Провадження № 2-з/643/90/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

про повернення заяви

17.12.2024 м. Харків

Суддя Московського районного суду м. Харкова Поліщук Т.В., розглянувши матеріали заяви ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Марцонь Дмитро Григорович, про забезпечення доказів по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до приватного нотаріуса Харківського міського нотаріального округу Харченко Любові Леонідівни, ОСОБА_2 про відшкодування моральної шкоди,-

ВСТАНОВИВ:

Позивачка ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Марцонь Д.Г., звернулась до суду з позовною заявою до приватного нотаріуса Харківського міського нотаріального округу Харченко Л.Л., ОСОБА_2 , в якій прохає стягнути з ОСОБА_2 на її користь 2 350 000,00 грн. в рахунок відшкодування моральної шкоди; стягнути з приватного нотаріуса Харківського міського нотаріального округу Харченко Л.Л. на її користь 2 350 000,00 грн. в рахунок відшкодування моральної шкоди та стягнути з відповідачів судові витрати по справі.

Ухвалою Московського районного суду м. Харкова від 02.12.2024 позовну заяву залишено без руху та надано позивачці строк для усунення недоліків.

Разом із заявою про усунення недоліків позовної заяви представником позивача ОСОБА_1 - адвокатом Марцонем Д.Г. подано до суду заяву про забезпечення доказів, в якій представник позивача прохає забезпечити докази шляхом витребування у Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду рішення Московського районного суду м. Харкова від 24.08.2023 у справі № 643/18223/21 та постанови Харківського апеляційного суду від 12 грудня 2023 року у справі № 643/18223/21.

Ухвалою суду від 17.12.2024 відкрито провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до приватного нотаріуса Харківського міського нотаріального округу Харченко Л.Л., ОСОБА_2 про відшкодування моральної шкоди за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче засідання.

Дослідивши матеріали заяви, суд дійшов наступного.

Відповідно до положень ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Положеннями ст. 116 ЦПК України, встановлені підстави та порядок забезпечення доказів.

Так, згідно зі ст. 116 ЦПК України суд за заявою учасника справи або особи, яка може набути статусу позивача, має забезпечити докази, якщо є підстави припускати, що засіб доказування може бути втрачений або збирання або подання відповідних доказів стане згодом неможливим чи утрудненим.

Способами забезпечення судом доказів є допит свідків, призначення експертизи, витребування та (або) огляд доказів, у тому числі за їх місцезнаходженням, заборона вчиняти певні дії щодо доказів та зобов`язання вчинити певні дії щодо доказів.

У необхідних випадках судом можуть бути застосовані інші способи забезпечення доказів, визначені судом.

Заява про забезпечення доказів може бути подана до суду як до, так і після подання позовної заяви.

Вимоги щодо форми та змісту заяви про забезпечення доказів визначені ч.1 ст.117 ЦПК України.

Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 117 ЦПК України, заява про забезпечення доказів повинна містити обґрунтування необхідності забезпечення доказів.

Процесуальний механізм забезпечення доказів, зокрема шляхом їх витребування, призначений для того, щоб отримати/зберегти ті докази, щодо яких існують достатні підстави вважати, що з часом їх може бути безповоротно втрачено.

Забезпечення доказів - це не тільки спосіб здобути докази, які стосуються предмету доказування і мають значення/потрібні для вирішення справи, але насамперед спосіб одночасно запобігти їх ймовірній втраті у майбутньому. Щодо останнього, то ризик такої втрати повинен ґрунтуватися на об`єктивних фактах і тільки в сукупності усіх наведених умов суд може вжити заходів для забезпечення доказів.

Такий правовий висновок щодо застосування положень ст. 116 ЦПК України зазначений в постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 01 квітня 2020 року у справі №367/6751/18-ц (провадження №61-23322св19).

Відповідно до положень ст. 117 ЦПК України у заяві про забезпечення доказів зазначається, зокрема, докази, забезпечення яких є необхідним, а також обставини, для доказування яких вони необхідні та обґрунтування необхідності забезпечення доказів.

Забезпечення доказів - це вжиття судом заходів, направлених на закріплення і збереження доказів. Підставою забезпечення доказів є обґрунтоване припущення, що невжиття заходів забезпечення доказів може утруднити чи зробити неможливим збирання чи подання доказів згодом або засіб доказування може бути втрачений.

Процесуальним порядком та механізмом забезпечення доказів передбачено, що суд (суддя) розглядаючи заяву про забезпечення доказів, має з урахуванням обґрунтування необхідності забезпечення доказів пересвідчитися, зокрема, в тому, що зволікання з цим питанням поставить під загрозу можливість подання доказів у майбутньому (вони можуть бути знищені, пошкоджені, втратити свою доказову цінність, тощо).

В порушення вимог ЦПК України, заявником у заяві про забезпечення доказів не наведено жодного об`єктивного факту на підтвердження того, що зазначені в заяві документи можуть бути втрачені або їх збирання чи подання стане згодом неможливим чи утрудненим. Більше того, заява не містить навіть припущень щодо ймовірності виникнення таких обставин у майбутньому.

Крім того, основною складовою обґрунтованості заяви про забезпечення доказів є необхідна доведеність обставин, що існують достатні підстави вважати, що такі докази будуть втрачені в подальшому.

Аналогічний висновок зроблено в ухвалі Верховного Суду від 02.05.2019 року під час розгляду справи №3д/9901/2/19.

Таким чином, заявником у поданій заяві не зазначено обґрунтування необхідності забезпечення доказів, а також не вказані підстави, що доведені належними доказами, припускати, що докази, які він просить забезпечити можуть бути втрачені або збирання чи подання відповідних доказів стане згодом неможливим чи утрудненим.

Відповідно до ч. 4 ст. 117 ЦПК України суд, встановивши, що заяву про забезпечення доказів подано без додержання вимог цієї статті, повертає її заявнику, про що постановляє ухвалу.

Таким чином, враховуючи, що заяву про забезпечення доказів подано позивачкою без додержання вимог ст.ст. 116,117 ЦПК України, то дана заява підлягає поверненню заявнику.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.116-118,258-260 ЦПК України, суд -

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Марцонь Дмитро Григорович, про забезпечення доказів по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до приватного нотаріуса Харківського міського нотаріального округу Харченко Любові Леонідівни, ОСОБА_2 про відшкодування моральної шкоди - повернути заявниці.

Роз`яснити заявниці, що повернення заяви не перешкоджає повторному зверненню із аналогічною заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для її повернення.

Копію ухвали невідкладно направити заявнику.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення, апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя Т.В. Поліщук