Справа № 606/2315/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 грудня 2024 року м. Теребовля

Теребовлянський районний суд Тернопільської області в складі:

головуючої судді Мельник А.В.

за участю секретаря судового засідання Кавалко В.С.

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в м.Теребовля цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до Теребовлянської міської ради Тернопільської області (ОТГ) про визнання права власності на спадкове майно,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 , яка звернулася в своїх інтересах та на підставі довіреності - в інтересах ОСОБА_2 , звернулася до суду із позовом до Теребовлянської міської ради Тернопільської області (ОТГ), у якому просять визнати за ними право власності на 1/2 частку житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться по АДРЕСА_1 в рівних частинах кожній, в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

В обґрунтування заявлених вимог, ОСОБА_1 вказує на те, що головою житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, який належав до колгоспного типу двору та, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 була ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , та станом на 15 квітня 1991 року в ньому проживала та була зареєстрована її дочка ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , внук ОСОБА_5 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 , та правнучка ОСОБА_6 .

ОСОБА_3 07.02.2017 склала заповіт, за яким належний їй житловий будинок з надвірними будівлями, що знаходиться по АДРЕСА_1 та все своє майно, де б воно не було та з чого б воно не складалось, взагалі все те, що їй належатиме на день смерті і на що вона за законом матиме право заповіла в рівних частках позивачам.

Після смерті ОСОБА_3 відкрилася спадщина на все належне їй майно, зокрема на належну їй частку житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами.

Після смерті ОСОБА_3 отримати у нотаріуса свідоцтво про право на спадщину за заповітом позивачі не можуть через те, що на вказаний житловий будинок з приналежними до нього господарськими будівлями та спорудами відсутні правовстановлюючі документи.

Ухвалою суду від 20.11.2024 було відкрито провадження у справі та призначено підготовче судове засідання.

Позивачі в судове засідання не з`явились, однак ОСОБА_1 подала до суду заяву, у якій просила справу розглядати за відсутності позивачів, позовні вимоги підтримують повністю.

Представник відповідача Теребовлянської міської ради Тернопільської області (ОТГ) в судове засідання не з`явився, однак подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги визнає у повному обсязі.

Відповідно до вимог частини третьої статті 200 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України) за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

За вказаних обставин, на підставі частини другої статті 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Дослідивши та оцінивши докази по справі суд приходить до висновку, що позов слід задовольнити з наступних підстав.

Згідно копії довідки Теребовлянського бюро технічної інвентаризації за № 244 від 09.09.2024, власником житлового будинку з приналежними до нього господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться по АДРЕСА_1 є ОСОБА_3 , однак право власності не зареєстровано (а.с.19).

Згідно копії витягу з рішення виконкому Теребовлянської районної Ради народних депутатів від 19.05.1987 за №171, генплану забудови земельної ділянки та акту винесення в натуру червоних ліній і проведення розбивки контурів фундаментів будівель індивідіального будівництва забудівника ОСОБА_7 , копії погосподарської книги, довідки, виданої виконкомом Теребовлянської міської ради Тернопільської області від 21.11.2024 за № 1830-02-11, станом на 15.04.1991 житловий будинок з приналежними до нього господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться по АДРЕСА_1 відносився до колгоспного типу двору, головою якого є ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , та станом на 15 квітня 1991 року в ньому проживала та була зареєстрована її дочка ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , внук ОСОБА_5 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 , та правнучка ОСОБА_6 . Станом на день смерті ОСОБА_3 , яка зареєстрована та проживала по АДРЕСА_1 разом з нею був зареєстрований та проживав її внук ОСОБА_5 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 (а.с.21-25).

Згідно копії технічного паспорту на будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами по АДРЕСА_1 від 09.09.2024, виданого Теребовлянським бюро технічної інвентаризації, замовниками технічної інвентаризації є ОСОБА_2 , ОСОБА_1 , вищевказаний житловий будинок має загальну площу 32,8 кв.м., з якої житлова 26,6 кв.м. (а.с.14-18).

Відповідно до висновку про вартість майна: житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою по АДРЕСА_1 , виданого оцінювачем ОСОБА_8 станом на 07.11.2024 становить 131200 грн (а.с.26).

Згідно роз`яснень Постанови Пленуму Верховного Суду України № 20 від 22 грудня 1995 року «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності`положення статей 17, 18 Закону «Про власність» щодо спільної сумісної власності поширюються на правовідносини, які виникли після введення в дію цього Закону (з 15 квітня 1991 року). До правовідносин, що виникли раніше, застосовується діюче на той час законодавство. Зокрема, спори щодо майна колишнього колгоспного двору, яке було придбане до 15 квітня 1991 року, мають вирішуватися за нормами, що регулювали власність цього двору, а саме: а) право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні; б) розмір частки члена двору визначається виходячи з рівності часток усіх його членів, включаючи неповнолітніх та непрацездатних; г) згідно зі статтею четвертою Постанови Верховної Ради України «Про введення в дію Закону України «Про власність» загальні правила спадкування щодо частки члена колгоспного двору в майні двору застосовуються з 1 липня 1990 року.

Статус майна колгоспного двору був врегульований статтями 120-126 ЦКУPCP 1963 року в редакції, чинній на час існування спірних правовідносин.

Відповідно до частини першоїстатті 120 ЦК УРСР(1963 року) майно колгоспного двору належить його членам на праві сумісної власності.

Згідно частини другої статті 123 ЦК УРСР(1963 року) розмір частки члена двору встановлюється виходячи з рівності часток усіх членів двору, включаючи неповнолітніх і непрацездатних.

Крім того, згідно постанови пленуму Верховного Суду України № 15 від 25 травня 1998 року «Про судову практику за позовами про захист права приватної власності» право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, які до 15 квітня 1991 року не втратили право на частку в майні.

Враховуючи встановлені обставини справи, ОСОБА_9 , ОСОБА_3 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , належало по 1/4 частки житлового будинку кожному.

Відповідно до копії свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 , повторно виданого Теребовлянським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Тернопільському районі Тернопільської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, ОСОБА_4 померла ІНФОРМАЦІЯ_2 в с.Зеленче Теребовлянського району Тернопільської області (а.с.10).

За життя ОСОБА_4 заповіту не склала. Після її смерті відкрилася спадщина на все належне їй майно.

Спадщину після смерті ОСОБА_4 прийняла її дочка ОСОБА_3 . Отже, ОСОБА_3 належала 1/2 частка вказаного житлового будинку.

За життя ОСОБА_3 склала заповіт, посвідчений старостою сіл Заленче та Підгора від 07.02.2017, за яким належний їй житловий будинок з надвірними будівлями, що знаходиться по АДРЕСА_1 та все своє майно, де б воно не було та з чого б воно не складалось, взагалі все те, що їй належатиме на день смерті і на що вона за законом матиме право заповіла в рівних частинах ОСОБА_1 та ОСОБА_10 (а.с.13).

Відповідно до копії свідоцтва про смерть серії НОМЕР_2 , виданого Теребовлянським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області, ОСОБА_3 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 в с.Зеленче Теребовлянського району Тернопільської області (а.с.9).

Згідно рішення Теребовлянського районного суду Тернопільської області від 12.11.2014 розірвано шлюб між ОСОБА_11 та ОСОБА_12 , який був зареєстрований 14 липня 2001 року виконавчим комітетом Підгайчицької сільської ради Теребовлянського району Тернопільської області, актовий запис № 5. Після розірвання шлюбу ОСОБА_10 змінено прізвище на " ОСОБА_13 " (а.с.12).

З постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії, виданої завідувачем Теребовлянської державної нотаріальної контори Хомутовою О.М. за №697/02-14 від 29.10.2024, слідує, що позивачам відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті ОСОБА_3 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 , у зв`язку із тим, що відсутні правовстановлюючі документи на житловий будинок, розташований по АДРЕСА_1 на ім`я померлої ОСОБА_3 , а право власності не зареєстроване. У справах Теребовлянської державної нотаріальної контори знаходиться спадкова справа №307 від 02.08.2024, заведена за заявою спадкоємця за заповітом ОСОБА_1 та ОСОБА_14 , інші спадкоємці не звертались (а.с.27).

Оскільки ОСОБА_3 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , тому до правовідносин щодо спадкування після її смерті застосуванню підлягають норми Цивільного кодексу України (далі ЦК України) 2003 року.

Відповідно до статті 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців).

У відповідності до статті 1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

У відповідності до частини першої статті 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Згідно зі статтею 1233 ЦК України заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті.

Статтею 1223 ЦК України встановлено, що право на спадкування мають особи, визначені у заповіті.

Відповідно до статті 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Частиною першою статті 1270 ЦК України передбачено, що для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Враховуючи вказане, суд приходить до висновку, що право позивачів має бути захищено у судовому порядку шляхом визнання права власності на майно.

За умовами частини 1 статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

З приписів частини 1 статті 5 ЦПК України вбачається, що здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Відповідно до статті 392 ЦК України, власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвічує його право власності.

Пунктом 1 частиною 2 статті 16 ЦК України визначено, що одним із способів захисту цивільних прав та інтересів є визнання права.

Враховуючи вищенаведене, а також те, що через неналежну державну реєстрацію права власності та правовстановлюючих документів на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, позивачі не можуть реалізувати своїх прав, їхні права підлягають судовому захисту, а позов до задоволення шляхом визнання за ОСОБА_2 , ОСОБА_1 права власності кожному по 1/4 частці житлового будинку з приналежними до нього господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться по АДРЕСА_1 в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Керуючись статтями 4, 12, 200, 247, 265, 354 ЦПК України, статтями 4, 5, 15, 16, 392, 1216, 1217, 1218, 1223, 1268 ЦК України, суд,

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до Теребовлянської міської ради Тернопільської області (ОТГ) про визнання права власності на спадкове майно - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на 1/4 частку житлового будинку з приналежними до нього господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться по АДРЕСА_1 в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Визнати за ОСОБА_2 право власності на 1/4 частку житлового будинку з приналежними до нього господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться по АДРЕСА_1 в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржене, шляхом подання апеляційної скарги до Тернопільського апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Позивач: ОСОБА_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 ;

Позивач: ОСОБА_2 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 ;

Відповідач: Теребовлянська міська рада Тернопільської області (об`єднана територіальна громада), код ЄДРПОУ - 04058456, місцезнаходження: вулиця Князя Василька, 104 а, місто Теребовля, Тернопільська область.

Повний текст рішення суду складено 16.12.2024.

Суддя А.В.Мельник