Провадження № 2/756/4735/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 листопада 2024 року місто Київ

Оболонський районний суд міста Києва у складі:

головуючого судді - Ткач М.М.,

за участі секретаря судового засідання - Тагієва Р.Д.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Києва в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Акціонерного товариства «Акцент-Банк» до ОСОБА_1 , про стягнення заборгованості,

УСТАНОВИВ:

Позивач Акціонерне товариство «Акцент-Банк» (далі - АТ «А-Банк») звернулося до Оболонського районного суду міста Києва з позовом до відповідача ОСОБА_1 , про стягнення заборгованості та судових витрат. Свої позовні вимоги позивач обґрунтовував тим, що 13.09.2016 відповідач приєднався до Умов та Правил надання банківських послуг в А-Банку з метою отримання банківських послуг та відкриття банківського рахунку. На підставі вказаної анкети-заяви відповідачем ініційовано встановлення кредитного ліміту на його банківський рахунок та отримання платіжної картки, як засобу доступу до зазначеного рахунку. Відповідачу надано кредит у вигляді встановлення кредитного ліміту на рахунок зі сплатою процентів за користування кредитом у розмір 46.8% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом та видано платіжну картку. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана анкета-заява разом з Умовами та правилами, які викладені на банківському сайті https://a-bank.com.ua/terms , складає між ним та банком кредитний договір, що підтверджується підписом у заяві. Банк на боргові зобов`язання за кредитом і овердрафтом нараховує відсотки в розмірі, встановленому Тарифами банку. АТ «А-Банк» свої зобов`язання за договором та угодою виконав у повному обсязі та надав відповідачу кредит (встановив кредитний ліміт) у розмірі, відповідно до умов договору. Відповідач порушив зобов`язання за кредитним договором, внаслідок чого утворилась заборгованість, яка станом на 04.08.2024 становить 37 315,42 грн., яка складається з: 19 919,35 грн - заборгованість за кредитом; 17 396,07 грн.- заборгованість по відсоткам, яку позивач просить стягнути з відповідача, а також судові витрати у розмірі 3028,00 грн.

Ухвалою суду від 02.09.2024 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі за позовом Акціонерного товариства «Акцент-Банк» до ОСОБА_1 , про стягнення заборгованості, розгляд справи постановлено здійснювати у порядку спрощеного позовного провадження, з повідомленням (викликом) сторін.

12.11.2024 від відповідача на адресу суду надійшов відзив на позовну заяву.

Представник позивача у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся. У матеріалах наявна заява представника АТ «А-Банк», у якій просив розгляд справи здійснювати за відсутності представника позивача.

Відповідач у судове засідання не з`явився, про час та дату судового засідання повідомлявся.

У зв`язку з неявкою в судове засіданні всіх осіб, які беруть участь у справі, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Дослідивши матеріали справи, зібрані у справі докази, суд приходить до такого висновку.

Відповідно до ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Одним із принципів цивільного судочинства є диспозитивність, який полягає у тому, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявленою нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим кодексом випадках. Учасник справи, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд (ст. 13 ЦПК України).

Статтею 12 ЦПК України передбачено, що учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом та кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Звертаючись до суду з даним позовом, представник позивача посилався на те, що 13.09.2016 ОСОБА_1 приєднався до Умов та правил надання банківських послуг в А-Банку, та на підставі Анкети-заяви, яка долучена до позову, відповідачу надано кредит у вигляді встановлення кредитного ліміту на рахунок зі сплатою процентів за користування кредитом у розмірі 46.8% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом та видано платіжну картку.

Позивач зазначив, що у анкеті-заяві ОСОБА_1 підтвердив свою згоду про те, що ця заява разом із Умовами та правилами, які викладені на банківському сайті https://a-bank.com.ua/terms, становлять між ним кредитний договір.

До позовної заяви банк додав витяг з Умов та правил надання банківських послуг у АТ «А-Банк», Тарифи користування кредитною карткою «Універсальна», «Універсальна GOLD»; довідку за картами АТ «А-Банк», відповідно до якої відповідачу відкрито рахунок № НОМЕР_1 та видано наступні картки: № НОМЕР_2 , строком дії до січня місяця 2021 року, № НОМЕР_3 , строком дії до квітня місяця 2018 року, № НОМЕР_4 , строком дії до вересня місяця 2021 року, № НОМЕР_5 , строком дії до серпня місяця 2022 року (а.с.13); довідку за лімітами, згідно якої кредитний ліміт за кредитним договором б/н (внутрішньобанківський референт SAMABWFC6) від 13.09.2016 за період з 13.09.2016 по 04.08.2024 змінювався та складав станом на 13.09.2016 - 2000,00 грн., 13.10.2016 - 6000 грн, 11.11.2016 - 11000,00 грн, 24.11.2016 - 13000,00 грн., 25.11.2016 - 13000,00 грн, 13.12.2016 - 15 000,00 грн, 25.03.2017 - 20000,00 грн, 29.08.2023 - 19919,35 грн, 22.12.2023 - 20000,00 грн (а.с. 14), розрахунок заборгованості за договором №б/н від 13.09.2016, відповідно до якого станом на 04.08.2024 заборгованість за тілом кредита становила 19919,35 грн., заборгованість за процентами 17396,07 грн (а.с.4-11).

Разом із позовною заявою банком також було надано Анкету-заяву ОСОБА_1 про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у А-Банку від 02.12.2011. Своїм підписом в заяві ОСОБА_1 засвідчив, що ця заява разом з Пам`яткою клієнта, Умовами та Правилами надання банківських послуг, а також Тарифами, складають між ним і банком договір про надання банківських послуг. Він ознайомився і згодний з Умовами та Правилами надання банківських послуг, а також Тарифами банку, які були надані йому для ознайомлення в письмовому вигляді. Умови та Правила надання банківських послуг розміщені на офіційному сайті А-Банку www.a-bank.com.ua. Він зобов`язується виконувати вимоги Умов та Правил надання банківських послуг, а також регулярно ознайомлюватися з їх змінами на сайті банку.

У нижній частині заяви-анкети клієнту запропоновано оформити на своє ім`я декілька видів карток, з яких ОСОБА_1 не обрано жодної, сума кредитного ліміту не вказана.

У відповідності до вимог частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України).

Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України).

За змістом статті 1056-1 ЦК України в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин, розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів.

Відповідно до статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі.

Основними засадами (принципами) цивільного судочинства є зокрема змагальність сторін та диспозитивність.

Згідно зі статтею 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Статтею 76 ЦПК України передбачено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Відповідно до частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно частини першої статті 84 ЦПК України учасник справи, у разі неможливості самостійно надати докази, вправі подати клопотання про витребування доказів судом.

Стаття 80 ЦПК України передбачає достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Отже, за змістом цих норм процесуального права сторона справи зобов`язана та має право довести обставини, на які вона посилається на підставі доказів, які вона надає самостійно або за допомогою суду.

Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом (ч. 2 ст. 13 ЦПК України).

Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд (ч. 3 ст. 13 ЦПК України).

Як зазначалося вище, позивач АТ «А-Банк» посилався на те, що з метою укладання кредитного договору № б/н з АТ «А-Банк» та отримання кредитної картки відповідач підписав анкету-заяву від 13.09.2016, згідно якої отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою процентів за користування кредитом у розмірі 46,80% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом.

Позивач також зазначив, що відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана ним Анкета-заява про приєднання до Умов та правил надання банківських послуг у АТ «А-Банк» з Умовами та правилами і Тарифами, які викладені на банківському сайті, складає між ним та банком кредитний договір, що підтверджується підписом відповідача у заяві.

Разом із тим, судом встановлено, що Умови та Правила надання банківських послуг в АТ «А-Банк» відповідачем не підписувалися, при цьому анкета-заява 13.09.2016 в матеріалах справи відсутня, натомість до матеріалів справи додано анкету-заяву відповідача про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг від 02.12.2011.

Отже, з матеріалів справи вбачається, що позов ґрунтується виключно на поясненнях позивача, до нього не додано договору б/н від 13.09.2016, порушенням умов якого банк обґрунтовував свої вимоги.

На підставі вищевикладеного суд дійшов висновку, про відсутність доказів того, що 13.09.2016 АТ «А-Банк» надав відповідачу кредитні кошти, відсутній сам кредитний договір, в якому була зазначена сума кредиту (ліміт кредитування), розрахунки, умови нарахування процентів, комісії та штрафних санкцій.

Разом з цим, слід зазначити, що розрахунок заборгованості доданий до позову, із якого вбачається, кредитна заборгованість, обставин, на які посилався банк в позові, сам по собі як не підтверджує, так і не спростовує, оскільки не містить посилань на умови кредитного договору, і з нього неможливо дійти висновку про умови нарахування відсотків.

З огляду на вищевикладене, беручи до уваги всі встановлені судом факти і відповідні їм правовідносин, належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, у зв`язку з тим, що не доведені обставини кредитної заборгованості відповідача, на які банк посилається як на підставу своїх вимог, у зв`язку з чим суд вважає необхідним відмовити в задоволенні позовних вимог АТ «А-Банк».

Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України судові витрати слід залишити за позивачем.

Керуючись статтями 5, 12-13, 76-81, 141, 259, 263-265, 274-279, 354 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

У задоволенні позову Акціонерного товариства «Акцент-Банк» до ОСОБА_1 , про стягнення заборгованості - відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги до Київського апеляційного суду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення суду складено 02.12.2024.

Відомості про сторони:

1. Позивач: Акціонерне товариство «Акцент-Банк» (місцезнаходження: м. Дніпро, вул. Батумська, буд. 11; код ЄДРПОУ - 14360080);

2. Відповідач: ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ; реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_6 ).

Суддя М. М. Ткач