10 грудня 2024 року місто Київ
Справа № 939/3072/23
Провадження № 22-з/824/1779/2024
Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: Желепи О. В. (суддя-доповідач), суддів: Мазурик О. Ф., Немировської О.В.
за участю секретаря судового засідання Терехової О.Ю.
розглянув у відкритому судовому засіданні заяву ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_1 про ухвалення додатково рішення у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про розірвання договору оренди землі та за зустрічним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договорами оренди земельних ділянок
У грудні 2023 року позивач звернувся до суду із вказаним позовом.
22 лютого 2024 року ОСОБА_1 звернувся до суду із зустрічним позовом до ОСОБА_2
Бородянський районний суд Київської області рішенням від 27 серпня 2024 року позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про розірвання договору оренди землі залишив без задоволення.
Зустрічний позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договорами оренди земельних ділянок задовольнив.
Стягнув з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 заборгованість зі сплати орендної плати в сумі 109 138,93 грн, пеню в сумі 29 653,04 грн, три проценти річних в сумі 3 240,76 грн та компенсацію інфляційних збитків в сумі 8 972,43 грн.
Стягнув з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 на відшкодування витрат по сплаті судового збору 1500,06 грн.
Київський апеляційний суд постановою від 19 листопада 2024 року апеляційну скаргу ОСОБА_2 - залишив без задоволення; рішення Бородянського районного суду Київської області 27 серпня 2024 року - залишив без змін.
26 листопада 2024 року ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_1 через систему «Електронний суд» подав заяву про ухвалення додаткового рішення, у якій просить ухвалити додаткове судове рішення, яким стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 10 000,00 грн витрат на професійну правничу допомогу у Київському апеляційному суді.
Вказує, що у відзиві на апеляційну скаргу представник відповідача вказав попередній орієнтовний розрахунок судових витрат в сумі 10 000 грн та повідомив, що остаточний розрахунок буде поданий відповідачем протягом 5 днів з моменту оголошення рішення, відповідно до ч. 8 ст. 141 ЦПК України.
Заяви чи клопотання про зменшення розміру понесених ОСОБА_1 витрат від ОСОБА_2 не надходило. Заява про ухвалення додаткового рішення була надіслана заявником при подачі заяви 25 листопада 2024 року до електронного кабінету ЄСІТС (том 3 а. с. 99), а також разом із судовою повісткою-повідомленням судом (том 3 а. с. 113).
З огляду на приписи ч. 3 ст. 270 ЦПК України, питання про ухвалення додаткового судового рішення вирішується в судовому засіданні за участю учасників справи.
Розгляд питання про ухвалення додаткового судового рішення призначено на 10 грудня 2024 року о 13:10.
У судовому засіданні представник ОСОБА_1 - ОСОБА_3 заяву підтримав, просив задовольнити, стягнути витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 10 000 грн.
Інші учасники справи до суду не з`явилися, про дату, час та місце судового засідання повідомлені належним чином шляхом направлення судової повістки-повідомлення до електронного кабінету ЄСІТС.
Відповідно до ч. 2 ст. 270 ЦПК України неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви.
Враховуючи викладене, колегія суддів вважала за можливе вирішення питання про ухвалення додаткового судового рішення за відсутності ОСОБА_2 .
Колегія суддів, заслухавши доповідь головуючої судді Желепи О. В., пояснення ОСОБА_3, дослідивши заяву та матеріали справи, вважає, що заяву про ухвалення додаткового судового рішення слід задовольнити з таких підстав.
Відповідно до правил ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, зокрема якщо: 3) судом не вирішено питання про судові витрати. Суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів із дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення. У разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви.
Київський апеляційний суд постановою від 19 листопада 2024 року апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишив без задоволення.
Разом з цим, при ухваленні судового рішення, Київський апеляційний суд не вирішив питання щодо стягнення витрат на професійну правничу допомогу понесених ОСОБА_1 у Київському апеляційному суді.
Відповідно до ч. 8 ст. 141 ЦПК України, докази щодо розміру витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.
Матеріалами справи підтверджено, що представник ОСОБА_1 - адвокат Науменко О.Г. 23 жовтня 2024 року через систему «Електронний суд» подав відзив на апеляційну скаргу (том 3 а. с. 47-56).
У відзиві на апеляційну скаргу представник зробив заяву, що орієнтовний розмір витрат які планує понести ОСОБА_1 у зв`язку з розглядом справи в суді апеляційної інстанції становить 10 000 грн (том 3 а. с. 52). Також зазначено, що остаточний розрахунок судових витрат буде поданий відповідно до ч. 8 ст. 141 ЦПК України протягом 5 днів після ухвалення судом рішення (том 3 а. с. 52 зворот).
З урахуванням викладеного апеляційний суд дійшов висновку, що ОСОБА_1 у встановлений ч. 8 ст. 141 ЦПК України строк зроблено заяву про понесені судові витрати.
Крім того ОСОБА_1 дотримався строків для подання доказів понесених витрат, оскільки хоча постанову Київським апеляційним судом прийнято 19 листопада 2024 року, а заяву подано 25 листопада 2024 року, тобто на шостий день після ухвалення постанови, колегія суддів враховує, що 24 листопада 2024 року це неділя, тобто вихідний день, а тому з урахуванням приписів ч. 3 ст. 124 ЦПК України, останнім днем строку слід вважати 25 листопада 2024 року.
Таким чином, відповідач виконав вимоги закону, визначені частиною восьмою статті 141 ЦПК України: повідомив до закінчення судових дебатів у справі про витрати, які відповідач поніс і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи в суді апеляційної інстанції та подав відповідну заяву протягом встановленого строку.
Відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.
Згідно з ч.ч. 1-2 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються:
1) у разі задоволення позову - на відповідача;
2) у разі відмови в позові - на позивача;
3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Крім цього, пунктом 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України передбачено, що до витрат пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.
Відповідно до частин 1-4 ст.137 ЦК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:
1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;
2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:
1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);
2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);
3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;
4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
На підтвердження понесених ОСОБА_1 витрат на правничу допомогу в Київському апеляційному суді його представником подано та в матеріалах справи міститься: Договір про надання правової допомоги від 28 листопада 2019 року (надалі - Договір), ордер на надання правничої (правової) допомоги серії АІ № 1174838 від 18 листопада 2021 року, свідоцтво про право на зайняття адвокатською діяльністю № 4438/10, акт приймання-передачі наданих послуг та понесених витрат по Договору від 25 листопада 2024 року № 12, квитанцію до прибуткового касового ордера № 148 від 25 листопада 2024 року на суму 10 000 грн.
Відповідно до згаданого Акту приймання-передачі наданих послуг та понесених витрат по Договору від 25 листопада 2024 року № 12 Адвокат виконав та передав, а Клієнт отримав правничу допомогу в такому обсязі та вартості:
1) формування правової позиції ОСОБА_1 відповідно до результатів аналізу матеріалів апеляційного провадження - 2 000 грн;
2) підготовка та подання відзиву на апеляційну скаргу ОСОБА_2 - 4 000 грн;
3) забезпечення інтересів ОСОБА_1 та участь в судовому засіданні - 4 000 грн.
Матеріалами справи підтверджено, що представник ОСОБА_1 подавав відзив на апеляційну скаргу, а також брав участь у судовому засіданні 19 листопада 2024 року.
Таким чином, відповідач довів понесення витрат на правничу допомогу в суді апеляційної інстанції, які підлягають відшкодуванню.
Частиною 5 та 6 статті 137 ЦПК України передбачено, що у разі недотримання вимог частини четвертої статті 137 ЦПК України суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.
Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.
У постанові Великої Палати Верховного Суду від 27 червня 2018 року у справі № 826/1216/16 зроблено висновок, що склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.
У пунктах 34-47 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц зазначено, що обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.
У справі № 910/906/18 Верховний Суд погодився з наявністю підстав для стягнення витрат на професійну правничу допомогу у повному обсязі, оскільки їх розмір був обґрунтований, а відповідач не подавав клопотання про зменшення розміру витрат на професійну правничу допомогу адвоката, з наданням розрахунків, які свідчили б про неправильність розрахунку витрат або про неналежність послуг адвоката до даної справи.
Оскільки від ОСОБА_2 не надійшло заяви чи клопотання про зменшення розміру витрат на професійну правничу допомогу, апеляційний суд вважає заявлений розмір розумним та обґрунтованим, підстави для його зменшення у апеляційного суду відсутні.
Таким чином з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 підлягають стягненню витрати на професійну правничу допомогу понесені в Київського апеляційному суді у розмірі 10 000 грн.
Керуючись статтями 133, 141, 270 ЦПК України, суд
Заяву ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_1 про ухвалення додатково рішення - задовольнити.
Ухвалити додаткову постанову у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про розірвання договору оренди землі та за зустрічним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договорами оренди земельних ділянок.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 10 000 (десять тисяч) грн витрат на професійну правничу допомогу у суді апеляційної інстанції.
Додаткова постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.
Повний текст додаткової постанови складено 13 грудня 2024 року.
Головуючий О.В. Желепа
Судді О.Ф. Мазурик