Великоолександрівський районний суд Херсонської області
Справа № 650/4018/24
Провадження № 2/650/1531/24
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 листопада 2024 року Великоолександрівський районний суд Херсонської області в складі: головуючого - судді Хомик І.І.

за участі секретаря Ткаченко І.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду смт. Велика Олександрівка цивільну справу за позовом представника позивача ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання договору купівлі продажу житлового будинку укладеним та визнання права приватної власності на будинок,-

в с т а н о в и в :

Представник позивача ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом в інтересах ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання договору купівлі продажу житлового будинку укладеним та визнання права приватної власності на будинок. Позовні вимоги мотивує тим, що з квітня 2013 року у власності позивача перебуває житловий будинок з господарчими будівлями та спорудами, а також присадибною ділянкою, загальною площею 0,0883 га. за адресою: АДРЕСА_1 .

Право на вселення у цей будинок та проживання у ньому разом зі своїм чоловіком та сином, а пізніше і право на їх реєстрацію позивачка отримала від відповідача ОСОБА_3 .

Отримавши право на користування житловим будинком, господарчими будівлями і спорудами, а також присадибною ділянкою, позивачка, бажаючи придбати це домоволодіння у власність, разом зі членами родини за згоди відповідачки здійснила за кошти своєї родини капітальний ремонт будинку і вже 24.09.2013 року прийняла пропозицію власниці будинку викупити це домоволодіння у свою власність. Домовилися про залишкову ціну у 2000.00 (дві тисячі) грн., оскільки останні 10 років у будинку ніхто не мешкав.

Відповідачка ОСОБА_3 на підтвердження факту отримання від позивачки ОСОБА_2 обумовленої суми коштів за своє домоволодіння видала їй на суму 2000.00 грн. власноручно написану письмову розписку в присутності свідків.

Укласти нотаріально посвідчений договір купівлі продажу домоволодіння, що належить відповідачці ОСОБА_3 позивачці ОСОБА_2 до сьогодні не вдалося, оскільки власниця будинку ще влітку 2018 року з місця свого постійного проживання виїхала, і до сьогодні її місце проживання/перебування нікому невідомо.

Позивач позбавлений можливості зареєструвати своє право власності належним шляхом, а саме нотаріально посвідчити договір купівлі-продажу свого житлового будинку АДРЕСА_1 , в зв`язку з чим позивач змушена звернутися до суду з даною позовною заявою.

Позивач у судове засідання не з`явилася, надала до суду заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує у повному обсязі, наполягає на їх задоволенні.

Відповідач ОСОБА_3 в судове засідання не з`явилася, про розгляд справи повідомлялася належним чином у встановленому законом порядку, про що свідчить оголошення на веб-сайті «Судова влада».

Дослідивши та проаналізувавши всі обставини справи, суд приймає до уваги наступне.

Судом встановлено, що ОСОБА_3 є власником житлового будинку, розташованого за адресою АДРЕСА_1 на підставі договору купівлі-продажу від 31.01.1990р., посвідченого державним нотаріусом Високопільської державної нотаріальної контори та зареєстрованого в реєстрі № 87.

У подальшому ОСОБА_3 маючи намір на продаж належного їй житлового будинку отримала від ОСОБА_2 грошову суму 2000 грн. за вказаний житловий будинок, склавши відповідну розписку 24.09.2013р. У вказаній розписці зазначено, що між сторонами досягнуто домовленості щодо переоформлення житлового будинку на ОСОБА_2 на протязі п`яти років.

Після досягнення домовленостей щодо всіх умов купівлі-продажу житлового будинку ОСОБА_2 проживає у вказаному будинку, що підтверджується наявною реєстрацією за адресою АДРЕСА_1 в особистому паспорті НОМЕР_1 та витягом з реєстру територіальних громад від 09.08.2024р. за № 2024/009548335.

Реєстрацію ОСОБА_2 та членів її родини за вказаною адресою внесено до домової книги домоволодіння АДРЕСА_1 .

Проживаючи у вказаному будинку ОСОБА_2 виготовила технічний паспорт на садибний (індивідуальний) житловий будинок від 30.09.2013 року.

У травні 2016 року нею укладено договір № 0891033 про користування електричною енергією по спірному домоволодінню. На протязі всього періоду проживання позивач здійснювала роботи по підтриманню технічного стану будинку.

Однак укласти нотаріально посвідчений договір купівлі продажу домоволодіння, що належить відповідачці ОСОБА_3 позивачці ОСОБА_2 до сьогодні не вдалося, оскільки власниця будинку ще влітку 2018 року з місця свого постійного проживання виїхала, і до сьогодні її місце проживання/перебування нікому невідомо.

Позивачка не має наміру відмовлятися від фактично придбаного у відповідачки житлового будинку, бо у ньому зі своєю родиною вона за спільні кошти зробила капітальний ремонт, тобто придала будинку додаткову ринкову вартість, їй невідомо з яких міркувань чи мотивів відповідачка ухиляється від свого обов`язку сприяти їй у набутті права на проданий житловий будинок.

Згідно ч. 1 ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Частиною 1 ст. 16 ЦК України встановлено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути, сере іншого і визнання права.

Підстави набуття права власності регламентовані статтею 328 ЦК України.

Згідно ч. 1 ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Відповідно до ч. 3 ст. 640 ЦК України договір, що підлягає нотаріальному посвідченню, є укладеним з дня такого посвідчення.

Статтею 657 ЦК України встановлено, що договір купівлі-продажу житлового будинку (квартири) або іншого нерухомого майна укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню, крім договорів купівлі-продажу майна, що перебуває в податковій заставі.

Відповідно до п. 13 постанови пленуму Верховного Суду України № 9 від 06 листопада 2009 року з підстав недодержання вимог закону про нотаріальне посвідчення правочину нікчемними є тільки правочини, які відповідно до чинного законодавства підлягають обов`язковому нотаріальному посвідченню. При розгляді таких справ суди повинні з`ясувати, чи підлягає правочин обов`язковому нотаріальному посвідченню, чому він не був нотаріально посвідчений, чи дійсно сторона ухилилася від його посвідчення та чи втрачена така можливість, а також чи немає інших підстав нікчемності правочину.

Відповідно до частини другої статті 220 ЦК України, якщо сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. У цьому разі наступне нотаріальне посвідчення договору не вимагається.

Неможливість здійснення нотаріального посвідчення договору купівлі-продажу, у зв`язку із ухиленням продавця та сторони в договорі купівлі-продажу від укладення письмового та нотаріально посвідченого договору купівлі-продажу, та з чого вбачається втрата можливості з цієї причини його посвідчити, є обов`язковими умовами для визнання правочину дійсним згідно зі ст. 220 ЦК України.

Під ухиленням від нотаріального посвідчення договору має розумітися як активна протидія цьому, так і пасивне небажання вчинити цю дію.

Відповідно до ст. 334 ЦК України право власності у набувача майна за договором виникає з моменту передання майна, якщо інше не встановлено договором або законом, при цьому право власності на майно за договором, який підлягає нотаріальному посвідченню, виникає у набувача з моменту такого посвідчення або з моменту набрання законної сили рішення суду про визнання договору, не посвідченого нотаріально, дійсним.

Згідно ч. 1 ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

За таких обставин, враховуючи встановлені судом обставини справи, зокрема, що спірний договір не було посвідчено нотаріально, разом з цим, сторони домовились щодо всіх істотних умов договору купівлі-продажу будинку, відбулося його виконання, відповідач отримав кошти, а позивач почав користуватися та утримувати будинок, суд дійшов висновку, що між сторонами було укладено договір купівлі-продажу нерухомого майна, у зв`язку з чим, вимоги позивача є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Керуючись статтями 12, 13, 141, 200, 209, 259, 263 265, 279, 280 - 289 ЦПК України, ст. ст. 220, 328, 334, 392 ЦК України, Великоолександрівський районний суд Херсонської області,-

у х в а л и в :

Позовні вимоги представника позивача ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання договору купівлі продажу житлового будинку укладеним та визнання права приватної власності на будинок задовольнити.

Визнати договір купівлі-продажу житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами, загальною площею 56.7 кв.м., розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , укладеним 24.09.2013 року між ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженкою Кіровоградської області Новоукраїнського району село Рівне (ІПН НОМЕР_2 ) та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженкою селища Велика Олександрівка В.Олександрівського району Херсонської області (ІПН НОМЕР_3 ).

Визнати за ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (ІПН НОМЕР_2 ) право приватної власності на житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами, загальною площею 56.7 кв.м., розташованому за адресою: АДРЕСА_1 .

Рішення суду може бути оскаржено до Херсонського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Ірина ХОМИК