Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(заочне рішення)

05.12.2024Справа №607/8981/24

05 грудня 2024 року м.Тернопіль

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області в складі:

головуючої судді Черніцької І.М.

за участю секретаря судового засідання Демборинського М.Р.

сторони в судове засідання не з`явились

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Тернополі в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом Акціонерного товариства «Перший український міжнародний банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,-

В С Т А Н О В И В:

Акціонерне товариство «Перший український міжнародний банк» (далі АТ «ПУМБ», банк) звернулось в суд з позовом до відповідача ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором за № від 25 листопада 2022 року в сумі 273 175,39 грн.

В обґрунтування вимог позивач вказав, що 25 листопада 2022 року на підставі укладеного між банком та відповідачем кредитного договору за № ОСОБА_1 видано кредит у сумі 268 263,99 грн. Відповідач належним чином не виконував своїх кредитних зобов`язань, внаслідок чого станом на 01 лютого 2024 року заборгованість ОСОБА_1 за кредитним договором становить 273 175,39 грн, з яких: 227 121,25 грн заборгованість за кредитом, 15,95 грн заборгованість за процентами та 46 038,19 грн заборгованість за комісією.

Посилаючись на наведене, банк просить задовольнити позов.

Ухвалою судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 26 квітня 2024 року відкрито провадження у справі та призначено розгляд справи у порядку загального позовного провадження.

Ухвалою Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 24 червня 2024 року закрито підготовче судове засідання та призначено справу до судового розгляду.

У судове засідання представник банку не з`явився. У позові представник позивача просив розгляд справи проводити без їх участі та не заперечив проти заочного розгляду справи.

Відповідач в судове засідання не з`явився, хоча про час та місце судового засідання був повідомлений у встановленому законом порядку, зокрема шляхом направлення судової повістки за місцем реєстрації останнього та розміщення оголошення про виклик до суду на сайті судової влади. Попередньо не повідомив суд про причини своєї неявки, заяви про розгляд справи за його відсутності та відзив на позов не подавав.

На підставі вимог ст. ст. 223, 280 ЦПК України, суд вважає за можливе розглядати справу за відсутності сторін та проводити заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів.

Судом встановлено, що 25 листопада 2022 року між сторонами укладено кредитний договір, шляхом підписання заяви за № на приєднання до Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб. Вказана заява підписана відповідачем ОСОБА_1 за допомогою електронного підпису.

Згідно з умовами п. п. 2, 3, 4, 5, 6 Заяви, відповідач просив надати йому споживчий кредит на наступних умовах. Цільове призначення: погашення заборгованості та сплата разової комісії банку.

Сума кредиту становить 268 263,99 грн, в тому числі з метою погашення заборгованості 268 263,99 грн, для сплати разової комісії 0 грн.

Строк кредиту 36 місяців.

Розмір комісії за обслуговування кредитної заборгованості 1,4%.

Розмір процентної ставки 0,01% річних.

Як вбачається з умов п. 10 Заяви, заборгованість: кредитор АТ «ПУМБ», основний договір 901, сума заборгованості 268 263,99 грн. підписуючи вказану заяву, відповідач уповноважив банк здійснити переказ суми споживчого кредиту з цільовим призначення на погашення заборгованості за реквізитами, зазначеними в п. 10 Заяви.

Умовами заяви передбачено графік платежів, зокрема дату платежу до 25 числа кожного календарного місяця, платіжний період з 25 листопада 2022 року по 25 листопада 2025 року (36 місяців), щомісячний платіж в розмірі 11 208,63 грн та останній платіж 11 208,41 грн, загальну суму погашення 403 510,46 грн, комісію за обслуговування кредитної заборгованості 135 205,20 грн, реальну річну процента ставку в розмірі 32 898%, загальні витрати за кредитом 135 246,47 грн, загальну вартість кредиту 403 510,46 грн.

25 листопада 2022 року сторонами підписано паспорт споживчого кредиту. Вказаний паспорт споживчого кредиту підписаний відповідачем ОСОБА_1 за допомогою електронного підпису ОТР-паролем.

Згідно з умовами п. п. 3, 4 паспорту споживчого кредиту, сума кредиту становить 268 263,99 грн, строк кредитування 36 місяців.

Процентна ставка становить 0,01% річних, щомісячна комісія за обслуговування кредиту 1,4% від суми кредиту, загальні витрати за кредитом 135 246,47 грн, орієнтовна загальна вартість кредиту для споживача за весь строк дії договору 403 510,46 грн, реальна річна процента ставка 32 898%.

Пунктом 5 паспорту споживчого кредиту передбачено порядок повернення кредиту: платіжний період з 25 листопада 2022 року по 25 листопада 2025 року, суму платежів в розмірі 11208,63 грн щомісяця та 11 208,41 грн останній платіж, комісія за обслуговування кредиту 3755,70 грн щомісяця, чиста сума кредиту за 36 місяців становить 403 510,46 грн, комісія за обслуговування кредитної заборгованості за 36 місяців становить 135 205,20 грн.

На підставі укладеного договору відповідач отримав кредит в розмірі 268 263,99 грн, що підтверджується платіжною інструкцією АТ «ПУМБ» за №TR.61599034.40534.25578 від 25 листопада 2022 року та не спростовано відповідачем.

Відповідач належним чином не виконував взяті на себе зобов`язання та не здійснював платежі на погашення кредиту у встановлений строк та розмірі, внаслідок чого виникла заборгованість.

Згідно з наданим банком розрахунком заборгованості за кредитним договором за № від 25 листопада 2022 року, заборгованість ОСОБА_1 за кредитним договором станом на 01 лютого 2024 року становить 273 175,39 грн, з яких: 227 121,25 грн заборгованість за кредитом, 15,95 грн заборгованість за процентами та 46 038,19 грн заборгованість за комісією. При цьому, з вказаного розрахунку вбачається, що відповідач здійснював часткове погашення заборгованості та останній платіж за кредитним договором ОСОБА_1 здійснив 25 травня 2023 року.

Суд, розглянувши матеріали справи, дослідивши та оцінивши наявні у справі докази, вважає, що позов банку підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступних підстав.

В силу вимог ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненнями фізичних чи юридичних осіб, поданими відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності.

Відповідно до вимог ч. ч. 1, 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Частиною 1 статті 638 ЦК України встановлено, що договір є укладеним, якщо сторони досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України).

Частиною 2 статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Як вбачається із матеріалів справи відповідачем ОСОБА_1 25 листопада 2022 року підписано заяву на приєднання до договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб за № та паспорт споживчого кредиту, шляхом підписання вказаних документів електронним підписом ОТР-паролем.

В силу вимог ч. 1 ст. 5 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг», правочин вважається вчиненим у електронній формі у випадку, якщо в ньому наявні всі обов`язкові реквізити документа.

Відповідно до вимог ч. ч. 1, 2 ст. 6 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг», для ідентифікації автора електронного документа може використовуватися електронний підпис. Накладанням електронного підпису завершується створенням електронного документа.

З врахуванням викладеного, наявність електронних підписів сторін підтверджує їх волю, спрямовану на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків, забезпечує ідентифікацію сторін та цілісність документа, в якому втілюється воля останніх.

Таким чином, на підставі укладеного між сторонами електронного договору, який вважається укладеним у письмовій формі, у сторін цього договору відповідно до приписів статті 11 ЦК України виникли права та обов`язки, які випливають із кредитного договору.

Згідно з вимогами п. 5 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір - домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.

Відповідно до вимог абз. 1 ч. 12 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі.

Згідно абз. абз. 1, 3 ч. 1 ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію», якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання, зокрема, електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом.

Електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору (п. 6 ч. 1 ст. 2 Закону України «Про електронну комерцію»).

У силу ч. 3 ст. 18 Закону України «Про електронні довірчі послуги» електронний підпис чи печатка не можуть бути визнані недійсними та позбавлені можливості розглядатися як доказ у судових справах виключно на тій підставі, що вони мають електронний вигляд або не відповідають вимогам до кваліфікованого електронного підпису чи печатки.

В силу вимог ч. ч. 1, 2 ст. 639 ЦК України договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом.

Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася.

Якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-комунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі.

Вищенаведене свідчить про належне укладення кредитних договорів, шляхом проставляння електронного цифрового підпису сторін.

Аналогічна правова позиція сформована у цілому ряді постанов Верховного Суду. Так, у постанові від 16.12.2020 у справі № 561/77/19, скасовуючи судові рішення про відмову у позові і ухвалюючи нове про стягнення боргу за кредитним договором, Верховний Суд зазначив, що матеріали справи містять достатньо доказів, з яких вбачається, що між сторонами був укладений кредитний договір в електронній формі, умови якого позивачем були виконані, однак відповідач у передбачений договором строк кредит не повернув.

Такі ж висновки щодо правомірності укладання сторонами кредитного договору в електронній формі та його відповідність вимогам закону, в тому числі Закону України «Про електронну комерцію», містять постанови Верховного Суду від 23.03.2020 у справі № 404/502/18, від 12.01.2021 у справі № 524/5556/19 та від 10.06.2021 у справі № 234/7159/20.

Отже, між сторонами досягнута згода щодо всіх істотних умов кредитного договору, який оформлений сторонами в електронній формі з використанням електронного підпису.

З огляду на вищевикладене, суд доходить до висновку, що відповідно до вимог чинного законодавства між АТ «ПУМБ» та ОСОБА_1 у встановленому законом порядку укладено електронний кредитний договір, шляхом підписання заяви на приєднання до договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб за №.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Згідно зі статтею 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Відповідно до вимог ч. ч. 1, 2 ст. 1056-1 ЦК України процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором. Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору.

Таким чином, у разі укладення кредитного договору проценти за користування позиченими коштами поділяються на встановлені законом (розмір та підстави, стягнення яких визначаються актами законодавства) та договірні (розмір та підстави, стягнення яких визначаються сторонами в самому договорі).

В силу вимог ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

З матеріалів справи встановлено, що 25 листопада 2022 року між АТ «ПУМБ» та ОСОБА_1 укладено кредитний договір за №, за умовами якого відповідач отримав кредит у розмірі 268 263,99 грн зі сплатою відсотків в розмірі 0,01% річних на строк 36 місяців, який зобов`язався повернути до 25 листопада 2025 року, шляхом щомісячної сплати платежів у встановлений строк та визначеному розмірі.

Встановлено, що АТ «ПУМБ» належним чином виконало взяті на себе зобов`язання, надавши відповідачу кредит в обумовленому розмірі в сумі 268 263,99 грн, що підтверджується матеріалами справи.

Разом з тим, взяті на себе зобов`язання відповідач ОСОБА_1 належним чином не виконував, в обумовлений строк погашення кредиту не здійснював, внаслідок чого станом на 01 лютого 2024 року в ОСОБА_1 виникла заборгованість за кредитним договором за № від 25 листопада 2022 року.

При цьому, судом встановлено, що останній платіж на погашення кредиту відповідачем було здійснено 25 травня 2023 року.

В силу вимог ч. 2 ст. 1050 ЦК України якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.

Таким чином, позивач на праві кредитора вправі вимагати повернення суми кредиту та відсотків за користування кредитом від позичальника за кредитним договором за № від 25 листопада 2022 року, яка станом на 01 лютого 2024 року становить 227 137,20 грн, з яких: 227 121,25 грн заборгованість за тілом кредиту та 15,95 грн заборгованість за процентами.

Оскільки доказів належного виконання ОСОБА_1 своїх зобов`язань за вищевказаним кредитним договором матеріали справи не містять, а сума заборгованості останнього підтверджується розрахунком заборгованості, який наданий суду та відповідачем не спростована, позовні вимоги в частині стягнення з відповідача заборгованості за тілом кредиту та відсотками є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Стосовно позовних вимог про стягнення з відповідача заборгованості за комісією в розмірі 46 038,19 грн, слід зазначити наступне.

Відповідно до положень п. 5 заяви на приєднання до договору комплексного обслуговування фізичних осіб за № від 25 листопада 2022 року, комісія за обслуговування кредитної заборгованості становить 1,4% від суми кредиту.

У постанові Верховного Суду України від 16 листопада 2016 року у справі №6-1746цс16 зазначено, що встановлення банком у кредитному договорі обов`язку боржника сплачувати щомісячну комісію за управління кредитом без зазначення, які саме послуги за вказану комісію надаються клієнту, а також нарахування комісії за послуги, що супроводжують кредит (саме як компенсацію сукупних послуг банку за рахунок клієнта), є незаконним.

Верховний Суд у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду у своєму правовому висновку у постанові від 09 грудня 2019 року в справі № 524/5152/15 зазначив, що надання грошових коштів за укладеним кредитним договором відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України є обов`язком банку, виконання такого обов`язку не може обумовлюватися будь-якою зустрічною оплатою з боку позичальника. Оскільки надання кредиту - це обов`язок банку за кредитним договором, то така дія як надання фінансового інструменту чи моніторинг заборгованості по кредиту не є самостійною послугою, що замовляється та підлягає оплаті позичальником на користь банку. Надання фінансового інструменту є фактично наданням кредиту позичальнику, така операція, як і моніторинг заборгованості по кредиту, відповідає економічним потребам лише самого банку та здійснюється при виконанні прав та обов`язків за кредитним договором, а тому такі дії банку не є послугами, що об`єктивно надаються клієнту-позичальнику.

Враховуючи вищезазначене, положення кредитного договору за № від 25 листопада 2022 року про сплату позичальником на користь кредитодавця щомісячної комісійної винагороди (комісії за обслуговування кредитної заборгованості) в розмірі 1,4% від суми кредиту суперечать положенням статей 11, 18 Закону України «Про захист прав споживачів» і є нікчемними з моменту укладення договору, а тому позовні вимоги про стягнення комісії не підлягають до задоволення.

Також Верховний Суд у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду дійшов висновку про те, що якщо в кредитному договорі банк не зазначив та не надав доказів наявності, переліку додаткових та супутніх банківських послуг кредитодавця та/або кредитного посередника, які пов`язані з отриманням, обслуговуванням і поверненням кредиту, які надаються позивачу та за які банком встановлена щомісячна комісія за обслуговування кредиту (розрахунково-касове обслуговування), то положення кредитного договору щодо обов`язку позичальника щомісячно сплачувати плату за обслуговування кредиту (розрахунково-касове обслуговування) є нікчемними відповідно до частин першої та другої статті 11, частини п`ятої статті 12 Закону України «Про споживче кредитування» (справа № 204/224/21 від 06 листопада 2023 року).

Враховуючи вищенаведені вимоги закону та встановленні обставини справи, те, що фактично отримані та використані відповідачем ОСОБА_1 кредитні кошти у добровільному порядку позивачу не повернуті, суд приходить до висновку про наявність підстав для стягнення з ОСОБА_1 в користь АТ «ПУМБ» заборгованості за кредитним договором за № від 25 листопада 2022 року у розмірі 227 137,20 грн, з яких: 227 121,25 грн заборгованість за кредитом та 15,95 грн заборгованість за процентами, оскільки банк має право вимагати захисту своїх прав шляхом зобов`язання боржника виконати обов`язок з повернення суми кредитних коштів, відсотків та комісії. Вказана сума відповідачем не спростована.

Окрім того, враховуючи висновки суду про часткове задоволення позову, та вимоги ч. 1 ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати, а саме судовий збір в розмірі 2725,64 грн (227 137,20 * 3278,10 / 273 175,39), пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

На підставі наведеного, керуючись ст. 2, 4, 12, 13, 76-78, 258-268, 273, 352-355 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов Акціонерного товариства «Перший український міжнародний банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 в користь Акціонерного товариства «Перший український міжнародний банк» заборгованість за кредитним договором № від 25 листопада 2022 року у розмірі 227 137 (двісті двадцять сім тисяч сто тридцять сім) грн 20 коп, з яких: 227 121.25 грн заборгованість за кредитом, 15.95 грн заборгованість за процентами.

У задоволенні решти вимог відмовити.

Стягнути з ОСОБА_1 в користь Акціонерного товариства «Перший український міжнародний банк» 2725,64 грн в рахунок сплаченого судового збору.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Рішення суду може бути оскаржене позивачем у загальному порядку безпосередньо до Тернопільського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Відомості про учасників справи:

Позивач: Акціонерне товариство «Перший український міжнародний банк», адреса місцезнаходження: вул. Андріївська, 4 м. Київ, .

Відповідач: ОСОБА_1 , адреса місця реєстрації: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 .

Повне рішення складено 13 грудня 2024 року.

Головуюча суддя І.М. Черніцька