Справа № 463/8101/24
(провадження № 2/439/596/24)
02 грудня 2024 року м. Броди
Бродівський районний суд Львівської області в складі
головуючого судді Рахімової О.В..,
при секретарі Скорик І.Б.,
розглянувши в місті Броди у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ФК «КЕШ ТУ ГОУ» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,
В обґрунтування покликається на те, що 07.07.2021 між ТОВ «ЗАЙМЕР» та відповідачем ОСОБА_1 укладено кредитний Договір № 199119 про надання фінансового кредиту який відтворений шляхом використання відповідачем одноразового ідентифікатора (електронного підпису) і був надісланий на номер мобільного телефону відповідача. Підписуючи договір, відповідач підтвердила, що ознайомлена з усіма умовами, повністю розуміє, погоджується і зобов`язується неухильно їх дотримуватися.
Відповідно до умов договору, ТОВ «ЗАЙМЕР» перерахувало відповідачу ОСОБА_1 кредитні кошти на картковий рахунок в сумі 5500 грн 00 коп. на умовах строковості, зворотності платності, а відповідач зобов`язалася повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом та виконати інші обов`язки в порядку та строки, що визначені договором .
ТОВ «ЗАЙМЕР» умови кредитного договору виконало в повному обсязі, надавши відповідачеві кредит, проте відповідач умов кредитного договору не виконала.
17.02.2022 між ТОВ «ЗАЙМЕР» та ТОВ «ФК «КЕШ ТУ ГОУ» укладено договір факторингу №01-17/02/2022, згідно умов якого ТОВ «ЗАЙМЕР» передає (відступає) ТОВ «ФК «КЕШ ТУ ГОУ» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «ФК «КЕШТУ ГОУ» приймає належні ТОВ «ЗАЙМЕР» права вимоги до боржників, вказаними у реєстрі боржників.
Ухвалою Бродівського районного суду Львівської області від 10.10.2024 року провадження по справі відкрито та призначено до судового розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, з викликом сторін.
У судове засідання представник позивача ТОВ «ФК«КЕШ ТУГОУ» Пархомчук С.В. не з`явився, через систему «Електронний суд» подав заяву, в якій просив розгляд справи проводити за відсутності представника позивача, проти заочного розгляду справи не заперечує.
Відповідач, в судове засідання не з`явився повторно, про дату та місце слухання справи належним чином сповіщений, про причини неявки суд не повідомлено.
Відзив на позов та заперечення проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження від відповідача до суду не надходили.
Відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження в судовому засіданні з повідомленням сторін.
Відповідно до вимог ч. 4 ст. 223 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у справі даних чи доказів (постановляє заочне рішення).
Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України.
Відповідно до ст. 247 ч.2 ЦПК України уразі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню з наступних підстав.
Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
Відповідно до ст. 129 Конституції України, ст. 3 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.
Згідно з ст.3 ч. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Згідно ч.1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Судом встановлено, що 07.07.2021 між відповідачем ОСОБА_1 та ТОВ «ЗАЙМЕР» укладено Договір про надання фінансового кредиту № 199119, який містить її анкетні дані та підписаний електронним підписом позичальника шляхом використання одноразового ідентифікатора. Також, сторони узгодили в письмовій формі графік розрахунків на загальну вартість кредиту, що становить додаток № 1 до Договору про надання фінансового кредиту № 199119 від 07.07.2021 укладеного між сторонами (а.с. 13-20).
З метою підписання договору, а також підтвердження ознайомлення з правилами та іншими документами, відповідачу було надано одноразовий ідентифікатор KL5396, що підтверджується довідкою про ідентифікацією (а.с. 22).
Відповідно до п. 1.1 Договору ТОВ «ЗАЙМЕР» перерахувало відповідачу ОСОБА_1 кредитні кошти на картковий рахунок в сумі 5500 грн 00 коп. на умовах строковості, зворотності платності, а відповідач зобов`язалася повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом та виконати інші обов`язки в порядку та строки, що визначені договором .
Пунктом 1.2. Договору визначено, що кредит надається строком на 30 дні, тобто до 05.08.2021.
Згідно з п.1.3. Договору за користування кредитом клієнт сплачує товариству 730% річних від суми кредиту в розрахунку 2% на добу. Тип процентної ставки - фіксована. Без письмової згоди клієнта товариство не має права збільшувати фіксовану процентну ставку за договором.
Пунктом п.1.4. Договору передбачено, що кредит надається товариством у безготівковій формі у національній валюті на реквізити платіжної банківської картки, вказаної клієнтом.
Факт отримання коштів позичальником підтверджується інформаційною довідкою ТОВ «ПЛАТЕЖІ ОНЛАЙН» вих. № 2854/05 від 20.05.2024, відповідно до якої 07.07.2021 14:10:09 на банківську картку перераховано кошти в сумі 5500.00 грн.
17.02.2022 між ТОВ «ЗАЙМЕР» та ТОВ «ФК «КЕШТУ ГОУ» укладено договір факторингу №01-17/02/2022, відповідно до якого ТОВ «ФК «КЕШТУ ГОУ» перейшло право грошової вимоги до відповідача за Договором про надання фінансового кредиту № 199119 від 07.07.2021. (а.с. 42-49).
21.05.2024 ТОВ «ФК «КЕШ ТУ ГОУ» було направлено відповідачу вимогу про виконання зобов`язань за кредитним договором, в якій було повідомлено про те, що 17.02.2022 відбулось відступлення прав вимоги за Договором про надання фінансового кредиту № 199119 від 07.07.2021 до ТОВ «ФК «КЕШ ТУ ГОУ», яке в свою чергу стало новим кредитором та має право вимагати від ОСОБА_1 погашення кредитної заборгованості згідно з Договором № 199119 від 07.07.2021 (а.с. 31).
Всупереч умовам кредитного договору, а також вимог ст.ст. 509, 526, 1054 ЦК України, відповідач ОСОБА_1 своїх зобов`язань не виконала, у зв`язку з чим позивач звернувся до суду з позовом про стягнення заборгованості за кредитним договором.
Вирішуючи спір суд виходить з таких мотивів та норм права.
Спірні правовідносини, які виникли між сторонами, регулюються загальними положення ЦК України про зобов`язання та параграфом 2 Глави 71 ЦК України «Кредит».
Вирішуючи спір, суд виходить з таких мотивів та норм права.
Відповідно до ч. 1 ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.
Згідно зі ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.
Позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначеній родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлений договором (ч. 1 ст. 1049 ЦК України).
Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Статтею 526 ЦК України встановлено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
А згідно ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
У відповідності до ч. 1 ст. 13 Закону України «Про споживче кредитування», договір був укладений в письмовій формі у вигляді електронного документа, створеного згідно з вимогами, визначеними Законом України «Про електронні документи та електронний документообіг», а також з урахуванням особливостей, передбачених Законом України «Про електронну комерцію».
Згідно ст.12 Закону України «Про електронну комерцію», електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання,- в тому числі електронного підпису одноразовим ідентифікатором.
Враховуючи те, що матеріалами справи підтверджується факт укладення кредитного договору, отримання відповідачем коштів за цим договором та факт їх неповернення відповідачем у відповідності до умов вказаних у договорі та у строки визначені сторонами, а також доведено, що відповідач була повідомлена про умови кредитування, суд дійшов висновку про підставність позову щодо стягнення суми заборгованості за кредитним договором.
Розрахунок суми заборгованості відповідає умовам кредитного договору, відображає наявність обґрунтованої заборгованості і доказів зворотного відповідач суду не надав.
З огляду на викладене, позивач довів обставини, на які він посилався як на підставу в частині своїх вимог до відповідача ОСОБА_1 , такі не спростовані відповідачем, доказів належного виконання нею кредитного Договору щодо повернення отриманих кредитних коштів та відсотків відповідач суду не подала, а тому суд дійшов висновку задоволення заявлених позивачем вимог.
Судові витрати в цій справі, відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України, складаються з судового збору та витрат на професійну правову допомогу.
Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
За подання позову позивач сплатив судовий збір в розмірі 2422 грн 40 коп.
Враховуючи те, що позов задоволено ,з відповідача на користь позивача підлягають стягненню понесені ним і документально підтверджені судові витрати в розмірі 2422грн 40 коп.
Статтею 15 ЦПК України передбачено, що учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді як вид правничої допомоги здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом.
29.12.2023 між ТОВ «ФК «КЕШ ТУ ГОУ» та адвокатом Пархомчук С.В. укладено Договір про надання правової допомоги.
Згідно з ч. 1 ст. 137 ЦПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.
Відповідно до вимог ч. 2 ст. 137 ЦПК України, за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги (ч.3 ст.137 ЦПК України).
Відповідно до ч. 8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).
Отже, відповідно до ч.8 ст.141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).
Відповідно до п. 1, 2 ч. 3 ст. 141 ЦПК України, при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес.
Таким чином, при визначенні суми відшкодування судових витрат суд повинен керуватися критерієм реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерієм розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та суті виконаних послуг.
Зазначена сума, на переконання суду, є розумною та такою, що відображає реальність адвокатських витрат (їх дійсність та необхідність), з урахуванням складності справи, необхідних процесуальних дій сторони, часу, витраченого адвокатом на надання правової допомоги.
Керуючись ст. 12, 13, 76-81, 89, 141, 258, 263-265, 280-284, 352, 354, 355 Цивільного процесуального кодексу України,-
Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «ФК «КЕШ ТУ ГОУ» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором - задовольнити.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.
Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Львівського апеляційного суду.
Суддя О.В. Рахімова