності (справа № 6- 509цс17 від 05.07.2017).

Крім того, зазначає, що відповідно до ст. 21 ЗУ «Про споживче кредитування» сукупна сума неустойки (штраф, пеня) та інших платежів, що підлягають сплаті споживачем за порушення виконання його зобов`язань на підставі договору про споживчий кредит, не може перевищувати половини суми, одержаної споживачем за таким договором і не може бути збільшена за домовленістю сторін.

Попри це позивач свідомо накладав непомірні відсотки, комісії та пеню за користування кредитом. На їх думку, при наявному тілі кредиту, який прораховано позивачем, у розмірі 19 862,99 (Долар США), максимальна сума санкцій та платежів за користування цими коштами не може перевищувати 9 931,5 (Долар США).

Просила врахувати аргументи наведені в даній заяві, скасувати заочне рішення Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 05.05.2023 року у справі №308/17138/22, та в задоволенні позовних вимог Акціонерного товариства Комерційного банку «Приватбанк» відмовити повністю.

11.12.2024 до суду від представника ОСОБА_1 адвоката Бухтоярової О.В. надійшло клопотання з процесуальних питань про приєднання заперечення на відзив банку, до якого додано копію заяви ОСОБА_1 щодо порушень допущених адвокатом Сідун О.С., які долучено до матеріалів справи.

В судовому засіданні представник з аявника (відповідача) ОСОБА_1 адвокат Бухтоярова О.В. заяву про перегляд заочного рішення підтримала, обгрунтування навела аналогічні викладеним у заяві та додаткових аргументах до заяви. Вказала, що рішення суду відповідач отримала 25.07.2024, про що наявна розписка. Додатково зазначила, що в матеріалах справи відсутні докази про направлення ОСОБА_1 та відповідно про отримання нею ухвали про відкриття провадження у справі разом з копією позовної заяви, судових повісток, рішення суду. Крім того, дана справа зважаючи на заявлену ціну позову не могла розглядатись за правилами спрощеного позовного провадження. Вказала щодо надмірності нарахування відсотків по договору, спливу позовної давності, а також на те, що порушення норм процесуального права є обов`язковою підставою для скасування рішення суду. Просить скасувати заочне рішення.

Представник заявника (відповідача) ОСОБА_1 адвокат Співак О.М. заяву про перегляд заочного рішення підтримав в повному обсязі, просить заяву задовольнити та скасувати заочне рішення.

Представник позивача Мадяр В.М. в судовому засіданні просив врахувати, що відповідно до ст. 284 ЦПК України заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Заочне рішення може бути скасоване судом лише за сукупності умов, що відповідач з поважних причин не з`явився у судове засідання та не повідомив про причини неявки, докази на які посилається, мають істотне значення для правильного вирішення справи. Матеріалами справи підтверджується, що відповідач належним чином повідомлялась про розгляд справи. Крім того, до заяви про перегляд заочного рішення відповідач не надала жодних доказів, які можуть слугувати підставою для скасування рішення. Щодо посилань відповідача про сплив строку позовної давності, то такі спростовуються умовами договору, де вказано що строк дії договору до 30.06.2025. В задоволенні заяви про перегляд заочного рішення просить відмовити.

Суд, заслухавши думку учасників справи щодо заяви про перегляд заочного рішення, дослідивши матеріали справи №308/17138/22, приходить до наступного висновку.

Судом встановлено, що заочним рішенням Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 05.05.2023 у цивільній справі № 308/17138/22 позовну заяву акціонерного товариства комерційного банку «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості задоволено частково. Вирішено стягнути з ОСОБА_1 на користь акціонерного товариства комерційного банку «Приватбанк» заборгованість за кредитним договором № MKZ7GF00000071 від 30.06.2005 у розмірі 59218 (п`ятдесят дев`ять тисяч двісті вісімнадцять) доларів США 93 центів, з яких: 19862,97 доларів США заборгованість за кредитом (тілом кредиту); 19492,99 доларів США заборгованість по відсоткам за користування кредитом; 19862,97 доларів США пеня за несвоєчасність виконання зобов`язань за договором. У задоволенні решти позовних вимог відмовити. Стягнути з ОСОБА_1 на користь акціонерного товариства комерційного банку «Приватбанк» судовий збір у сумі 32442 (тридцять дві тисячі чотириста сорок дві) гривні 69 копійок.

З матеріалів справи вбачається, що вказане заочне рішення не набрало законної сили.

Зі змісту ст. 284 ЦПК України вбачається, що заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

З матеріалів справи №308/17138/22 вбачається, що копію заочного рішення по такій отримала ОСОБА_1 25.07.2024, що підтверджується її підписом на клопотанні на видачу заочного рішення, а заяву про перегляд заочного рішення подано до суду 12.08.2024 року, тобто в межах двадцяти днів з дня вручення відповідачу повного заочного рішення суду. Враховуючи наведене, відповідач має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд.

Частиною 1 статті 288 ЦПК України передбачено, що заочне рішення може бути скасоване судом, що його ухвалив, лише при сукупності таких умов: 1) якщо судом буде встановлено, що відповідач, тобто заявник, не з`явився у судове засідання та не повідомив про причини неявки з поважних причин, 2) не подав відзив на позовну заяву з поважних причин і 3) докази, на які посилається, мають істотне значення для правильного вирішення справи. Третю умову слід розуміти таким чином, що відповідач у своїй заяві про перегляд заочного судового рішення посилається на такі обставини та на такі докази на їх підтвердження, що якби вони були відомі суду при ухваленні заочного рішення, суд прийшов би до іншого висновку, ухвалив би принципово інше рішення.

У своїй заяві представник заявника посилається в тому числі і на те, що про розгляд даної справи (судове засідання) відповідач не була повідомленою належним чином.

Як вбачається із матеріалів справи, відповідач ОСОБА_1 про розгляд справи повідомлялася належним чином, шляхом надіслання повідомлень на адресу зазначену у позовній заяві: АДРЕСА_1 . Адреса зазначена у позовній заяві, та вказана представником заявника (відповідача) у заяві про перегляд заочного рішення є ідентичною. Однак, рекомендовані повідомлення про вручення поштових відправлень направлених на адресу відповідача до суду не повернулися.

При цьому, до даної заяви про перегляд заочного рішення не додано жодних доказів поважності причин неявки відповідача в судові засідання, які призначалися судом у даній справі.

Окрім цього, стороною заявника у заяві про перегляд заочного рішення не наведено та не додано на підтвердження достатніх доказів, які б мали істотне значення для правильного вирішення справи і могли б спростувати висновки суду по суті даного спору, оскільки обґрунтування заяви про перегляд заочного рішення (щодо невідповідності рішення вимогам ЦПК України; неможливості розгляду за правилами спрощеного позовного провадження; надмірності нарахування відсотків по договору, та ін.) є непогодження з винесеним рішенням по суті.

Водночас, лише посилання у заяві на заперечення розміру заборгованості, нарахованих відсотків та погашення кредиту без будь-яких підтверджень, на переконання суду не можуть бути підставою для перегляду заочного рішення.

У відповідність до ч. 4 ст. 10 ЦПК України, суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Так, у рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Желтяков проти України» від 09 червня 2001 року, зазначено, що право на справедливий розгляд судом, гарантоване пунктом 1 статті 6 Конвенції, повинно тлумачитися в контексті Преамбули Конвенції, яка, серед іншого, проголошує верховенство права як частину спільного спадку Договірних Держав. Одним із основоположних аспектів верховенства права є принцип юридичної визначеності, який, inter alia, вимагає, щоб, коли суди остаточно вирішили питання, їхнє рішення не ставилось під сумнів (рішення суду у справі «Брумареску проти Румунії» (Brumarescu v. Romania) [ВП], №28342/95, п. 61, ECHR1999-VII).

Цей принцип передбачає повагу до остаточності судових рішень та наполягає на тому, щоб жодна сторона не могла вимагати перегляду остаточного та обов`язкового судового рішення просто задля нового розгляду та постановлення нового рішення у справі. Відступи від цього принципу є виправданими лише тоді, коли вони обумовлюються обставинами суттєвого та неспростовного характеру (рішення у справі «Рябих проти Росії» (Ryabykh v. Russia), № 52854/99, п. 52, ECHR 2003-Х).

Виходячи з вищенаведеної практики ЄСПЛ, скасування ухваленого рішення суду, за відсутності факту істотності таких обставин, з мотивів неправильного застосування судом норм матеріального та/або процесуального права буде порушенням принципу юридичної визначеності, тобто п.1 ст.6 конвенції, а також ст.1 Першого протоколу до неї.

Таким чином, враховуючи, що відповідач не надала жодних доказів щодо поважності причин неявки в судові засідання та доказів, які мають істотне значення для правильного вирішення справи, суд приходить до висновку про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Частиною 4 ст. 287 ЦПК України передбачено, що у разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 10, 247, 284-288 ЦПК України, -

ПОСТАНОВИВ:

Поновити ОСОБА_1 пропущений строк на подання заяви про перегляд заочного рішення Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 05 травня 2023 у цивільній справі №308/17138/22 за позовом Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.

Заяву ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 05 травня 2023 у цивільній справі №308/17138/22 за позовом Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, - залишити без задоволення.

Роз`яснити заявнику, що відповідно до пункту 4 статті 287 ЦПК України, у разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення, заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. У цьому разі строк на апеляційне оскарження починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали складено 16 грудня 2024 року.

Суддя Ужгородського міськрайонного суду

Закарпатської області Н.Б. Шумило