Справа № 372/6180/24
Провадження № 2-2545/24
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 грудня 2024 року м.Обухів

Обухівський районний суд Київської області в складі :

головуючого судді Зінченко О.М.,

при секретарі Григор`євій К.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження в приміщенні Обухівського районного суду Київської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Української міської ради, третя особа: Обухівський відділ державної виконавчої служби в Обухівському районі Київської області про звільнення майна з-під арешту,

В С Т А Н О В И В:

Позивач через свого представника адвоката Матюшенкова Д.В. звернулася до суду із зазначеним позовом, в обґрунтування якого вказано, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_2 , після його смерті відкрилася спадщина. За життя 11.11.2015 р. спадкодавцем було складено заповіт яким він 1/5 частину квартири АДРЕСА_1 заповів своїй доньці ОСОБА_1 . Інші співвласники квартири згідно свідоцтва про право власності на житло від 09.08.2000 р. крім спадкодавця є: дружина спадкодавця ОСОБА_3 (1/5 частка квартири); донька спадкодавця позивач ОСОБА_1 (1/5 частка квартири); син спадкодавця ОСОБА_4 (1/5 частка квартири); онук спадкодавця ОСОБА_5 (1/5 частка квартири). Після смерті спадкодавця Обухівською державною нотаріальною конторою було заведено спадкову справу.

Листом №209 від 19.03.2024 р. Обухівська державна нотаріальна контора повідомила позивачку про те, що не можливо видати свідоцтво про право на спадщину на квартиру, що належала спадкодавцеві, в зв`язку з виявленням арешту на спадкове майно, що підтверджується Інформаційною довідкою з ДРРП на нерухоме майно від 11.03.2024 р. №369319060, відповідно до постанови виданої 17.04.2003 р. ДВС, арешт зареєстрований за реєстраційним номером обтяження 1333157. Позивачці було рекомендовано звернутися до суду для за захистом своїх прав.

Позивачка ОСОБА_1 звернулася з заявою до третьої особи Обухівського ВДВС в Обухівському районі Київської області про зняття арешту зі спадкового майна. Листами від 08.03.2024 р. №18793 та від 12.07.2024 р. №58857 ДВС повідомив позивачку, що станом на 12.07.2024 р. відомості про накладення арешту на майно ОСОБА_1 відсутні, так як відповідно до ч.1, 2 розділу ХІ правил ведення діловодства та архіву в органах ДВС та приватними виконавцями від 07.06.2017 р. №1829/5 виконавчі провадження перебувають на зберіганні в архіві три роки після чого знищуються і інформацію про накладення арешту на майно не має можливості надати в зв`язку зі знищенням архівних справ. Позивачці було рекомендовано звернутися до суду для вирішення питання про звільнення майна з-під арешту.

Тому представник позивачки просить суд зняти арешт з квартири, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , який було накладено на підставі постанови Державної виконавчої служби Обухівського РУЮ від 17.04.2003 р. про арешт усього нерухомого майна боржника, реєстраційний номер обтяження 1333157 від 27.09.2004 р. та виключити запис з Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна.

20.11.2024 р. ухвалою судді було відкрито провадження у даній справі та призначено судове засідання за правилами спрощеного позовного провадження.

Позивач ОСОБА_1 та її представник адвокат Матюшенков Д.В. в судове засідання не з`явилися, представник позивача в своїй заяві просив суд справу розглянути без участі позивача та представника позивача, проти ухвалення заочного рішення не заперечував.

Представники відповідача Української міської ради та третьої особи Обухівського ВДВС в Обухівському районі Київської області в судове засідання не з`явилися, хоч про день, час та місце розгляду справи були повідомлений належним чином, заперечень щодо позову та клопотань про відкладення справи до суду не направили, тому суд вважає, за можливе розглянути даний спір у відсутність представників відповідача та третьої особи на підставі наявних у справі доказів.

Відповідно до ч.1 ст.280 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів.

Перевіривши матеріали справи, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню наступних підстав.

Судом встановлено, що згідно довідки №565 від 22.02.2016 р. ОСОБА_1 постійно мешкає за адресою: АДРЕСА_2 . (а.с.19)

З копії свідоцтва про право власності на житло від 09.08.2000 р. вбачається, що співвласниками квартири за адресою АДРЕСА_2 є: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_1 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 . (а.с.20)

11.11.2015 р. спадкодавець ОСОБА_2 склав заповіт, яким 1/5 частину квартири АДРЕСА_1 заповів своїй доньці ОСОБА_1 . (а.с.22)

Згідно копії свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 від 07.04.2022 р. ОСОБА_2 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с.23)

Відповідно до ст.1216 ЦК України спадкування є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців)

Згідно ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

З копії Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна №367879225 від 29.02.2024 р. вбачається, що на квартиру за адресою: АДРЕСА_2 накладено арешт реєстраційний номер обтяження: 1333157 27.09.2004 р. реєстратор: Українська міська державна нотаріальна контора, підстава обтяження: постанова б/н 17.04.2003 р. ДВС Обухів РУЮ, усе нерухоме майно (а.с.26-27)

Листом №209 від 19.03.2024 р. завідувач Обухівської державної нотаріальної контори Коваленко Л. повідомила ОСОБА_1 про те, що не можливо видати свідоцтво про право на спадщину на квартиру, що належала спадкодавцеві, в зв`язку з виявленням арешту на спадкове майно, що підтверджується Інформаційною довідкою з ДРРП на нерухоме майно від 11.03.2024 р. №369319060, відповідно до постанови виданої 17.04.2003 р. ДВС, арешт зареєстрований за реєстраційним номером обтяження 1333157. ОСОБА_1 було повідомлено, що вона має право звернутися до суду для за захистом своїх прав. (а.с.25)

Листом від 08.03.2024 р. №18793 начальник Обухівського ВДВС в Обухівському районі Київської області повідомив ОСОБА_1 , що станом на 08.03.2024 р. відомості про накладення арешту на майно ОСОБА_1 відсутні, так як відповідно до ч.1, 2 розділу ХІ правил ведення діловодства та архіву в органах ДВС та приватними виконавцями від 07.06.2017 р. №1829/5 виконавчі провадження перебувають на зберіганні в архіві три роки після чого знищуються і інформацію про накладення арешту на майно не має можливості надати в зв`язку зі знищенням архівних справ. ОСОБА_1 було рекомендовано звернутися до суду для вирішення питання про звільнення майна з-під арешту. (а.с.24)

Згідно з роз`ясненнями п. 2 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 3 червня 2016 року № 5 «Про судову практику у справах про зняття арешту з майна» відповідачами в справі є боржник, особа, в інтересах якої накладено арешт на майно, а в окремих випадках особа, якій передано майно, якщо воно було реалізоване. Як третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, має бути залучено відповідний орган державної виконавчої служби, а також відповідний орган доходів і зборів, банк та іншу фінансову установу, які у випадках передбачених законом, виконують судові рішення.

Отже, викладеним підтверджується, що на сьогодні відсутнє будь-яке виконавче провадження щодо стягнення боргу з ОСОБА_2 , а відтак відсутні і правові підстави для існування арешту на спадкове майно, що належало померлому ОСОБА_2 , однак арешт до цього часу є чинним, що підтверджується згаданими вище Інформаційною довідкою, листами завідувача Обухівської державної нотаріальної контори Коваленко Л та Обухівського ВДВС в Обухівському районі Київської області ЦМУ МЮ (м. Київ).

Відповідно до ч. 1 ст. 59 Закону України «про виконавче провадження», особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутись до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту.

Згідно ст. 59 ч. 2 абз. 2 Закону України "Про виконавче провадження", у разі набрання законної сили судовим рішенням про зняття арешту з майна боржника арешт з такого майна знімається згідно з постановою виконавця не пізніше наступного дня, коли йому стало відомо про такі обставини.

Відповідно до ст. 41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності.

Згідно до ч. 1 ст. 316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Виходячи з ч. 1 ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Відповідно до ч. 1 ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Відповідно до роз`яснень, викладених у п.п.1, 2 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про судову практику в справах про зняття арешту з майна» №5 від 03.06.2016 року у порядку цивільного судочинства захист майнових прав здійснюється у позовному провадженні, а також у спосіб оскарження рішення, дії або бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби.

Спори про право цивільне, пов`язані з належністю майна, на яке накладено арешт, відповідно до статей 15,16 Цивільного процесуального кодексу України(далі -ЦПК) розглядаються в порядку цивільного судочинства у позовному провадженні, якщо однією зі сторін відповідного спору є фізична особа, крім випадків, коли розгляд таких справ відбувається за правилами іншого судочинства.

Згідно із ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Згідно ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

На підставі викладеного суд приходить до висновку, що позивачем доведено ті обставини на які вона посилалася як на підставу своїх позовних вимог, а тому позовні вимоги підлягають повному задоволенню.

Враховуючи викладене та керуючись ст.41 Конституції України, ст.ст.15,16,319,321,391 ЦК України, ст. ст.12, 76, 81, 89, 247, 263-265, 279, 282, 354-355 ЦПК України,

В И Р І Ш И В :

Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити повністю.

Зняти арешт з квартири, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , який було накладено на підставі постанови Державної виконавчої служби Обухівського РУЮ від 17.04.2003 р. про арешт усього нерухомого майна боржника, реєстраційний номер обтяження 1333157 від 27.09.2004 р. та виключити запис з Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна.

Рішення суду може бути оскаржене до Київського апеляційного суду шляхом подачі в тридцятиденний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги, а в разі проголошення вступної та резолютивної частини або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, в той же строк з дня складання повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги усіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Заочне рішення може бути переглянуто Обухівським районним судом у випадку подання відповідачем відповідної заяви протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи якому повне заочне рішення не було йому вручено у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення.

Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений у разі пропуску з інших поважних причин.

Суддя О.М.Зінченко