Справа № 716/2291/24
ЗАОЧНЕ Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
11.12.2024 року місто Заставна
Заставнівський районний суд Чернівецької області у складі:
головуючого судді Вайновської О.Є.,
секретаря судового засідання Бортніка А.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором позики,
28.10.2024 року позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до відповідача ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором позики грошей від 21.03.2024 у розмірі 200000,00 гривень. В обґрунтування позову посилався на те, що 21.03.2024 року між сторонами був укладений нотаріально посвідчений договір позики грошей, за яким ОСОБА_1 передав ОСОБА_2 в якості позики 200000,00 грн, а ОСОБА_2 зобов`язався повернути грошові кошти у вказаному розмірі в строк до 01.05.2024. Станом на 01.05.2024 відповідач кошти не повернув.
Ухвалою судді від 31.10.2024 року відкрито провадження у справі, призначено її розгляд за правилами спрощеного позовного провадження.
Позивач ОСОБА_1 до судового засідання не з`явився, подав заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав у повному обсязі, проти винесення заочного рішення не заперечував.
Відповідач ОСОБА_2 до судового засідання повторно не з`явився, будучи повідомленим про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, відзив не подав.
За таких обставин, суд ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, на що позивач надав згоду, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України.
При цьому, фіксування судового засідання не здійснювалося, що відповідає положенням ч.2 ст.247 ЦПК України.
Дослідивши письмові докази, суд вважає позов обґрунтованим і таким, що підлягає задоволенню, виходячи з наступного.
Відповідно до ст.1046 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.
Договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей (ст.1047 ЦК України).
Статтею 1049 ЦК України визначено обов`язок позичальника повернути позику, а саме позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.
При чому, позика вважається повернутою в момент передання позикодавцеві речей, визначених родовими ознаками, або зарахування грошової суми, що позичалася, на його банківський рахунок.
Відповідно до ч.1 ст.2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.
Відповідно до вимог ст.81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
На підтвердження обставин, викладених в позові позивачем надано договір позики грошей, посвідчений 21.03.2024 року приватним нотаріусом Чернівецького міського нотаріального округу за реєстровим №1541 Погорєловою М.Ю., вбачається, що 21.03.2024 року відповідач ОСОБА_2 отримав від позивача ОСОБА_1 грошові кошти у сумі 200000,00 грн на умовах повернення у строк до 01.05.2024 року.
Відповідно до ст.ст.526, 530 ЦПК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
Прийнявши виконання зобов`язання, кредитор повинен на вимогу боржника видати йому розписку про одержання виконання частково або в повному обсязі. Якщо боржник видав кредиторові борговий документ, кредитор, приймаючи виконання зобов`язання, повинен повернути його боржникові. У разі неможливості повернення боргового документа кредитор повинен вказати про це у розписці, яку він видає. Наявність боргового документа у боржника підтверджує виконання ним свого обов`язку (ст.545 ЦК України).
Станом на 01.05.2024 рік ОСОБА_2 грошові кошти в розмірі 200000,00 грн за договором позики грошей від 21.03.2024 ОСОБА_1 не повернув, про що свідчить наявність в матеріалах справи оригіналу договору позики грошей від 21.03.2024 року №1541.
Таким чином, під час розгляду справи встановлено, що між сторонами виникли правовідносини з приводу позики, відповідач взятих на себе зобов`язань за договором позики щодо повернення боргу у визначені строки не дотримався, позику ОСОБА_1 не повернув, а отже порушив взяті на себе зобов`язання за договором позики грошей від 21.03.2024 №1541.
Враховуючи викладене, суд приходить до висновку про обґрунтованість пред`явленого позову та стягує з відповідача ОСОБА_2 на користь позивача ОСОБА_1 суму боргу у розмірі 200000,00 грн за договором позики грошей від 21.03.2024 року №1541, тим самим задовільняє позов в повному обсязі.
Вирішуючи питання про судові витрати, суд, відповідно до положень ст.ст.133, 141 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь позивача понесені ним та документально підтверджені витрати з оплати судового збору у загальному розмірі 2000,00 гривень.
Керуючись ст.ст. 625, 1046, 1047, 1049 ЦК України, ст.ст.81, 89, 259, 263-265, 268, 280-282, 352, 354 ЦПК України, суд
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором позики, задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІН НОМЕР_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ІН НОМЕР_2 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 , заборгованість за договором позики грошей від 21.03.2024 року в розмірі 200000,00 (двісті тисяч) грн.
Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІН НОМЕР_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ІН НОМЕР_2 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 , витрати по сплаті судового збору в розмірі 2000 (дві тисячі) 00 копійок.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Заочне рішення може бути оскаржене позивачем шляхом подачі апеляційної скарги до Чернівецького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.
Позивач, якому повне рішення суду не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, яку може бути подано протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.
Відповідач, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його складання, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Повний текст рішення виготовлено 16.12.2024 року.
Суддя О.Є. Вайновська