УХВАЛА

09 грудня 2024 року

м. Київ

справа № 727/5956/23

провадження № 61-1126св24

Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду: Пророка В. В. (суддя-доповідач), Литвиненко І. В.,

Петрова Є. В., розглянувши заяву ОСОБА_1 , подану його представником ОСОБА_2 , про забезпечення позову у справі за первісним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , третя особа - орган опіки та піклування Чернівецької міської ради, про визначення місця проживання дитини та за зустрічним позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 , треті особи: виконавчий комітет Чернівецької міської ради, Святошинська районна в місті Києві державна адміністрація, про визначення місця проживання дитини,

ВСТАНОВИВ:

У червні 2023 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до

ОСОБА_4 про визначення місця проживання дитини, в якому просив визначити місце проживання дитини ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , разом з батьком ОСОБА_1 .

У червні 2023 року ОСОБА_4 звернулася до суду з позовом до

ОСОБА_1 про визначення місця проживання дитини, в якому просила суд, визначити місце проживання дитини ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , разом з матір`ю ОСОБА_4 .

Шевченківський районний суд міста Чернівці ухвалою від 07 серпня 2023 року прийняв зустрічний позов до спільного розгляду з первісним позовом.

Шевченківський районний суд м. Чернівці рішенням від 28 березня 2024 року, залишеним без змін постановою Чернівецького апеляційного суду

від 19 серпня 2024 року, у задоволенні позову ОСОБА_1 відмовив, а зустрічний позов ОСОБА_3 задовольнив. Визначив місце проживання - ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , разом із матір`ю -

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , за місцем її проживання.

У вересні 2024 року до Верховного Суду, через підсистему Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи «Електронний суд», надійшла касаційна скарга ОСОБА_1 , подана його представником - адвокатом Якименком М. М., на рішення Шевченківського районного суду м. Чернівці

від 28 березня 2024 року та постанову Чернівецького апеляційного суду

від 19 серпня 2024 року, в якій скаржник просить скасувати оскаржені судові рішення та передати справу на новий розгляд до суду першої інстанції.

Верховний Суд ухвалою від 16 жовтня 2024 року відкрив касаційне провадження та витребував матеріали справи № 727/5956/23.

В листопаді 2024 року до Верховного Суду, через підсистему Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи «Електронний суд», надійшла заява ОСОБА_1 , подана його представником Якименком М. М., про забезпечення позову у справі № 727/5956/23.

У своїй заяві заявник просить вжити заходи забезпечення позову шляхом зобов`язання ОСОБА_3 повідомити ОСОБА_1 інформацію про місце перебування дитини ( ОСОБА_5 ) у день набрання судовим рішенням законної сили. Зобов`язати ОСОБА_3 повідомити ОСОБА_1 особистий номер телефону дитини та/або номер телефону ОСОБА_3 за яким батько може контактувати з дитиною, шляхом надсилання смс повідомлення на мобільний номер телефону ОСОБА_1 ( НОМЕР_1 ) у день набрання судовим рішенням законної сили. Зобов`язати ОСОБА_3 забезпечити щоденне спілкування дитини з батьком, в тому числі, з використанням месенджерів (Telegram, Viber) тривалістю 1 годину, яке, за відсутності домовленості батьків про інше, має відбуватися з 19:00 до 20:00 за київським часом.

Обґрунтовуючи необхідність забезпечення позову у цій справі заявник вказує на те, що після розірвання шлюбу сторони між собою не вирішили питання щодо місця проживання дитини і наразі такий спір перебуває на розгляді суду. Восени 2022 року мати самовільно забрала дитину від батька та декілька раз змінювала його місце проживання. ОСОБА_1 довелось через орган опіки та піклування добиватись зустрічей з сином. Мати дитини - ОСОБА_3 влаштовувала сварки та скандали, коли батько приходив до сина. З травня 2023 року дитина постійно, безперервно та за власним бажанням мешкала разом з батьком. Між ними наявний міцний емоційний зв`язок, а до матері син відноситься негативно, що підтверджується численними висновками психологічних експертиз.

Крім цього всупереч постанові Чернівецького апеляційного суду від 27 грудня 2023 року, якою було заборонено змінювати місце проживання дитини,

15 травня 2024 року ОСОБА_3 разом із адвокатом та своїм батьком викрали малолітнього сина ОСОБА_5 із дитячого закладу та вивезла у невідомому напрямку. Місце перебування сина ОСОБА_5 заявнику наразі невідомо. З відповіді Головного центру обробки спеціальної інформації Державної прикордонної служби України вбачається, що 13 червня 2024 року ОСОБА_5 перетнув кордон у пункті пропуску «Порубне». Порушення стосунків батька із сином можуть призвести до його психологічного травмування та настання негативних наслідків, зокрема, втрати зв`язку між батьком та сином, що не сприятиме виконанню рішення суду, якщо таке буде ухвалене на користь батька.

Розглянувши вказану заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову Верховний Суд зазначає таке.

Відповідно до частини другої статті 149 ЦПК України забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Суд касаційної інстанції при розгляді касаційних скарг діє в порядку та в межах, визначених цивільним процесуальним законодавством України, його повноваження визначені главою 2 розділу V ЦПК України, відповідно до положень якої на відміну від положень глави 10 розділу I та глави 1 розділу V ЦПК України не передбачено забезпечення позову на стадії касаційного провадження.

Згідно зі статтею 400 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду (частина четверта статті 263 ЦПК України).

Відповідно до визначених процесуальним законом повноважень Верховний Суд здійснює перевірку рішень судів першої та апеляційної інстанцій, що виключає можливість вирішення питання про забезпечення позову на стадії перегляду справи у суді касаційної інстанції. Аналогічна правова позиція викладена в ухвалах Верховного Суду від 14 грудня 2021 року у справі

№ 159/595/20 (провадження № 61-14240св21), від 12 травня 2023 року у справі № 359/8844/20 (провадження № 61-5539ск23), від 20 грудня 2023 року у справі № 610/1475/20-ц (провадження № 61-15794ск23) та від 18 січня

2024 року у справі № 639/3019/22 (провадження № 61-17065ск23).

У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду від 08 квітня 2020 року у справі № 333/2736/18 (провадження № 61-16707св19) вказано, що вирішення питання про забезпечення позову (зустрічного забезпечення, скасування зустрічного забезпечення або скасування заходів забезпечення позову) правилами зазначеної Глави ЦПК України не передбачене та до компетенції Верховного Суду не відноситься.

З огляду на викладене у задоволенні заяви про забезпечення позову слід відмовити.

Керуючись статтями 260, 400 Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову у справі за первісним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , третя особа - орган опіки та піклування Чернівецької міської ради, про визначення місця проживання дитини та за зустрічним позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 , треті особи: виконавчий комітет Чернівецької міської ради, Святошинська районна в місті Києві державна адміністрація, про визначення місця проживання дитини відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Відповідно до частини третьої статті 415 ЦПК України ухвала оформлена суддею Литвиненко І. В.

Судді /підпис/ В. В. Пророк

/підпис/ І. В. Литвиненко

/підпис/ Є. В. Петров