Справа № 603/665/24
Провадження №2-о/603/36/2024
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"12" грудня 2024 р. м. Монастириська

Монастириський районний суд Тернопільської області в складі:

головуючого - судді Галіяна І. М.

секретаря судового засідання Сандалюка О. В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Монастириська цивільну справу

за заявою ОСОБА_1 , представника заявника адвоката Андрусенка Ігоря Ярославовича, заінтересовані особи: Монастириська міська рада, ОСОБА_2 , представник заявника адвокат Микулич І. В., про встановлення факту що має юридичне значення

ВСТАНОВИВ:

І. Короткий зміст заявлених вимог.

ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Андрусенко І. Я., звернулася до Монастириського районного суду Тернопільської області з заявою про встановлення факту постійного проживання ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 разом із спадкодавцем ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 , на час відкриття спадщини, за адресою: АДРЕСА_1 .

Вимоги заяви обґрунтовані тим, що ІНФОРМАЦІЯ_3 померла - ОСОБА_3 .

Після її смерті відкрилася спадщина на належне їй майно, зокрема, на земельну ділянку площею 1,33 га, що розташована на території Горішньослобідської сільської ради Монастириського району (теперішнього Чортківського району) Тернопільської області, згідно Державного акту на право власності на земельну ділянку серія ТР №058789.

На момент смерті спадкодавця заявник постійно проживала за адресою: АДРЕСА_1 , разом з ОСОБА_1 , однією сім`єю, доглядала за нею, вела з нею спільне господарство, а тому вважає, що вона є спадкоємцем за законом після смерті ОСОБА_3 .

Заявник звернулась до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, проте їй було відмовлено у зв`язку з тим, що нею пропущено строк для прийняття спадщини та не надано доказів прийняття спадщини.

Також, в заяві зазначає, що спадкодавцем було складено заповіт, згідно якого земельну ділянку площею 1.33 га згідно державного акту на право власності на землю серія ТР №058789 ОСОБА_3 заповіла ОСОБА_2 , а житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами по АДРЕСА_1 , земельну ділянку площею 1,17 га згідно державного акту на право власності на землю серія ТР №059676 та все майно, яке буде їй належати заповіла ОСОБА_1 , заявниці по справі.

ОСОБА_2 є таким, що не прийняв спадщину, оскільки на час смерті спадкодавця не проживав із нею, перебував за межами території України та не подавав до нотаріуса заяви про прийняття спадщини.

У зв`язку із втратою оригіналу державного акту на право власності на землю серія ТР №059676 ОСОБА_1 було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, а тому вона визнавала право власності на земельні ділянки, згідно вищезазначеного державного акта у судовому порядку (справа №603/288/21).

Після смерті баби, ОСОБА_1 , продовжила користуватися спадковим майном, займатися благоустроєм та користується ним і на сьогодні.

Факт постійного проживання ОСОБА_1 із спадкодавцем на час відкриття спадщини встановлено в межах розгляду Монастириським районним судом Тернопільської області судової справи №603/288/21 та підтверджується довідкою Монастириської міської ради Тернопілської області від 03.12.2020 року №456 та актом опиту свідків №457 від 03.12.2020 року,.

Встановлення факту постійного проживання із спадкодавцем на час відкриття спадщини породжує для заявника юридичний наслідок, а саме необхідно для того, щоб оформити спадкові права у нотаріуса та підтвердити факт прийняття спадщини.

ІІ. Процесуальні рішення в справі.

Ухвалою судді Монастириського районного суду Тернопільської області від 24.10.2024 року відкрито провадження у справі та призначено справу до судового розгляду.

ІІІ. Позиції сторін.

У зв`язку з виникненням труднощів для реалізації подальших прав заявника для оформлення документів щодо прийняття спадщини після смерті ОСОБА_3 , ОСОБА_1 просить встановити факт її постійного проживання разом із спадкодавцем ОСОБА_3 на час відкриття спадщини.

ОСОБА_1 в судове засідання не з`явилася, хоча належним чином повідомлялася про день, час та місце розгляду справи, проте представник заявника в заяві просить розглянути дану справу без його участі та без участі заявника.

Представник заінтересованої особи Монастириської міської ради в судове засідання не з`явився, проте подав відзив на заяву та просить судовий розгляд проводити за відсутності представника Монастириської міської ради.

ОСОБА_2 в судове засідання не з`явився проте представником третьої особи до суду подано заяву про розгляд даної справи без його участі та без участі ОСОБА_2 . З обставинами справи викладеними у заяві ОСОБА_2 погоджується, заявлені вимоги підтримує повністю, щодо її задоволення не заперечує.

Частиною 3 ст. 294 ЦПК України встановлено, що справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду. Інші особливості розгляду цих справ встановлені цим розділом.

Відповідно до ч. 3 ст. 211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності.

З огляду на зазначене, суд не вбачає перешкод у судовому розгляді справи.

Згідно ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

ІV. Фактичні обставини встановлені судом.

ІНФОРМАЦІЯ_3 в с. Горішня Слобідка Монастириського району Тернопільської області у віці 86 років померла ОСОБА_3 , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 виданого 27.11.2019 року, актовий запис №138.

Ще за життя померлій належала:

- земельна ділянка площею 1,33 га, що розташована на території Горішньослобідської сільської ради Монастириського району (теперішнього Чортківського району) Тернопільської області, згідно Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ТР №058789, що також підтверджується довідкою виданою виконкомом Монастириської міської ради Монастириського району Тернопільської області (а.с.31).

Згідно із заповітом складеним 02.08.2017 року в м. Монастириська Тернопільської області, зареєстрованого в реєстрі за №421 та посвідченого приватним нотаріусом Монастириського районного нотаріального округу Пивоварчук О. Є., спадкодавець, ОСОБА_3 на випадок своєї смерті заповіла належний їй на праві приватної власності житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами АДРЕСА_1 ; грошові вклади з нарахованими процентами та компенсацією, що зберігаються в Монастириському відділенні Ощадбанку, земельну ділянку площею 1,17 га, яка належить їй на підставі Державного акта на право власності на земельну ділянку серії ТР № 059676 виданого Монастириською райдержадміністрацією та зареєстрований в книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю на право постійного користування землею, договорів оренди землі, 08 вересня 2003 року за № 09-131, а також усе своє майно, шо буде належати їй на день її смерті, де б воно не знаходилось і з чого б не складалось - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка проживає в селі Горішня Слобідка Монастириського району Тернопільської області.

Також, даним заповітом ОСОБА_3 заповіла належну їй на праві приватної власності земельну ділянку площею 1,33 га, яка знаходиться на території Горішньослобідської сільської ради Монастириського району Тернопільської області та належить їй на підставі Державного акта серії ТР № 058789 виданого Монастириською райдержадміністрацією та зареєстрованою в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі 08 вересня 2003 року за № 09-132, - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 .

На вказане спадкове майно претендує ОСОБА_1 як спадкоємиця за законом і як особа яка проживала із спадкодавцем на час смерті.

Заявник звернулася до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, проте їй було відмовлено в оформленні свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 у зв`язку з тим, що нею не подано у шестимісячний строк заяви про прийняття спадщини та не надано доказів прийняття спадщини, що підтверджується відмовою державного нотаріуса Монастириської державної нотаріальної контори від 22.10.2024 року №486/01-16 (а.с.15).

Факт постійного проживання (без реєстрації) ОСОБА_1 із спадкодавцем ОСОБА_3 підтверджується:

-Актом опиту свідків від 03.12.2020 року, завіреного виконуючим обов`язки старости сіл Горішня Слобідка, Нова Гута, Рідколісся, В. Головачук, згідно якого свідки ОСОБА_4 та ОСОБА_5 підтвердили, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , постійно проживала без реєстрації в АДРЕСА_1 , доглядала та похоронила свою бабу ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 (а.с.30);

-рішенням Монастириського районного суду Тернопільської області №603/288/21 від 22.07.2021 року, яке набрало законної сили 26.08.2021 року, де в мотивувальній частині встановлено постійне проживання ОСОБА_1 на час смерті разом із спадкодавцем за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується довідкою №456, виданою Монастириською міською радою Тернопільської області від 03.12.2020 року (а.с.28-29).

V. Джерела права й акти їх застосування.

Визначаючись із заявленою вимогою про встановлення факту, що має юридичне значення, а саме факту постійного проживання із спадкодавцем суд враховує таке.

Відповідно до п. 1 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право.

В даному випадку встановлення факту постійного проживання із спадкодавцем на час відкриття спадщини необхідно заявнику для подальшого оформлення документів на отримання спадщини, яка відкрилась після смерті ОСОБА_3 .

Згідно з ч. 2 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення фактів від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Таким чином, факт, що просить встановити заявник має юридичне значення.

Судом не виявлено, що встановлення підвідомчого судові факту пов`язане з вирішенням спору про право.

Згідно з ч. 3 ст. 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

У ст. 1216 ЦК України визначено, що спадкуванням є перехід прав і обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права і обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті, за виключенням тих прав і обов`язків, що зазначені у ст. 1219 ЦК України (ст. ст. 1218, 1231 ЦК України).

Згідно з ч. 2 ст. 1220 ЦК України часом відкриття спадщини є день смерті особи, або день, з якого вона оголошується померлою.

За змістом норми ст. 1268 ЦК України порядок прийняття спадщини встановлюється залежно від того чи проживав постійно спадкоємець разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини.

Згідно ст. 29 ЦК України, місцем проживання фізичної особи є житло, в якому вона проживає постійно або тимчасово. Фізична особа може мати кілька місць проживання.

Житлом фізичної особи є житловий будинок, квартира, інше жиле приміщення, призначені та придатні для постійного або тимчасового проживання в них (ч. 1 ст. 379 ЦК України).

Згідно з пп. 4.10 п. 4 глави 10 розділу 2 «Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України» видача свідоцтва про право на спадщину спадкоємцям, які прийняли спадщину, ніяким строком не обмежена. Тобто спадкоємець, який прийняв спадщину, може звернутися за видачею свідоцтва протягом будь-якого часу після закінчення строку, встановленого для прийняття спадщини. Особливе значення при цьому має факт постійного проживання спадкоємця на час відкриття спадщини разом із спадкодавцем, який підтверджує фактичне прийняття спадщини і має бути доведений спадкоємцем.

В останньому випадку зазначені обставини є підставою для звернення з позовом або заявою (в залежності від наявності або відсутності спору щодо спадкового майна) про встановлення факту постійного проживання разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, а не з позовом про надання додаткового строку для прийняття спадщини (п.2 Листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013).

Отже, законодавець в даному випадку висунув вимогу про обов`язковість постійного проживання спадкоємця разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, що ставить прийняття спадщини у такому випадку в залежність від факту спільного постійного проживання вказаних осіб.

Відповідно до п. 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України Про судову практику у справах про спадкування №7 від 30.05.2008, якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення факту проживання зі спадкодавцем однією сім`єю.

Згідно з п. 23 вищевказаної Постанови вказано, що якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв`язку із чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини.

У ст. 3 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» визначено, що місце перебування особи - це житло або спеціалізована соціальна установа для бездомних осіб, інший надавач соціальних послуг з проживанням, у якому особа, яка отримала довідку про звернення за захистом в Україні, проживає строком менше шести місяців на рік або отримує соціальні послуги; місце проживання - житло з присвоєною у встановленому законом порядку адресою, в якому особа проживає, а також апартаменти (крім апартаментів у готелях), кімнати та інші придатні для проживання об`єкти нерухомого майна, заклад для бездомних осіб, інший надавач соціальних послуг з проживанням, стаціонарна соціально-медична установа та інші заклади соціальної підтримки (догляду), в яких особа отримує соціальні послуги.

Таким чином, місце проживання необхідно відрізняти від місця перебування фізичної особи, тобто того місця, де вона не проживає, а тимчасово знаходиться.

У разі відсутності у паспорті такого спадкоємця відмітки про реєстрацію його місця проживання доказом постійного проживання із спадкодавцем можуть бути: довідка житлово-експлуатаційної організації, правління житлово-будівельного кооперативу, відповідного органу місцевого самоврядування про те, що спадкоємець на день смерті спадкодавця проживав разом із цим спадкодавцем.

Згідно із ст. 2 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», Громадянам України, а також іноземцям та особам без громадянства, які на законних підставах перебувають в Україні, гарантуються свобода пересування та вільний вибір місця проживання на її території, за винятком обмежень, які встановлені цим Законом.

Реєстрація місця проживання (перебування) особи - внесення за заявою про реєстрацію місця проживання (перебування), поданою особою в паперовій формі, до реєстру територіальної громади інформації про місце проживання (перебування) особи (п. 12 ч. 1 ст. 2 ЗУ «Про надання публічних (електронних публічних) послуг щодо декларування та реєстрації місця проживання в Україні») (далі - Закон). Реєстрація місця проживання (перебування) особи здійснюється з метою: створення умов для реалізації прав особи, зокрема виборчих прав, права на участь у місцевому самоврядуванні, на отримання соціальних, публічних послуг, у випадках, передбачених законом; ведення офіційного листування та здійснення інших комунікацій з особою; використання знеособлених даних реєстрів територіальних громад для обґрунтованого розроблення органами державної влади та органами місцевого самоврядування програм економічного і соціального розвитку адміністративно-територіальних одиниць, визначення правомочності зборів жителів територіальної громади, для статистичних, наукових та інших потреб у визначених законом та актами Кабінету Міністрів України випадках (ст. 3 Закону).

З аналізу наведених норм можна дійти висновку, що законодавець не пов`язує місце відкриття спадщини з місцем реєстрації спадкодавця, а відповідно до ст. 1221 ЦК України ототожнює його з останнім місцем проживання останнього, яке може знаходитися поза межами його реєстраційного обліку.

При цьому, відсутність реєстрації спадкодавця за останнім його місцем проживання, зокрема за місцем проживання спадкоємця, не є абсолютним підтвердженням обставин про те, що спадкоємець не проживав із спадкодавцем на час відкриття спадщини, якщо обставини ч. 3 ст. 1268 ЦК України підтверджуються достатністю інших належних і допустимих доказів.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 28.02.2018 у справі № 633/344/16-ц.

VІ. Висновки за результатами розгляду справи.

Відповідно до ч. 3 ст. 12, ч. 5, 6 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Метою заявника при зверненні до суду є встановлення факту її проживання, як спадкоємця зі спадкодавцем для подальшого оформлення прав на спадкове майно в нотаріальному порядку.

Отже, для підтвердження прийняття спадщини має значення встановлення факту постійного проживання ОСОБА_1 зі спадкодавцем.

Беручи вищевказане до уваги та аналізуючи всі подані представником заявника докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що заява про встановлення факту постійного проживання (без реєстрації) ОСОБА_1 зі спадкодавцем ОСОБА_3 на час відкриття спадщини підставна та підлягає до задоволення, оскільки факт проживання ОСОБА_1 доведено належними і допустимими доказами, а тому остання, вважається такою, що прийняла спадщину, що фактично усуває перешкоди для отримання заявником свідоцтва про право на спадщину за законом.

З огляду на викладене, виходячи з інтересів осіб щодо захисту їх права на спадкування, зважаючи на те, що заявник не має іншої можливості, окрім в судовому порядку, встановити факт її постійного проживання разом із спадкодавцем ОСОБА_3 на час відкриття спадщини, на основі повно та всебічно з`ясованих обставин справи, суд дійшов висновку, що дана заява підлягає задоволенню, оскільки вимога її законна, обґрунтована та доказово підтверджена письмовими доказами, які в свою чергу є послідовними та логічними, а тому не викликають сумніву в їх правдивості.

Встановлення факту постійного проживання ОСОБА_1 зі спадкодавцем ОСОБА_3 на час відкриття спадщини після смерті останньої, надасть змогу заявнику реалізувати своє право на оформлення спадщини після смерті баби ОСОБА_3 у встановленому законом порядку.

Європейський суд з прав людини вказав про те, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча п. 1 ст. 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення Європейського суду з прав людини у справі Серявін та інші проти України (Seryavin And Others v Ukraine ) від 10.02.2010 року, заява № 4909/04, § 58) .

VІІ. Судові витрати.

Відповідно до ч. 7 ст. 294 ЦПК України при ухваленні судом рішення судові витрати не відшкодовуються, якщо інше не встановлено законом.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 265, 268, 272, 273, 293, 294, 315-319, 354 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Андрусенко Ігор Ярославович, заінтересовані особи: Монастириська міська рада, ОСОБА_2 , про встановлення факту що має юридичне значення - задовольнити.

Встановити факт постійного проживання ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , разом із спадкодавцем ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 , на час відкриття спадщини, за адресою: АДРЕСА_1 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Тернопільського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а у разі ухвалення рішення за відсутності учасників справи протягом тридцяти днів з дати складення повного судового рішення.

У разі оголошення в судовому засіданні лише вступної та резолютивної частини судового рішення чи ухвалення рішення за відсутності учасників справи або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст судового рішення складено 16.12.2024 року.

Учасники справи:

Заявник: ОСОБА_1 , (РНОКПП НОМЕР_2 ), адреса проживання: АДРЕСА_1 .

Заінтересовані особи:

-Монастириська міська рада (Код ), юридична адреса місцезнаходження якої: вул. Шевченка, 19, м. Монастириська Чортківського (Монастириського) району Тернопільської області;

- ОСОБА_2 , (РНОКПП НОМЕР_3 ), адреса проживання: АДРЕСА_1 .

Суддя І. М. Галіян