Ічнянський районний суд Чернігівської області
Провадження № 2/733/537/24
Єдиний унікальний №733/2415/24
Рішення

Іменем України

17 грудня 2024 року м.Ічня Ічнянський районний суд Чернігівської області

у складі : головуючого судді Вовченка А.В.,

за участю секретаря судового засідання Мошенець Л.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Ічня в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на дитину та на одного з подружжя, який здійснює постійний догляд за дитиною-інвалідом

В С Т А Н О В И В :

Позивач ОСОБА_1 , в особі представника ОСОБА_3 , звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі 1/4 частки з усіх видів заробітку(доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, до досягнення дитиною повноліття, починаючи з дня пред`явлення позову. Також позивачка просить стягнути з відповідача аліменти на її утримання по частині щомісячно протягом всього часу її проживання з дитиною з інвалідністю та опікування нею.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилалась на те, що з 13 травня 2017 року перебувала з відповідачем у шлюбі, який розірвано 11 січня 2024 року. В шлюбі у них ІНФОРМАЦІЯ_2 народилася донька ОСОБА_4 ,яка проживає разом з позивачкою та знаходиться на її утриманні. Крім того, донька ОСОБА_5 є дитиною з особливостями, вона є дитиною з інвалідністю підгрупи «А», потребує постійного стороннього догляду та нагляду, у зв`язку з чим позивачка не працює та знаходиться в скрутному матеріальному становищі, при цьому відповідач є працездатною особою, має задовільний стан здоров`я, однак в добровільному порядку коштів на утримання дитини не надає та ухиляється від обов`язку утримувати її до досягнення нею повноліття, тому позивачка змушена звернутись до суду з позовом про стягнення аліментів на утримання дитини .

Ухвалою суду від 11 листопада 2024 року відкрито провадження у справі (а.с. 23).

Позивач та її представник в судове засідання не з`явилися. Від представника позивача- адвоката Глазун Т.О. надійшла заява про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі.

Відповідач у судове засідання повторно не з`явився, про день і час розгляду справи повідомлений у відповідності до вимог п.2 ч.7 ст. 128 ЦПК України та шляхом публікації оголошення на офіційному сайті Судова влада України (а.с.29), а тому вважається належним чином повідомленим про час і місце розгляду справи, про причини неявки суд не повідомив, клопотань про відкладення розгляду справи суду не надав.

Враховуючи те, що відповідно до ч. 1 ст. 223 ЦПК України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею, суд не вбачає підстав для відкладення розгляду справи та проводить його в даному судовому засіданні на підставі доказів наявних у справі.

У зв`язку з неявкою у судове засідання сторін, на підставі ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Дослідивши матеріали справи у їх сукупності судом було встановлено наступні факти та відповідні до них правовідносини.

13.05.2017 року ОСОБА_1 (позивач) уклала шлюб з ОСОБА_2 . Рішенням Прилуцького міськрайонного суду № 742/693/23 від 11 січня 2024 року шлюб між подружжям розірвано.

Сторони мають спільну доньку - ОСОБА_5 , яка народилася ІНФОРМАЦІЯ_2 , про що підтверджується свідоцтвом про народження від 09.03.2017 року що підтверджується свідоцтвом про народження від 26.10.2017 року серії НОМЕР_1 (а.с.19).

Позивач з відповідачем проживають окремо. Дитина проживає з матір`ю, яка є її опікуном (а.с.17).

Крім того, донька є дитиною з інвалідністю підгрупи «А», що підтверджується відповідною медичною довідкою від 06.11 2024 року(а.с.9-11). Потребує постійного догляду та нагляду. Дитина страждає на дитячий аутизм із розумовою відсталістю помірного ступеня із значними відхиленнями в поведінці, яка потребує особливої уваги та спілкування.

Оскільки донька, яка є особою з інвалідністю, яка проживає разом з матір`ю, що самотужки утримує, виховує та піклується про доньку , яка в свою чергу не може самостійно захищати свої права, потребує постійного стороннього догляду та контролю. Мати не працює, перебуває в скрутному матеріальному становищі, отримує лише соціальну допомогу від держави, яка є незначною (а.с.7-8).

Відповідно до статей 180, 181 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Відповідно до частини 2 статті 182 СК України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.

Відповідно до частини 5 статті 183 СК України той із батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із

заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину.

Відповідно до Закону України "Про реабілітацію осіб з інвалідністю в Україні" від 06.10.2005р.N2961-IV (з подальшими змінами): дитина з інвалідністю - особа віком до 18 років (повноліття) зі стійким розладом функцій організму, що при взаємодії із зовнішнім середовищем може призводити до обмеження її життєдіяльності, внаслідок чого держава зобов`язана створити умови для реалізації нею прав нарівні з іншими громадянами та забезпечити її соціальний захист.

За правилами ст. 88 СК України, якщо один із подружжя, в тому числі і працездатний, проживає з дитиною з інвалідністю, яка не може обходитися без постійного стороннього догляду, і опікується нею, він має право на утримання за умови, що другий з подружжя може надавати матеріальну допомогу. Вказана норма встановлює підстави, за яких виникає зазначене вище право: 1) один із подружжя, в тому числі і працездатний, проживає з дитиною-інвалідом; 2) дитина не може обходитися без постійного стороннього догляду; 3) цей з подружжя опікується нею; 4) другий з подружжя може надавати матеріальну допомогу.

Отже, виходячи з аналізу наведеної норми, обов`язковими умовами виникнення права на утримання одного з подружжя, з яким проживає дитина-інвалід, є не тільки наявність в дитини інвалідності, але й неспроможність дитини обходитись без постійного стороннього догляду, а також наявність в другого з подружжя можливості надавати матеріальну допомогу. Право на утримання триває протягом всього часу проживання з дитиною з інвалідністю та опікування нею і не залежить від матеріального становища того з батьків, з ким вона проживає.

Суд враховує, що право того з подружжя, з ким проживає дитина-інвалід, на утримання, пов`язане з виникненням досить складних життєвих обставин, в яких останній з об`єктивних причин значно більшою мірою виконує обов`язки по догляду і розвитку дитини, зазнає більших фізичних та психологічних навантажень і у зв`язку з цим потребує додаткової підтримки. А тому, відповідач зобов`язаний брати участь у забезпеченні матеріального благополуччя позивача, з яким проживає їх спільна дитина-інвалід, як це визначено приписами ч. 2ст. 88 СК України.

Положення ст. 77 Цивільного процесуального кодексу України визначають, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 95 Цивільного процесуального кодексу України, письмовими доказами є документи (крім електронних документів), які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору. Письмові докази подаються в оригіналі або в належним чином засвідченій копії, якщо інше не передбачено цим Кодексом. Якщо для вирішення спору має значення лише частина документа, подається засвідчений витяг з нього.

Згідно з частиною другою статті 27 Конвенції Організації Об`єднаних Націй про права дитини від 20 листопада 1989 року батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Пункт 1 ст. 3 ч.1 Європейської Конвенції про права дитини, ратифікованої Постановою ВР № 789-ХII від 27.02.91 р. передбачає, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того,

здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Згідно п.2- дитині забезпечується такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживають всіх відповідних законодавчих і адміністративних заходів.

Пунктом 2 ст. 27 ч.1 Європейської Конвенції про права дитини, ратифікованої Постановою ВР № 789-ХII від 27.02.91 р. визначено, що батько(-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

З урахуванням зазначених обставин, інтересів дітей , виходячи із принципів справедливості, добросовісності і розумності, закріплених у статті 7 СК України, приймаючи до уваги положення ст.11 Цивільного процесуального кодексу України щодо розгляду справ в межах заявлених позовних вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, суд приходить до висновку, що позов є законним та підлягає задоволенню.

Так, суд вважає необхідним стягнути з відповідача аліменти на утримання неповнолітньої дитини: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 у розмірі 1/4 частки з усіх видів заробітку(доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, до досягнення дитиною повноліття, починаючи з 06.11.2024 року та аліменти на утримання ОСОБА_1 по частині щомісячно протягом всього часу її проживання з дитиною з інвалідністю- ОСОБА_4 та опікування нею, починаючи з 06.11.2024року.

Частиною 1 статті 191 Сімейного кодексу України встановлено, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову.

Відповідно до ст.430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення у справі по стягненню аліментів у межах суми платежу за один місяць.

Крім того, у відповідності зі ст.141 ЦПК України з відповідача належить стягнути судовий збір на користь держави у розмірі 2422,40грн. за дві позовні вимоги, оскільки позивачка була звільнена від сплати судового збору при подачі позову до суду.

Керуючись ст.ст. 12, 13, 81, 89, 141, 259, 263-265, 280-282 ЦПК України, ст.ст.84, 88, 180-182, 183 СК України суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 - задовольнити .

Стягнути із ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП - НОМЕР_2 , який зареєстрований за адресою : АДРЕСА_1 , на користь ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 , яка зареєстрована за адресою : АДРЕСА_2 , аліменти на утримання неповнолітньої дитини : ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку(доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи стягнення з 06.11.2024 року і до досягнення дитиною повноліття.

Стягнути із ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП -

НОМЕР_2 , який зареєстрований за адресою : АДРЕСА_1 , на користь ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 , яка зареєстрована за адресою : АДРЕСА_2 , аліменти на її утримання в розмірі частини заробітку щомісячно, протягом всього часу її проживання з дитиною з інвалідністю- ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та опікування нею, починаючи з 06.11.2024року.

Стягнути з ОСОБА_2 судовий збір у розмірі 2422,40 грн. в дохід держави.

Допустити негайне виконання судового рішення про стягнення аліментів на утримання дитини у межах суми платежу за один місяць.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Чернігівського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня виготовлення повного тексту рішення.

Повний текст рішення виготовлено 17.12.2024 року.

Суддя А. В. Вовченко