Справа №195/1593/24
Провадження №2/333/4478/24
09 грудня 2024 року м. Запоріжжя
Комунарський районний суд м. Запоріжжя у складі:
судді Холода Р.С.,
за участю секретаря судового засідання Марченко В.С.,
01.10.2024 року до Комунарського районного суду м. Запоріжжя з Томаківського районного суду Дніпропетровської області, за підсудністю відповідно до вимог п.1 ч.1 ст.31 ЦПК України, надійшла цивільна справа за позовом ПАТ «Страхова група «Арсенал Страхування»до ОСОБА_1 про стягнення страхового відшкодування.
Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що між ПрАТ «СК «Арсенал Страхування» та ТОВ «ОТП Лізинг» було укладено Генеральний договір страхування наземного транспорту №1362/19-Т/ДГО/НС/Ц2, а також додаткова угода №64/21-Т/Ц2/2667 від 15.01.2021 року до Генерального договору щодо страхування відповідного переліку транспортних засобів, згідно яких ПрАТ «СК «Арсенал Страхування» взяло на себе зобов`язання компенсувати будь-яке пошкодження або знищення транспортного засобу «Peugeot 301», державний реєстраційний номер НОМЕР_2 .
11.09.2021 року в м. Мелітополі Запорізької області по вул. Івана Алексєєва сталася дорожньо-транспортна пригода за участю транспортних засобів «Toyota Auris», державний реєстраційний номер НОМЕР_3 , під керуванням ОСОБА_1 , та «Peugeot 301», державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_2 .
Постановою Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області у справі №937/8901/21 ОСОБА_1 визнано винним у скоєнні зазначеної вище дорожньо-транспортної пригоди.
Оскільки цивільно-правова відповідальність відповідача на момент ДТП - водія транспортного засобу «Toyota Auris», державний реєстраційний номер НОМЕР_3 , ОСОБА_1 застрахована не була, то позивач має право стягнення з відповідача понесеного страхового відшкодування в розмірі 65 250,00 гривень.
З цих підстав, посилаючись на норми чинного законодавства, позивач просить суд стягнути з відповідача на його користь витрати страхового відшкодування, сплаченого внаслідок дорожньо-транспортної пригоди в розмірі 65 250,00 грн. та судовий збір у розмірі 3 028 грн.
Ухвалою суду від 04.10.2024 року провадження по справі відкрито, розгляд справи ухвалено проводити за правилами спрощеного позовного провадження.
В судове засідання представник позивача не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений своєчасно та належним чином, до суду надійшло клопотання про розгляд справи за відсутності представника позивача, проти ухвалення заочного рішення не заперечує.
Відповідач ОСОБА_1 до зали судового засідання жодного разу не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений своєчасно та належним чином, у встановлений судом строк відзив на позовну заяву не надав.
На підставі викладеного, керуючись ч.4 ст.223 ЦПК України, суд дійшов висновку про розгляд справи за відсутності відповідача на підставі наявних у ній доказів та відповідно до ст.280 ЦПК України, ухвалити заочне рішення.
Дослідивши матеріали справи та наявні в ній письмові докази, суд дійшов до висновку про задоволення позовних вимог ПрАТ «СК «Арсенал Страхування», з огляду на таке.
Відповідно до ч.2 ст.124 Конституції України, юрисдикція судів поширюється на всі правовідносин, що виникають у державі.
Згідно з п.1 ст.6 Європейської Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, ратифікованої Україною, Законом України №475/97-ВР від 17.07.1997 року, яка відповідно до ст. 9 Конституції України є частиною національного законодавства України, кожна людина при визначенні її громадянських прав та обов`язків має право на справедливий розгляд справи незалежним та безстороннім судом.
Статтею 55 Конституції України визначено, що кожному гарантується судовий захист його прав і свобод.
Згідно зі ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.
Відповідно до статей 12, 13 ЦПК України, суд розглядає справи на принципах змагальності і диспозитивності.
Згідно зі ст.13 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Відповідно до ч.1 ст.5 Закону України «Про страхування», страхування може бути добровільним або обов`язковим.
Частиною 1 ст.6 вказаного вище Закону визначено, що добровільне страхування - це страхування, яке здійснюється на основі договору між страхувальником і страховиком.
Згідно з ч.1 ст.16 Закону України «Про страхування», договір страхування - це письмова угода між страхувальником і страховиком, згідно з якою, страховик бере на себе зобов`язання, у разі настання страхового випадку, здійснити страхову виплату страхувальнику або ін. особі, визначеній у договорі страхування страхувальником, на користь якої укладено договір страхування (подати допомогу, виконати послугу тощо), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі у визначені строки та виконувати ін. умови договору.
Судом встановлено, що 01.10.2019 року між ПрАТ «СК «Арсенал Страхування» та ТОВ «ОТП Лізинг» було укладено Генеральний договір страхування наземного транспорту №1362/19-Т/ДГО/НС/Ц2, а також додаткову угоду №64/21-Т/Ц2/2667 від 15.01.2021 року до Генерального договору щодо страхування відповідного переліку транспортних засобів, згідно яких ПрАТ «СК «Арсенал Страхування» взяло на себе зобов`язання компенсувати будь-яке пошкодження або знищення транспортного засобу «Peugeot 301», державний реєстраційний номер НОМЕР_2 .
Згідно п.8.1 вказаного Генерального договору, він набирає чинності з 00 год. 00 хв. 01.10.2019 року та діє протягом 1 року, тобто до 30.09.2020 року. Договір автоматично продовжує дію на кожен новий строк (на кожен новий рік), якщо жодною зі сторін не буде подано письмове повідомлення про бажання припинити дію договору, за 30 календарних днів до дати його запланованого припинення.
Строк дії додаткової угоди №64/21-Т/Ц2/2667 від 15.01.2021 року до Генерального договору щодо страхування відповідного переліку транспортних засобів з 21.01.2021 року по 20.01.2022 року.
Частиною 4 ст.82 ЦПК України визначено, що постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, яка набрала законної сили, є обов`язковою для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалена постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.
Постановою Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 01.10.2021 року по справі №937/8901/21 ОСОБА_1 визнаний винним у тому, що 11.09.2021 року о 18 год. 20 хв. у м. Мелітополі по вул. Івана Алексєєва, він, керуючи транспортним засобом «Toyota Auris», державний реєстраційний номер НОМЕР_3 , не вибрав безпечної швидкості руху, не дотримався безпечної дистанції та скоїв зіткнення з транспортним засобом «Peugeot 301», державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_2 , який зупинився попереду, чим порушив Правила дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів,відповідальність за що передбачена ст.124 Кодексу України про адміністративне правопорушення. Внаслідок ДТП транспортні засоби отримали механічні пошкодження, завдано з матеріальні збитки. Зазначенапостанова суду набрала законної сили 12.10.2021 року.
Частиною 1 ст.979 ЦК України, за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.
Згідно з ч.1 ст.990 ЦК України, страховик здійснює страхову виплату відповідно до умов договору на підставі заяви страхувальника (його правонаступника) або іншої особи, визначеної договором, і страхового акта (аварійного сертифіката).
Відповідно до умов зазначеного вище Генерального договору, страховик бере на себе зобов`язання у разі настання страхового випадку здійснити на умовах цього договору виплату страхового відшкодування страхувальнику або вигодо набувачу, або третій особі, а страхувальних зобов`язується сплатити страхову премію у визначені терміни та виконувати інші умови договору.
Згідно договору, страховий випадок - це подія, передбачена договором, яка відбулась в період дії договору/кожної окремої відповідної додаткової угоди, і з настанням якої виникає обов`язок страховика здійснити виплату страхового відшкодування страхувальнику, застрахованим або третім особам.
13.09.2021 року ОСОБА_2 звернувся до ПрАТ «СК «Арсенал Страхування» з заявою про настання події, що має ознаки страхового випадку за договором добровільного страхування транспортного засобу, та на виплату за договором добровільного страхування наземного транспортного засобу.
Страховиком було розраховано страхове відшкодування та складено страховий акт №006.02073721-1, на підставі якого ПрАТ «СК «Арсенал Страхування» здійснив виплату страхового відшкодування ТОВ «ОТП Лізинг» в розмірі 65 250,00 грн. (за вирахуванням вартості франшизи 1 000 грн.), що підтверджується платіжним дорученням від 10.11.2021 року №65326992.
З матеріалів справи вбачається, що цивільно-правова відповідальність відповідача на момент ДТП застрахована не була.
Частиною 1 ст.993 ЦК України визначено, що до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки.
Згідно з п.26 Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» від 01.03.2013 року № 4, до страховика, який виплатив страхове відшкодування, переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, яка одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. Сума страхового відшкодування підлягає стягненню з особи, відповідальної за завдані збитки, відповідно до правил статті 993 ЦК України.
За положеннями ч.1 ст.1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.
Частиною 2 ст.1187 ЦК України передбачено, що шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.
Відповідно до ч.1 ст.1191 ЦК України, особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом.
Пунктом 10.3.8. Генерального договору страхування наземного транспорту №1362/19-Т/ДГО/НС/Ц2 від 01.10.2019 року, визначено, що страховик має право після виплати страхового відшкодування пред`являти право вимоги відшкодування збитків до осіб, що винні в настанні страхового випадку (право регресу).
Таким чином, судом встановлено, що до ПрАТ «СК «Арсенал Страхування» в порядку регресу перейшло право вимоги на отримання від ОСОБА_1 компенсації матеріальної шкоди, заподіяної власнику автомобіля «Peugeot 301», державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, яка відбулась 11.09.2021 року о 18 год. 20 хв. у м. Мелітополі, по вул. Івана Алексєєва.
Предметом позовних вимог у справі є стягнення з відповідача суми страхового відшкодування в порядку регресу в розмірі 65 250,00 грн.
З матеріалів справи вбачається, що відповідач свої зобов`язання не виконав, суму страхового відшкодування в розмірі 65 250,00 грн. в добровільному порядку ПрАТ «СК «Арсенал Страхування» не сплатив.
Доказів протилежного матеріали цієї справи не містять.
За таких обставин, суд вважає, що позовні вимоги про стягнення з ОСОБА_1 65 250,00 грн. матеріальної шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, є доведеними, обґрунтованими, підтвердженими доданими документами, а тому є такими, що підлягають задоволенню.
Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, у зв`язку з задоволенням позовних вимог, судовий збір у розмірі 3 028 грн. судом покладається на відповідача.
Керуючись ст.ст. 130, 141, 223, 258, 259, 265, 268, 274, 279, 280-282 ЦПК України, суд
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на поданні заяви про його поновлення якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Запорізького апеляційного суду через Комунарський районний суд м. Запоріжжя. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому відповідного рішення суду.
Повний текст рішення складено 13.12.2024 року.
Суддя Комунарського районного суду
м.Запоріжжя Р.С.Холод