єдиний унікальний номер справи 546/1256/24
номер провадження 2-н/546/236/24
УХВАЛА

про відмову у видачі судового наказу

12 грудня 2024 року м. Решетилівка

Решетилівський районний суд Полтавської області у складі судді Зіненка Ю.В., розглянувши заяву ОСОБА_1 про видачу судового наказу про стягнення аліментів з ОСОБА_2 на утримання малолітньої дитини, -

установив:

06 грудня 2024 року ОСОБА_1 звернулася до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів з ОСОБА_2 на утримання спільної малолітньої дитини. Дана заява обґрунтована тим, що від шлюбу учасники справи мають спільну дитину ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Однак на даний час заявниця разом з малолітньою дитиною проживають окремо від боржника в м. Полтаві. Як зазначає стягувачка, ОСОБА_2 не бере участі у матеріальному забезпеченні спільної дитини.

Посилаючись на вищезазначені обставини, ОСОБА_1 звернулася до суду з даною заявою та просить стягнути з боржника на його користь аліменти на утримання спільної дитини ОСОБА_3 .

Суд, дослідивши матеріали справи за заявою ОСОБА_1 про видачу судового наказу та додані до неї документи, доходить висновку, що у видачі судового наказу слід відмовити, виходячи з наступного.

У заяві про видачу судового наказу ОСОБА_1 зазначила, що вона та ОСОБА_2 проживають окремо, спільна дитина проживає з матір`ю.

Судом установлено, що місце проживання заявниці ОСОБА_1 зареєстроване за адресою: с. Лиман Другий Полтавського району Полтавської області, що підтверджується наданою заявницею копією довідки про реєстрацію місця проживання від 14 лютого 2019 року (а.с. 14).

Місце проживання боржника ОСОБА_2 зареєстроване за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується відповіддю Виконавчого комітету Решетилівської міської ради (а.с. 13).

Щодо фактичного місця проживання заявниці в м. Полтава ОСОБА_1 не було надано жодного доказу.

Отже, з досліджених доказів не встановлено, що стягувачка та боржник проживають окремо.

Крім того суд звертає увагу на наступне.

Відповідно до пункту 4 частини третьої статті 163 ЦПК України до заяви про видачу судового наказу додаються документи або їх копії, що підтверджують обставини, якими заявник обґрунтовує свої вимоги. Тому обставиною, яка підлягає встановленню судом при видачі судового наказу в даній справі, є обставина спільного проживання дитини, на утримання якої пропонується стягнути аліменти, разом із матір`ю.

У той же час ОСОБА_1 не було надано суду доказів, які б підтверджували, що спільна дитина проживає із нею, а не ОСОБА_2 та перебуває саме на її повному матеріальному утриманні.

Суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо заява подана з порушеннями вимог статті 163 цього Кодексу (п. 1 ч. 1 ст. 165 ЦПК України).

З урахуванням вищезазначеного, у видачі судового наказу за заявою ОСОБА_1 слід відмовити.

На підставі викладеного, та керуючись ст. 163, 165, 167 ЦПК України, суд, -

постановив:

Відмовити у видачі судового наказу за заявою ОСОБА_1 про видачу судового наказу про стягнення аліментів з ОСОБА_2 на утримання малолітньої дитини.

Роз`яснити заявнику, що відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктами 1, 2, 8, 9 частини 1 статті 165 цього Кодексу, не є перешкодою для повторного звернення з такою самою заявою в порядку, встановленому цим розділом, після усунення її недоліків.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвалу може бути оскаржено протягом п`ятнадцяти днів з моменту її складення до Полтавського апеляційного суду.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.

Суддя Ю.В. Зіненко