Провадження №2/333/1731/24
РІШЕННЯ

Іменем України

16 грудня 2024 року м. Запоріжжя

Комунарський районний суд м.Запоріжжя у складі: головуючого судді Тучкова С.С., за участю секретаря судового засідання Шелесько Ю.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду, за правилами спрощеного позовного провадження, цивільну справи №333/11267/23 за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Запоріжгаз» про захист прав споживачів, -

В С Т А Н О В И В:

18.12.2023 року позивач ОСОБА_1 звернувся до Комунарського районного суду м.Запоріжжя із позовною заявою до Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Запоріжгаз» про захист прав споживачів, в якому просить суд скасувати здійснене йому Акціонерним товариством «Оператор газорозподільної системи «Запоріжгаз» нарахування у грошовій сумі, що дорівнює вартості необлікованого (донарахованого) обсягу природного газу відповідно до складеного Акту-розрахунку від 17.06.2023 року необлікованого (донарахованого) об?єму (обсягу) природного газу і його вартості у розмірі 67948,55 грн., визнати протиправним та скасувати акт про порушення №ZP004866 від 17.06.2023 року та протокол засідання комісії з розгляду актів про порушення кодексу ГРМ АТ «ОГС «Запоріжгаз», яким вказаний акт було задоволено, стягнути з відповідача на користь позивача судові витрати, у т.ч. на професійну правничу допомогу у повному обсязі. В обґрунтування своїх позовних вимог посилається на те, що 17.06.2023 року до будинку позивача з`явились співробітники відповідача з метою проведення огляду лічильника. Протягом перевірки ЗВТ представники відповідача виявили порушення та склали акт про порушення №ZP004866 від 17.06.2023 року: несанкціоноване втручання в роботу ЗВТ, а саме: пошкодження пломбувального матеріалу (дроту), на якому встановлена охоронна пломба №23605947 в місці приєднання лічильника газу, що призводить до викривлення даних обліку природного газу. У розділі 4 Акту про порушення зазначено, що порушення усунуто шляхом перепломбування лічильника газу Gallus 2000 - U №003553766 охоронною пломбо R36686070. Крім того, позивач у Акті про порушення виклав свої зауваження про те, що з актом не згоден, тому що лічильник знаходиться на вулиці, дріт низької якості, від погодних умов став непридатним, оскільки поплелася виноградна лоза і дріт розсипався. Актом від 17.06.2023 року на встановлення охоронної пломби на вузол обліку природного газу представник відповідача встановив нову пломбу та зазначив, що перепломбування проведено у зв`язку з тим, що перержавів дріт на охоронній пломбі. Лічильник було демонтовано лише 06.09.2023 року, тобто зі спливом майже трьох місяців, і його не було направлено на експертизу. Довідкою №2-8386-23 від 15.09.2023 року про непридатність законодавчо регульованого ЗВТ констатовано, що лічильник є непридатним через невідповідність його зовнішнього вигляду вимогам ЕД, інших випробувань повірник не робив. При виявленні ознак пошкодження пломб (крім факту їх відсутності чи розірвання пломбувального матеріалу, на якому встановлено пломбу) та/або несанкціонованого втручання в роботу ЗВТ, що має бути зазначено в акті про порушення, за домовленістю сторін або за ініціативою Оператора ГРМ може бути ініційована їх експертиза. До отримання результатів експертизи або позачергової чи експертної повірки розрахунок необлікованого або облікованого частково об`єму природного газу внаслідок порушення не здійснюється. Таким чином, при сумнівах щодо роботи ЗВТ, АТ «ОГС «Запоріжгаз» відповідно до закону мало право ініціювати проведення експертизи ЗВТ, однак, всупереч вищевказаним нормам цього здійснено не було. Експертизи лічильника відповідач не зробив, доказів втручання позивачем в роботу лічильника не надав. Будь-які інші докази, які б свідчили про те, що наявність ознак пошкодження (руйнування) захисного пломбування лічильника та існування доступу до відлікового механізму лічильника, що призвели до викривлення даних обліку природного газу, відсутні. Кодекс ГРМ розмежовує такі види порушень, як «несанкціоноване втручання в роботу ЗВТ/лічильника газу» та «пошкодження ЗВТ/лічильника газу». Окрім зображення лічильника газу, інших доказів, що підтверджують відсутність пломби на ЗВТ немає. Крім того, фотокартка не підтверджує, що саме позивач здійснив несанкціоноване втручання в роботу ЗВТ, з неї неможливо встановити, що вона була зроблена за адресою споживача. Таким чином, фотографія лічильника газу не свідчить та не доказує, що споживач здійснив вплив на лічильник газу, і як наслідок, в діях позивача наявне несанкціоноване втручання в роботу ЗВТ. Протоколом засідання комісії з розгляду актів про порушення кодексу ГРМ АТ «Запоріжгаз», акт про порушення було задоволено, в результаті чого було складено акт-розрахунок необлікованого (донарахованого) об`єму (обсягу) природного газу і його вартості. Відповідач направив позивачу листа від 10.08.2023 року разом із актом-розрахунком та рахунком на оплату. Актом-розрахунком був проведений перерахунок необлікованого (донарахованого) об`єму (обсягу) природного газу і його вартості у розмірі 67948,55 грн. Розрахунок було проведено у відповідності до вимог розділу 11 глави 3 пункту 1 Кодексу газорозподільних систем. Під час засідання комісії позивач участі не приймав, так як про засідання комісії не повідомлявся належним чином. Отже, протокол засідання комісії прийнятий з порушеннями, і підлягає скасуванню. Згідно з цим листом відповідач надав позивачу 10 днів з дня його отримання для погашення вищевказаної заборгованості. Усно позивачу було повідомлено, що у разі прострочення оплати вищезазначеної суми, його дім можуть відключити від газопостачання. Саме для того, щоб запобігти діям виконавця з відключення його дому від газопостачання та скасувати акт-розрахунок позивач звертається до суду з цим позовом.

Ухвалою суду від 26.12.2023 року відкрито провадження по справі, постановлено розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження і призначено відкрите судове засідання для розгляду справи по суті.

13.03.2024 року від відповідача Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Запоріжгаз» до канцелярії суду надійшли пояснення на позовну заяву, в яких він просить суд відмовити у задоволенні позову і зазначає, що обов`язком споживача є належне утримання та експлуатація ЗВТ, а за недотримання правил експлуатації комерційного вузла обліку та його складових, зокрема несанкціонованого втручання в роботу ЗВТ на нього покладається відповідальність у відповідності до Кодексу газорозподільних систем. Аналогічну позицію висловив Верховний Суд у постанові від 11.12.2019 року у справі №321/1287/18 та постанові від 03.07.2020 року у справі № 348/2641/17. У разі виявлення позаштатного режиму роботи комерційного ВОГ чи його складових, пошкодження ЗВТ або пошкодження пломб чи захисних елементів власник (користувач), на території або у приміщенні якого встановлений комерційний ВОГ чи його складові, має терміново проінформувати про це Оператора ГРМ та за потреби вжити заходів для недопущення аварійної ситуації з урахуванням техніки безпеки. 17.06.2023 року представниками АТ «ЗАПОРІЖГАЗ» був оглянутий газовий лічильник, який знаходиться за місцем мешкання позивача за адресою: АДРЕСА_1 . За результатами вказаної перевірки працівниками АТ «ЗАПОРІЖГАЗ» було складено акт про порушення №ZP 004866 від 17.06.2023 року. Акт у порядку визначеному Кодексом ГРМ підписано працівниками АТ «ЗАПОРІЖГАЗ» та позивачем із зауваженнями. В акті встановлено порушення Кодексу газорозподільних систем, а саме розділ XI глава 2 п.1 п.п.3 несанкціоноване вручання в роботу ЗВТ (комерційного ВОГ, зокрема лічильника газу): пошкоджено пломбувальний матеріал (дріт), на якому встановлена охоронна пломба №23605947 в місті приєднання лічильника газу GALLUS № 03553766, що призводить до викривлення даних обліку природного газу. При виявленні ознак пошкодження пломб (крім факту їх відсутності чи розірвання пломбувального матеріалу, на якому встановлено пломбу) та/або несанкціонованого втручання в роботу ЗВТ, що має бути зазначено в акті про порушення, за домовленістю сторін або за ініціативою Оператора ГРМ чи споживача (суміжного суб`єкта ринку природного газу) може бути ініційована їх експертиза у порядку, визначеному цим розділом. При виявленні ознак пошкодження ЗВТ (лічильника газу) за умови відсутності ознак несанкціонованого втручання в роботу ЗВТ за ініціативою Оператора ГРМ чи споживача (суміжного суб`єкта ринку природного газу) може бути ініційована його позачергова чи експертна повірка у порядку, визначеному цим розділом ( п. 7 гл. 9 розділу Х Кодексу ГРМ). Таким чином, виходячи із зазначених положень, факт пошкодження суматора ЗВТ є порушенням, наслідком якого є складання акту про порушення та донарахування необлікованих об`ємів природного газу і його вартості. За фактом втручання позивача в роботу ЗВТ, комісією АТ «ЗАПОРІЖГАЗ» з розгляду актів про порушення, було прийнято рішення про задоволення акту про порушення №ZP 004866 від 17.06.2023 року, що відображено у протоколі №1129 від 21.07.2023 року. Згідно пункту 11 Глави 5 Розділу ХІ Кодексу газорозподільних систем розрахунок здійснено за цінами закупівлі природного газу протягом періоду не облікованого природного газу. Після цього, АТ «ЗАПОРІЖГАЗ» на адресу позивача рекомендованим листом з повідомленням направлено Акт-розрахунок не облікованого об`єму природного газу і його вартості та рахунок на оплату не облікованого (донарахованого) об`єму (обсягу) природного газу та його вартості, з пропозицією погашення вартості не облікованого об`єму природного газу у сумі 67948,55 грн. протягом 10 днів з дати отримання цього повідомлення, який було отримано позивачем 22.08.2023 року. Позивачем не зазначено, в чому саме полягали неправомірні дії АТ «ЗАПОРІЖГАЗ» при складанні акта про порушення або порушення АТ «ЗАПОРІЖГАЗ» процедури проведення засідання по розгляду акта про порушення або порушення процедури розгляду та затвердження акта про порушення. Крім того, враховуючи установлену практику Запорізького апеляційного суду, зокрема, викладену у постанові від 27.06.2022 року у справі №317/1421/22, про те, що позивачем було доведено вчинення з боку споживача правопорушення у вигляді пошкодження пломби (пломбувального матеріалу), що є підставою для здійснення розрахунку необлікованого об`єму природного газу на підставі акту про порушення, без проведення експертизи, а отже, наявні підстави для задоволення позову. Також позивачем заявлені вимоги про визнання протиправним та скасування акту про порушення та протоколу засідання комісії з розгляду актів про порушення, які по суті є внутрішніми документами АТ «ЗАПОРІЖГАЗ» і не належить до актів у розумінні ст. 16 ЦК України. Вони не є обов`язковими до виконання ненормативними актами, по суті лише є фіксацією дій Оператора ГРМ згідно законодавчих приписів - Кодексу ГРМ. Отже, певних обов`язків на позивача вони безпосередньо не покладають, а відтак і не порушують його права та інтереси. Таким чином, оскарження акту про порушення та протоколу засідання комісії з розгляду актів про порушення не передбачено діючим законодавством в якості способу захисту прав.

08.05.2024 року від відповідача Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Запоріжгаз» до канцелярії суду надійшло клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, в якому зазначено, що з акту приймання-передачі наданих послуг від 12.12.2023 року вбачається, що на консультацію щодо можливості та доцільності вирішення справу у судовому порядку витрачено 3 години, що складає 2000,00 грн., складання адвокатського запиту витрачено 1 година, що складає 1500,00 грн., ознайомлення з відповіддю витрачено 2 години, що складає 3000,00 грн., складання позовної заяви витрачено 6 годин, що складає 6000,00 грн., складання заяви про забезпечення позову витрачено 3 години, що складає 3000,00 грн., підготовка до подачі до канцелярії суду позову витрачено 2 години, що складає 2000,00 грн., та невідому кількість виходів адвоката оцінені у 2500,00 грн., що є явно завищеними сумами, у зв`язку з тим, що справа яка розглядається є малозначною справою, має незначну складність, та суму позову, не кажучи вже про занадто завищений час витрачений на складання процесуальних документів і вчинення підготовчих дій. При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Враховуючи обставини справи, її незначну складність, предмет та підстави позовних вимог, визначений розмір витрат на послуги адвоката є завищеним, не відповідає критеріям розумності та співмірності, є надмірним, що суперечить розподілу судових витрат, тому відповідач просить суд зменшити розмір витрат на правничу допомогу до загальної суми 3000,00 грн.

У судове засідання позивач і його представник не з`явилися, про час і місце розгляду справи були повідомлені судом своєчасно і належним чином, представник позивача надав суду заяву, в якій просив розглядати справу без їхньої участі, на задоволенні позовних вимог наполягав.

Представник відповідача у судове засідання не з`явився, про час і місце розгляду справи був повідомлений своєчасно і належним чином, надав суду заяву, в якій просив розглядати справу без їхньої участі, проти позову заперечував у повному обсязі.

За таких обставин, суд вважає можливим розглянути справу за відсутності сторін, на підставі наявних у справі доказів і показів сторін, наданих раніше у судових засіданнях.

Суд, вивчивши матеріали справи, дослідивши письмові докази і проаналізувавши законодавство, що регулює спірні правовідносини, дійшов таких висновків.

Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини.

17.06.2023 року представниками АТ «ЗАПОРІЖГАЗ» був оглянутий газовий лічильник, який знаходиться за місцем мешкання позивача за адресою: АДРЕСА_1 . За результатами вказаної перевірки працівниками АТ «ЗАПОРІЖГАЗ» було складено акт про порушення №ZP 004866 від 17.06.2023 року (а.с.17 зворотна сторона - 18).

В акті встановлено порушення Кодексу газорозподільних систем, а саме розділ XI глава 2 п.1 п.п.3 несанкціоноване вручання в роботу ЗВТ (комерційного ВОГ, зокрема лічильника газу): пошкоджено пломбувальний матеріал (дріт), на якому встановлена охоронна пломба №23605947 в місті приєднання лічильника газу GALLUS № 03553766, що призводить до викривлення даних обліку природного газу.

У розділі 4 Акту про порушення зазначено, що порушення усунуто шляхом перепломбування лічильника газу Gallus 2000 - U №003553766 охоронною пломбо R36686070.

Акт підписано працівниками АТ «ЗАПОРІЖГАЗ» та позивачем із зауваженнями. ОСОБА_1 у акті про порушення зазначив, що з актом не згоден, тому що лічильник знаходиться на вулиці, дріт низької якості, від погодних умов став непридатним, оскільки поплелася виноградна лоза і дріт розсипався.

Згідно з актом від 17.06.2023 року на встановлення охоронної пломби на вузол обліку природного газу, представник АТ «ЗАПОРІЖГАЗ» встановив нову пломбу та зазначив, що перепломбування проведено у зв`язку з тим, що перержавів дріт на охоронній пломбі.

За результатами розгляду акту про порушення №ZP 004866 від 17.06.2023 року на засіданні комісії АТ «ЗАПОРІЖГАЗ» з розгляду актів про порушення було прийнято рішення про задоволення акту про порушення, що відображено у протоколі №1129 від 21.07.2023 року.

Розрахунок необлікованого природного газу за зазначеною адресою здійснено з урахуванням всіх газових приладів і пристроїв споживача, опалювальної площі (74,1 кв.м) та кількості зареєстрованих осіб (1 ос.) згідно з пунктом 11 Глави 5 Розділу ХІ Кодексу за цінами закупівлі природного газу протягом періоду необлікованого природного газу (а.с.20).

АТ «ЗАПОРІЖГАЗ» на адресу позивача рекомендованим листом з повідомленням направлено Акт-розрахунок не облікованого об`єму природного газу і його вартості та рахунок на оплату не облікованого (донарахованого) об`єму (обсягу) природного газу та його вартості, з пропозицією погашення вартості не облікованого об`єму природного газу у сумі 67948,55 грн. протягом 10 днів з дати отримання цього повідомлення, який було отримано ОСОБА_1 22.08.2023 року.

Згідно з актом №003957 від 06.09.2023 року лічильник було демонтовано 06.09.2023 року. Лічильник і встановлені на ньому пломби здані на відповідальність за їх збереження споживачу, тобто лічильник не було направлено на експертизу (а.с.19).

Довідкою №2-8386-23 від 15.09.2023 року про непридатність законодавчо регульованого ЗВТ констатовано, що лічильник є непридатним через невідповідність його зовнішнього вигляду вимогам ЕД.

Правовідносини між газорозподільними підприємствами та споживачами природного газу (населенням) урегульовано Законом України «Про житлово-комунальні послуги», Законом України «Про ринок природного газу», Законом України «Про забезпечення комерційного обліку природного газу», Кодексом газорозподільних систем, затвердженим постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, від 30.09.2015 № 2494 (в редакції на час виникнення спірних правовідносин).

Згідно з ч.1 ст.714 ЦК України за договором постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу одна сторона (постачальник) зобов`язується надавати другій стороні (споживачеві, абонентові) енергетичні та інші ресурси, передбачені договором, а споживач (абонент) зобов`язується оплачувати вартість прийнятих ресурсів та дотримуватись передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного та іншого обладнання.

Відповідно до пунктів 2, 3 частини другої статті 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» індивідуальний споживач зобов`язаний своєчасно вживати заходів до усунення виявлених неполадок, пов`язаних з отриманням житлово-комунальних послуг, що виникли з його вини; забезпечувати цілісність обладнання приладів (вузлів) обліку комунальних послуг відповідно до умов договору та не втручатися в їхню роботу.

У відповідності до п. 1 глави 6 розділу Х Кодексу газорозподільних систем власник комерційного ВОГ або суб`єкт господарювання, що здійснює його експлуатації на підставі відповідного договору з власником забезпечує належний технічний стан комерційного ВОГ та його складових (зокрема ЗВТ), а також проведення періодичної повірки ЗВТ (крім населення) в порядку, визначеному главою 7 цього розділу та відповідає за дотримання правил експлуатації комерційного вузла обліку та його складових (ЗВТ).

Згідно п. п. 1 та 5 глави та п. 1 глави 6 розділу Х Кодексу газорозподільних систем комерційний вузол обліку (комерційний ВОГ) та його складові мають бути опломбовані пломбами з тавром відповідного органу, уповноваженого на проведення метрологічних робіт, та пломбами заводу виробника.

Місця пломбування та реквізити пломб заводу-виробника, а також місця пломбування пломбами органу, уповноваженого на проведення метрологічних робіт, вказуються в технічній документації (паспорті) на кожний ЗВТ або протоколі повірки, якщо така мала місце перед чи під час експлуатації ЗВТ.

Пунктом 2 глави 5 розділу Х Кодексу газорозподільних систем Оператор ГРМ під час введення комерційного ВОГ в експлуатацію або під час його експлуатації має право встановлювати власні охоронні пломби на елементах та складових комерційного ВОГ, а також на запірній арматурі обвідних ліній, фланцевих з`єднаннях перед комерційним ВОГ та після нього, а також на інших пристроях і місцях для унеможливлення несанкціонованого втручання в роботу складових комерційного ВОГ або несанкціонованого відбору природного газу.

Пломбування комерційного ВОГ та його складових проводиться пломбами Оператора ГРМ в місцях, передбачених проектом, паспортами заводів виробників ЗВТ, та в місцях, де можливе несанкціоноване втручання в роботу складових комерційного ВОГ або несанкціонований відбір природного газу.

За приписами пункту 5 глави 5 розділу Х Кодексу газорозподільних систем власник комерційного ВОГ або сторона, відповідальна за збереження комерційного ВОГ, згідно з відповідним договором про відповідальне зберігання та/або актом про пломбування чи іншим документом, який був оформлений при встановленні пломб/магнітних індикаторів, відповідає за збереження і цілісність пломб (номерних, з відбитками тавр), пломбувального матеріалу, на якому встановлено пломби (дріт, кордова нитка тощо), та гвинтів, на яких закріплено пломбувальний матеріал.

Пунктом 4 глави 6 розділу Х Кодексу газорозподільних систем за збереження і цілісність комерційних та дублюючих ВОГ та пломб (відбитків їх тавр) відповідає власник (користувач), на території або у приміщенні якого вони встановлені, що має бути зафіксовано у відповідному акті про пломбування.

Положення пункту 1 глави 2 розділу ХІ Кодексу газорозподільних систем (тут і надалі в редакції, чинній на час виявлення порушення) визначають види порушень споживача внаслідок яких щодо них здійснюється нарахування необлікованих об`ємів (обсягів) природного газу, до яких, зокрема, належить несанкціоноване втручання в роботу ЗВТ (комерційного ВОГ, зокрема лічильника газу).

Кодекс розмежовує такі види порушень, як «несанкціоноване втручання в роботу ЗВТ/лічильника газу» та «пошкодження ЗВТ/лічильника газу». Для кваліфікації виявленого порушення, саме як «несанкціоноване втручання в роботу ЗВТ / лічильника газу» необхідна наявність цілого складу факторів.

Порушення цілісності та місцезнаходження пломб, цілісності заводського та повірочного тавра на ЗВТ, внаслідок чого витрата (споживання) природного газу комерційним ВОГ не обліковується або обліковується некоректно, належить до порушень за умови несанкціонованого втручання в роботу ЗВТ/лічильника газу.

Таким чином, для здійснення нарахування необлікованого об`єму природного газу, зокрема, слід встановити несанкціоноване втручання в роботу ЗВТ.

Відповідно до пункту 4 глави 1 розділу І Кодексу газорозподільних систем несанкціоноване втручання в роботу ЗВТ/лічильника газу - втручання в роботу або конструкцію чи складові комерційного вузла обліку (зокрема лічильника газу), у тому числі шляхом їх підробки, пошкодження чи пошкодження на них пломб, впливу дії спрямованого постійного магнітного поля або зміни конфігурації даних обчислювача/коректора об`єму газу (первинного програмування чи протоколу параметризації), внаслідок чого витрата (споживання) природного газу комерційним вузлом обліку не обліковується (обліковується частково чи з порушенням законодавства), та інші дії, що призводять до викривлення даних обліку природного газу.

Положення наведеного пункту прямо вказує на те, що несанкціонованим є втручання в роботу ЗВТ/лічильника газу за наявності факту того, що витрата (споживання) природного газу комерційним вузлом обліку не обліковується (обліковується частково чи з порушенням законодавства), або інші дії, що призводять до викривлення даних обліку природного газу.

Несанкціонованим втручанням є не лише доведення факту пошкодження конструкції ЗВТ/лічильника, а й встановлення факту викривлення даних обліку природного газу (коли витрати природного газу комерційним вузлом обліку не обліковуються, обліковуються частково чи з порушенням).

Для виявлення несанкціонованого втручання необхідно довести три складові цього правопорушення, а саме: 1) дію, тобто несанкціоноване втручання в роботу або конструкцію чи складові комерційного вузла обліку; 2) спосіб втручання, тобто вчинене шляхом підробки, пошкодження чи пошкодження на них пломб, впливу дії спрямованого постійного магнітного поля або зміни конфігурації даних обчислювача/коректора об`єму газу (первинного програмування чи протоколу параметризації); 3) наслідки, тобто витрата (споживання) природного газу комерційним вузлом обліку не обліковується (обліковується частково чи з порушенням законодавства), та інші дії, що призводять до викривлення даних обліку природного газу).

При цьому, тільки наявність всіх трьох складових правопорушення дає змогу стверджувати, що споживачем було вчинено несанкціоноване втручання в роботу ЗВТ (постанова Верховного Суду у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду від 14 квітня 2021 року у справі № 509/4515/18 (провадження № 61-4953св20).

Таким чином, для покладення на споживача відповідальності у виді нарахування вартості необлікованого (донарахованого) об`єму та обсягу природного газу вимагається встановлення фактів несанкціонованого втручання споживача у роботу засобу вимірювальної техніки (лічильника) та викривлення даних обліку природного газу (коли витрати природного газу комерційним вузлом обліку не обліковуються, обліковуються частково чи з порушенням).

Аналогічні висновки містяться в постановах Верховного Суду від 17 березня 2021 року у справі №509/2780/19 (провадження №61-12321св20), від 07 квітня 2021 року у справі №509/2781/19 (провадження №61-8492св20), від 26 травня 2021 року у справі №310/10313/18 (провадження №61-14885св19).

Отже, для покладення на споживача відповідальності у виді нарахування вартості необлікованого (донарахованого) об`єму та обсягу природного газу вимагається встановлення факту, а не можливості несанкціонованого відбору природного газу з газорозподільних систем (крадіжка газу), про що може свідчити встановлений факт несанкціонованого втручання споживача у роботу засобу вимірювальної техніки (лічильника).

Сам по собі факт пошкодження не є підтвердженням несанкціонованого відбору природного газу з газорозподільних систем (крадіжка газу).

Відповідні висновки викладені у постановах Верховного Суду від 24 жовтня 2018 року у справі № 914/2384/17, від 31 липня 2019 року у справі № 904/4030/18, від 05 листопада 2019 року у справі № 922/137/19, від 12 березня 2020 року у справі №920/1217/16, від 26 червня 2020 року у справі № 911/720/19, від 08 вересня 2020 року у справі № 922/4351/19, від 17 березня 2021 року у справі № 509/2780/19, від 07 квітня 2021 року у справі № 335/7587/19, від 26 травня 2021 року у справі № 310/10313/18.

Представником відповідача не надано належних та допустимих доказів на підтвердження того, що пошкодження пломбувального матеріалу (дроту), на якому встановлена охоронна пломба №23605947 в місті приєднання лічильника газу GALLUS №03553766, призвело до викривлення даних обліку природного газу, тобто факт споживання ОСОБА_1 необлікованого природного газу.

Таким чином, відповідачем не було доведено вчинення з боку позивача наявність усіх складових цього правопорушення, зокрема, наслідків (дії, що призвели до викривлення даних обліку природного газу та причинно-наслідкового зв`язку). Матеріали справи не містять доказів того, що ОСОБА_1 здійснював несанкціоноване втручання у роботу приладу обліку газу, які б мали наслідком некоректний облік спожитого природного газу.

Сам факт пошкодження пломбувального матеріалу (дроту), на якому встановлена охоронна пломба в місті приєднання лічильника газу, за відсутності інших обов`язкових елементів правопорушення, а саме: витрати (споживання) природного газу комерційним вузлом обліку не враховується (обліковується частково чи з порушенням законодавства), або наявності інших дій, що призводять до викривлення даних засобу обліку природного газу, не свідчить та є недостатнім для висновку про несанкціонованого втручання споживача у роботу ЗВТ/лічильника газу.

Для нарахування чи донарахування необлікованого природного газу відповідач мав встановити факт несанкціонованого втручання у роботу ЗВТ/лічильника газу. Проте, експертизу лічильника не було проведено. Довідка №2-8386-23 від 15.09.2023 року не свідчить про несанкціоноване втручання позивача в роботу ЗВТ / лічильника газу, з чого суд дійшов висновку про те, що вищезазначена довідка не є належним та достовірним доказом у справі. Крім того, довідкою №2-8386-23 від 15.09.2023 року не може бути належним та допустимим доказом, оскільки в ній зазначено про невідповідність вимогам ДСТУ 9035:2020. При цьому, до матеріалів справи не надано довідки про непридатність засобу вимірювальної техніки або свідоцтва про повірку робочого засобу вимірювальної техніки згідно з ДСТУ 2708-99, як того вимагає Положення про проведення експертизи лічильників газу.

Таким чином, докази, що містяться в матеріалах справи, не підтверджують беззаперечно факт несанкціонованого відбору позивачем природного газу з газорозподільних систем.

Отже, відсутні правові підстави для застосування до ОСОБА_1 санкцій у вигляді стягнення вартості необлікованого об`єму природного газу, тому позов є обґрунтованим, однак суд вважає необхідним задовольнити його частково у зв`язку з обранням неефективного способу захисту прав споживача.

Так, згідно із ч.1 ст.3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до змісту ст.ст.11, 15 ЦК України цивільні права і обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства. Кожна особа має право на судовий захист.

Захист же цивільних прав це передбачені законом способи охорони цивільних прав у разі їх порушення чи реальної небезпеки такого порушення.

Під способами захисту суб`єктивних цивільних прав розуміють закріплені законом матеріально-правові заходи примусового характеру, за допомогою яких проводиться поновлення (визнання) порушених (оспорюваних) прав та вплив на правопорушника.

Загальний перелік таких способів захисту цивільних прав та інтересів дається в ст.16 ЦК України.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 14 січня 2020 року у справі №910/17955/17 (провадження № 12-137гс19) дійшла висновку про те, що вимога про скасування рішення комісії електропередавальної організації про визначення обсягу недоврахованої електричної енергії та її вартості є способом захисту прав та інтересів, установленим законом, оскільки таке рішення комісії, оформлене протоколом з розгляду акта про порушення ПКЕЕ, безпосередньо впливає на права та обов`язки відповідного суб`єкта господарювання в контексті його відносин з електропередавальною організацією, встановлює обсяг і вартість недоврахованої електроенергії та створює загрозу припинення електропостачання відповідного споживача.

Європейський суд з прав людини у рішенні від 15.11.1996 у справі «Чахал проти Об`єднаного Королівства» зазначив, що на національному рівні ефективні правові засоби для здійснення прав і свобод гарантуються , що передбачаються Конвенцією, незалежно від того, яким чином вони виражені в правовій системі тієї чи іншої країни. Суть цієї статті зводиться до вимоги надати людині такі міри правового захисту на національному рівні, що дозволили б компетентному державному органові розглядати по суті скарги на порушення положень Конвенції й надавати відповідний судовий захист, хоча держави - учасники Конвенції мають деяку свободу розсуду щодо того, яким чином вони забезпечують при цьому виконання своїх зобов`язань. Крім того, Європейський суд указав на те, що за деяких обставин вимоги статті 13 Конвенції можуть забезпечуватися всією сукупністю засобів, що передбачаються національним правом; оцінюючи належність обраного позивачем способу захисту та обґрунтовуючи відповідний висновок, судам слід виходити із його ефективності, і це означає, що вимога на захист цивільного права має відповідати змісту порушеного права та характеру правопорушення, забезпечити поновлення порушеного права, а у разі неможливості такого поновлення - гарантувати особі можливість отримання нею відповідного відшкодування; відтак підставою для звернення до суду є наявність порушеного права, а таке звернення здійснюється особою, котрій це право належить, і саме з метою його захисту. Відсутність обставин, які підтверджували б наявність порушення права особи, за захистом якого вона звернулася, є підставою для відмови у задоволенні такого позову.

Аналогічний правовий висновок викладено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 11.09.2018 у справі №905/1926/16.

З матеріалів справи убачається, що оскаржуваним протоколом засідання комісії №1129 від 21.07.2023 року і складеним на його підставі актом-розрахунком фактично прийнято рішення про несанкціоноване втручання в роботу ЗВТ та зазначено, що вартість необлікованого об`єму природного газу складає 67948,55 грн.

Визнання протиправним та скасування рішення комісії з розглядів актів про порушення АТ «Запоріжгаз» і складеного на його підставі акта-розрахунку не облікованого (донарахованого) об`єму природного газу є належним способом захисту порушеного права позивача, оскільки таке рішення комісії безпосередньо впливає на права та обов`язки ОСОБА_1 в контексті з газопостачальною організацією, встановлюють об`єм і вартість послуг з газопостачання та створює загрозу припинення газопостачання споживача.

Вимога позивача про скасування здійсненого йому Акціонерним товариством «Оператор газорозподільної системи «Запоріжгаз» нарахування у грошовій сумі, що дорівнює вартості необлікованого (донарахованого) обсягу природного газу відповідно до складеного Акту-розрахунку від 17.06.2023 року необлікованого (донарахованого) об`єму (обсягу) природного газу і його вартості у розмірі 67948,55 грн., є неефективним надмірним способом захисту, адже визнання протиправним та скасування зазначених вище рішень і є підставою для скасування донарахованої вартості необлікованого об`єму природного газу.

Позивач просив стягнути з відповідача судові витрати.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Положеннями статті 59 Конституції України закріплено, що кожен має право на професійну правничу допомогу. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав.

За змістом статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, зокрема, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Згідно з вимогами статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Частиною 8 статті 141 ЦПК України визначено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

Як вбачається з матеріалів справи, професійна правова допомога позивачу надавалася Адвокатським Бюро «Данила Тивоненка «Пріоритет» на підставі договору про надання правничої допомоги № 17/10 від 17.10.2023 року. На підтвердження факту надання професійної правової допомоги надано акт №1 надання послуг від 12.12.2023 року і перелік та вартість послуг за договором від 07.12.2023 року.

Витрати на правничу допомогу в разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною, чи тільки має бути сплачено.

Розмір гонорару визначається лише за погодженням адвоката з клієнтом, а суд не вправі втручатися в ці правовідносини (пункт 28 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц; пункт 19 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 07 липня 2021 року у справі №910/12876/19).

Суд має вирішити питання про відшкодування стороні, на користь якої відбулося рішення, витрат на послуги адвоката, керуючись принципами справедливості, співмірності та верховенства права. Разом з тим, при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи. Аналогічний висновок викладено у постанові Верховного Суду від 02 липня 2020 року в справі № 362/3912/18 (провадження № 61-15005св19).

Суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої ухвалене судове рішення, всі понесені нею витрати на професійну правничу допомогу, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенства права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та її адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, враховуючи такі критерії, як складність справи, витрачений адвокатом час, значення спору для сторони, тощо. Наявні в матеріалах справи докази не є безумовною підставою для відшкодування витрат на професійну правничу допомогу в зазначеному розмірі з іншої сторони, адже цей розмір має бути доведений, документально обґрунтований та відповідати критерію розумної необхідності таких витрат. Схожі висновки викладено в постановах Верховного Суду від 02 липня 2020 року у справі № 362/3912/18 (провадження № 61-15005св19), від 31 липня 2020 року у справі № 301/2534/16-ц (провадження № 61-7446св19), від 30 вересня 2020 року у справі № 201/14495/16-ц (провадження № 61-22962св19), від 20 вересня 2023 року у справі № 753/7936/22 (провадження № 61-1519св23).

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. У випадку встановленого договором фіксованого розміру гонорару сторона може доводити неспівмірність витрат, зокрема, посилаючись на неспівмірність суми фіксованого гонорару зі складністю справи, ціною позову, обсягом матеріалів у справі, кількістю підготовлених процесуальних документів, кількістю засідань, тривалістю розгляду справи судом тощо.

Проаналізувавши надані позивачем докази на підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу, в яких зазначено здійснені адвокатом роботи (послуги), з урахуванням правових висновків Верховного Суду щодо застосування норм права при вирішенні питання розподілу судових витрат, враховуючи клопотання представника відповідача про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, а також те, що позов задоволено частково, суд дійшов висновку, що розмір витрат на правничу допомогу, заявлений позивачем, не відповідає критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності) та критерію розумності їхнього розміру.

За такого, враховуючи принципи співмірності та розумності судових витрат, предмет та складність справи, час, необхідний для вчинення дій і надання послуг, зазначених в договорі про надання правничої допомоги, критерій реальності адвокатських витрат, а також критерій розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи, її складності та складності виконаної адвокатом роботи, критерію значимості справи для позивача, суд вважає необхідним зменшити їх розмір та стягнути з відповідача на користь позивача 3000,00 гривень витрат на професійну правничу допомогу.

Таким чином, суд вважає необхідним стягнути з відповідача Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Запоріжгаз» на користь позивача судові витрати в загальному розмірі 3429,44 гривень, які складаються з: витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 3000,00 грн.; витрати зі сплати судового збору за заяву про забезпечення позову у розмірі 429,44 грн. (справа №333/11039/23).

Крім того, так як задоволена основна вимога позивача, який був звільнений від сплати судового збору при подачі позовної заяви про захист прав споживачів, з відповідача повинен бути стягнений в дохід держави судовий збір (1073,60 грн. х 0,8 = 858,88 грн.).

Керуючись ч.1 ст.714 ЦК України, Законом України «Про житлово-комунальні послуги», Кодексом газорозподільних систем, затвердженим постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, від 30.09.2015 року №2494, ст.ст.10-13, 76-81, 89, 130, 133, 137, 141, 263-265 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Запоріжгаз» (м.Запоріжжя, вул.Заводська, буд.7, ідентифікаційний код юридичної особи 03345716) про захист прав споживачів задовольнити частково.

Скасувати рішення Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Запоріжгаз» (м.Запоріжжя, вул.Заводська, буд.7, ідентифікаційний код юридичної особи 03345716), оформлене протоколом засідання комісії з розгляду актів про порушення №1129 від 21.07.2023 року, яким акт про порушення №ZP004866 від 17.06.2023 року було задоволено, та складений на його підставі акт-розрахунок необлікованого (донарахованого) об`єму (обсягу) природного газу і його вартості, яким ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) був проведений розрахунок необлікованого (донарахованого) об`єму (обсягу) природного газу і його вартості у розмірі 67948,55 грн.

В іншій частині позову відмовити.

Стягнути з Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Запоріжгаз» (м.Запоріжжя, вул.Заводська, буд.7, ідентифікаційний код юридичної особи 03345716) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) судові витрати у загальному розмірі 3429 (три тисячі чотириста двадцять дев`ять) гривень 44 копійок.

Стягнути з Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Запоріжгаз» (м.Запоріжжя, вул.Заводська, буд.7, ідентифікаційний код юридичної особи 03345716) на користь держави судовий збір у розмірі 858 (вісімсот п`ятдесят вісім) гривень 88 копійок.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Запорізького апеляційного суду. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повне судове рішення складене 16 грудня 2024 року.

Суддя Комунарського районного суду

м. Запоріжжя С.С. Тучков