Провадження № 2/712/928/24
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
29 листопада 2024 року Соснівський районний суд м. Черкаси в складі:
головуючого судді - ТОКОВОЇ С.Є.
при секретарі - БІЛИК О.Ю.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Черкаси в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Департаменту соціальної політики Черкаської міської ради до ОСОБА_1 про стягнення надміру виплачених коштів, -
Позивач Департамент соціальної політики Черкаської міської ради звернувся до суду з позовом до відповідача ОСОБА_1 про стягнення надміру виплачених коштів.
В обґрунтування своїх вимог зазначили, що ОСОБА_1 перебувала на обліку в Департаменті соціальної політики Черкаської міської ради та отримувала державну допомогу на дітей одиноким матерям відповідно до ЗУ «Про державну допомогу сім`ям з дітьми» з 01.03.2009 по 31.12.2018.
Умови призначення і виплати державної соціальної допомоги на дітей одиноким матерям визначені Порядком призначення і виплати державної допомоги сім`ям з дітьми, затвердженим Постановою Кабінету Міністрів України від 27.12.2001 № 1751.
Відповідно до статті 18-1 Закону України «Про державну допомогу сім`ям з дітьми» право на допомогу на дітей мають одинокі матері (які не перебувають у шлюбі), одинокі усиновлювачі, якщо у свідоцтві про народження дитини (рішенні про усиновлення дитини) відсутній запис про батька (матір) або запис про батька (мати) проведено в установленому порядку державним органом реєстрації актів цивільного стану за вказівкою матері (батька, усиновлювача) дитини.
Пунктом 33 Порядку визначено, що жінка, яка має дітей від особи, з якою вона не перебувала і не перебуває у зареєстрованому шлюбі, але з якою вона веде спільне господарство, разом проживає і виховує дітей, право на одержання допомоги, встановленої на дітей одиноким матерям, не має.
Згідно з повідомленням Відділу державної реєстрації актів цивільного стану у місті Черкаси від 24.06.2021 позивачем було встановлено, що до актового запису про народження № 349 від 31.03.2009 ОСОБА_2 на підставі рішення Соснівського районного суду м. Черкаси від 07.05.2021 справа №712/1304/21 внесено зміни у зв`язку із встановленням факту батьківства.
Також, рішенням Соснівського районного суду м. Черкаси від 07.05.2021 справа №712/1304/21 встановлено зі слів ОСОБА_1 про її спільне проживання із батьком дитини з 2004 року однією сім`єю.
Відповідач була повідомлена про необхідність повернення надміру виплачених коштів державної допомоги на дітей одиноким матерям листами від 14.12.2021 № 9788/28-5/01-10, від 04.04.2022 № 2781/28-5/01-10, однак на даний час в добровільному порядку кошти не повернуто.
02 січня 2024 року ухвалою Соснівського районного суду м. Черкаси відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін.
Відповідачу ОСОБА_1 було запропоновано протягом п`ятнадцяти днів із дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі подати відзив на позовну заяву та протягом п`яти днів - заперечення проти розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження.
В судове засідання представник позивача не з`явилася, скерувала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позов підтримує в повному обсязі. Проти винесення заочного рішення не заперечувала.
Відповідач в судове засідання повторно не з`явилася, причини неявки суду не повідомила. Про час та місце судового засідання повідомлялася належним чином. Відзив на позов не надіслала.
Зі згоди представника позивача, відповідно до ст. 284 ЦПК України суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи.
Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, в разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі, якщо відповідно до положень цього кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального засобу не здійснюється.
Вивчивши матеріали справи, надані докази, дослідивши їх всебічно, повно, безпосередньо та об`єктивно, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, достатність і взаємний зв`язок у сукупності, з`ясувавши всі обставини справи, суд дійшов наступного.
Відповідно до ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.
Відповідно до ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Відповідно до положень ст.ст. 12, 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками процесу. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях.
Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання (ст. 80 ЦПК України).
Відповідно до статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.
Згідно зі статтею 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: 1) чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин; 5) чи слід позов задовольнити або в позові відмовити; 6) як розподілити між сторонами судові витрати; 7) чи є підстави допустити негайне виконання судового рішення; 8) чи є підстави для скасування заходів забезпечення позову.
При ухваленні рішення суд не може виходити за межі позовних вимог.
Пунктом 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судове рішення у цивільній справі» №14 від 18 грудня 2009 року передбачено, що рішення суду як найважливіший акт правосуддя покликане забезпечити захист гарантованих Конституцією України прав і свобод людини та здійснення проголошеного Основним Законом України принципу верховенства права. У зв`язку з цим суди повинні неухильно додержувати вимог про законність і обґрунтованість рішення у цивільній справі (частина перша статті 263 ЦПК).
В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_1 перебувала на обліку в Департаменті соціальної політики Черкаської міської ради та отримувала державну допомогу на дітей одиноким матерям відповідно до ЗУ «Про державну допомогу сім`ям з дітьми» з 01.03.2009 по 31.12.2018.
Умови призначення і виплати державної соціальної допомоги на дітей одиноким матерям визначені Порядком призначення і виплати державної допомоги сім`ям з дітьми, затвердженим Постановою Кабінету Міністрів України від 27.12.2001 № 1751.
Відповідно до статті 18-1 Закону України «Про державну допомогу сім`ям з дітьми» право на допомогу на дітей мають одинокі матері (які не перебувають у шлюбі), одинокі усиновлювачі, якщо у свідоцтві про народження дитини (рішенні про усиновлення дитини) відсутній запис про батька (матір) або запис про батька (мати) проведено в установленому порядку державним органом реєстрації актів цивільного стану за вказівкою матері (батька, усиновлювача) дитини.
Пунктом 33 Порядку визначено, що жінка, яка має дітей від особи, з якою вона не перебувала і не перебуває у зареєстрованому шлюбі, але з якою вона веде спільне господарство, разом проживає і виховує дітей, право на одержання допомоги, встановленої на дітей одиноким матерям, не має.
Судом встановлено, що рішенням Соснівського районного суду м. Черкаси від 07.05.2021 справа №712/1304/21 встановлено факт того, що ОСОБА_3 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Одеса Одеської області, та помер ІНФОРМАЦІЯ_2 в м.Черкаси Черкаської області, був батьком ОСОБА_2 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_3 у м.Черкаси Черкаської області.
В актовому записі №349 від 31 березня 2009 року в Книзі реєстрації народжень про народження ОСОБА_2 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_3 , вчиненому відділом реєстрації актів цивільного стану по Соснівському району міста Черкаси Черкаського міського управління юстиції 31.03.2009р., внести зміни, зазначивши в розділі батько - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , змінивши прізвище дитини з ОСОБА_4 на ОСОБА_5 та видати нове свідоцтво про народження.
Згідно з повідомленням Відділу державної реєстрації актів цивільного стану у місті Черкаси від 24.06.2021 до актового запису про народження № 349 від 31.03.2009 ОСОБА_2 на підставі рішення Соснівського районного суду м. Черкаси від 07.05.2021 справа №712/1304/21 внесено зміни у зв`язку із встановленням факту батьківства.
Відповідач була повідомлена про необхідність повернення надміру виплачених коштів державної допомоги на дітей одиноким матерям листами від 14.12.2021 № 9788/28-5/01-10, від 04.04.2022 № 2781/28-5/01-10, однак на даний час в добровільному порядку кошти не повернуто.
Відповідно до статті 22 Закону України «Про державну допомогу сім`ям з дітьми» одержувачі державної допомоги зобов`язані повідомляти органи, що призначають і здійснюють виплату державної допомоги, про зміну всіх обставин, що впливають на виплату допомоги.
Відповідно до статті 1212 Цивільного кодексу України особа, яка набула тайно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому те майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала.
Положення цієї глави застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події.
Відповідно до ст. 1215 ЦК України, не підлягають поверненню безпідставно набуті допомоги, надані фізичній особі як засіб до існування, якщо їх виплата проведена юридичною особою добровільно, за відсутності рахункової помилки з її боку і недобросовісності з боку набувача.
Аналіз положень ст. 1215 ЦК України дає підстави для висновку про те, що за загальним правилом безпідставно набута особою допомога не підлягає поверненню, натомість закон встановлює два виключення з цього правила: по- перше, якщо її виплата є результатом рахункової помилки з боку особи, яка проводила цю виплату; по-друге, у разі недобросовісності з боку набувача.
Такого висновку дійшов Верховний Суд у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду у постанові від 06 лютого 2019 року по справі № 545/163/17, а також у постанові у складі Другої судової палати Касаційного цивільного суду у постанові від 11 квітня 2019 року по справі № 150/164/17.
Таким чином, повернення надмірно сплаченої суми державної соціальної допомоги передбачає стягнення зазначеної суми у випадку, якщо така надмірна сплата відбулась з вини набувача, а саме, через зловживання, зокрема, у випадку надання недостовірної інформації або взагалі ненадання відповідної інформації.
В заявах про призначення соціальної допомоги відповідач власноруч ставила свій підпис під зазначеними попередженнями, тобто усвідомлюючи, що надання неточних чи неповних відомостей тягне відповідальність згідно з чинним законодавством України.
Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог в повному обсязі.
Суд вирішує питання про розподіл судових витрат на підставі ст. 141 ЦПК України, відповідно до вимог якої, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати, які понесені позивачем в ході судового розгляду, пропорційно до задоволених позовних вимог.
Як убачається з матеріалів справи, позивачем при зверненні до суду з даним позовом сплачений судовий збір в розмірі 2684 грн., що стверджується платіжною інструкцією № 212 від 15.11.2023 року.
Отже, відповідно до ст. 141 ЦПК України та Закону України «Про судовий збір», суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача судовий збір в розмірі 2684 грн.
На підставі викладеного та керуючись ст. ст. ст. ст. 3, 10, 11, 1212, 1166 ЦК України, ст.ст.4, 5, 11, 12, 13, 81-84, 89, 141, 259, 263-266, 273, 268, 280-282 ЦПК України, суд -
Заочне рішення може бути переглянуто Соснівським районним судом м. Черкаси за письмовою заявою відповідача.
Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано відповідачем до Соснівського районного суду м. Черкаси протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
Заочне рішення суду може бути оскаржено позивачем в апеляційному порядку до Черкаського апеляційного суду, шляхом подання через Соснівський районний суд м. Черкаси апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Заочне рішення набирає законної сили після закінчення зазначених строків або після розгляду справи в апеляційному порядку Черкаським апеляційним судом, якщо таке рішення не буде скасовано.
Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП НОМЕР_1 , яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 .