№ 209/6126/24
№ 2-н/207/3032/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 грудня 2024 року м.Кам`янське

суддя Баглійського районного суду міста Дніпродзержинська Дніпропетровської області Юрченко І.М., розглянувши заяву Комунального підприємства Дніпропетровської обласної ради «Аульський водовід» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про видачу судового наказу про стягнення заборгованості за надання послуг ЖКХ,

ВСТАНОВИВ:

Комунальне підприємство Дніпропетровської обласної ради «Аульський водовід» звернулось до Дніпровського районного суду міста Дніпродзержинська Дніпропетровської області з заявою про видачу судового наказу про солідарне стягнення з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 заборгованості за надання послуг ЖКХ, та судового збору.

10 жовтня 2024 року Ухвалою Дніпровського районного суду міста Дніпродзержинська Дніпропетровської області заяву Комунального підприємства Дніпропетровської обласної ради «Аульський водовід» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про видачу судового наказу про стягнення заборгованості за надання послуг ЖКХ передано на розгляд до Баглійського районного суду міста Дніпродзержинська Дніпропетровської області за підсудністю.

05 грудня 2024 року на розгляд до Баглійського районного суду міста Дніпродзержинська Дніпропетровської області з Дніпровського районного суду міста Дніпродзержинська Дніпропетровської області надійшли матеріали цивільної справи № 209/6126/24 про видачу судового наказу, за підсудністю.

В ухвалі зазначено, що суд встановив, що за даними відповідей № 19/12801 від 31.08.2024 та № 19/12802 від 31.08.2024 відділу формування та ведення реєстру територіальної громади міста Кам`янської міської ради боржники - ОСОБА_1 , ОСОБА_2 зареєстровані за адресою: АДРЕСА_1 . Встановивши, що заяву пред`явлено з порушенням правил підсудності, суддя прийшла до висновку про передачу даної заяви на розгляд до Баглійського районного суду міста Дніпродзержинська Дніпропетровської області за зареєстрованим місцем проживання боржника.

Відповідно до ст. 162 ЦПК України, заява про видачу судового наказу подається до суду першої інстанції за загальними правилами підсудності, встановленими цим Кодексом.

Згідно до ч. 1 ст. 27 ЦПК України, позови до фізичної особи пред`являються в суд за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання або перебування, якщо інше не передбачено законом.

Згідно ч. 1 ст. 30 ЦПК України, позови, що виникають із приводу нерухомого майна, пред`являються за місцезнаходженням майна або основної його частини. Якщо пов`язані між собою позовні вимоги пред`явлені одночасно щодо декількох об`єктів нерухомого майна, спір розглядається за місцезнаходженням об`єкта, вартість якого є найвищою.

Виходячи з аналізу вищезазначеного, правила виключної підсудності застосовуються до позовів з приводу нерухомого майна, стосуються позовів з приводу будь-яких вимог, пов`язаних з правом особи на нерухоме майно: земельні ділянки, будинки, квартири тощо, зокрема щодо права власності на нерухоме майно, а також щодо речових прав на нерухоме майно, дійсності (недійсності) договорів щодо такого майна або спорів з приводу невиконання стороною договору, об`єктом якого є нерухоме майно, тощо.

Такий правовий висновок викладено у постанові Верховного Суду від 14 грудня 2020 року у справі № 2/1519/8500/11.

Пункт 42 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України від 01 березня 2013 року № 3 «Про деякі питання юрисдикції загальних судів та визначення підсудності цивільних справ» встановлює виключну підсудність для позовів, що виникають із приводу нерухомого майна, зокрема про право власності на таке майно; про право володіння і користування ним (стаття 358 ЦК); про поділ нерухомого майна, що є у спільній частковій власності та виділ частки із цього майна (статті364,367 ЦК); про поділ нерухомого майна, що є у спільній сумісній власності та виділ частки із цього майна (статті370,372 ЦК); про право користування нерухомим майном (визначення порядку користування ним); про право, яке виникло із договору найму жилого приміщення, оренди тощо; про визнання правочину з нерухомістю недійсним; про звернення стягнення на нерухоме майно - предмет іпотеки чи застави; розірвання договору оренди землі; стягнення орендної плати, якщо спір виник з приводу нерухомого майна; про усунення від права на спадкування та визначення додаткового строку для прийняття спадщини.

Також, правила виключної підсудності застосовуються до позовів з приводу нерухомого майна, стосуються позовів з приводу будь-яких вимог, пов`язаних з правом особи на нерухоме майно: земельні ділянки, будинки, квартири тощо, зокрема щодо права власності на нерухоме майно, а також щодо речових прав на нерухоме майно, дійсності (недійсності) договорів щодо такого майна або спорів з приводу невиконання стороною договору, об`єктом якого є нерухоме майно.

Предметом заяви про видачу судового наказу у цій справі є зобов`язання, які випливають з надання послуг ЖКХ. Такі послуги надаються за місцем знаходження нерухомого майна.

З урахуванням наведеного, заява про стягнення заборгованості за надання послуг з утримання нерухомого майна має пред`являтися за місцем знаходження цього майна, за правилами виключної підсудності.

Такий правовий висновок викладено у постанові Верховного Суду від 10 квітня 2019 року у справі № 638/1988/17.

Із заяви про видачу судового наказу вбачається, що стягувач просить суд стягнути з боржника заборгованість за житлово-комунальні послуги, що утворилася за квартирою, яка розташована за адресою: АДРЕСА_2 .

Отже, оскільки заява про видачу судового наказу подається до суду першої інстанції за загальними правилами підсудності, встановленими цим Кодексом (ст. 162 ЦПК України), а відповідно до положень ч. 1ст. 30 ЦПК України позови, що виникають із приводу нерухомого майна, пред`являються за місцезнаходженням майна або основної його частини, тому суд дійшов висновку, що заява підсудна Дніпровському районному суду міста Дніпродзержинська Дніпропетровської області, а тому не може бути розглянута Баглійським районним судом міста Дніпродзержинська Дніпропетровської області.

Відповідно до ч.1 ст. 31 ЦПК України суд передає справу на розгляд іншому суду, якщо справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду.

Частинами 1, 2 ст. 32 ЦПК України визначено, що спори між судами про підсудність не допускаються. Справа, передана з одного суду до іншого в порядку, встановленому статтею 31 цього Кодексу, повинна бути прийнята до провадження судом, якому вона надіслана

Зважаючи на вищевикладене, суд дійшов висновку про передачу заяви про видачу судового наказу до Дніпровського районного суду міста Дніпродзержинська Дніпропетровської області за підсудністю.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 27, 30, 31, 187, 353, 354 ЦПК України суд,-

УХВАЛИВ:

Матеріали цивільної справи № 209/6126/24 за заявою Комунального підприємства Дніпропетровської обласної ради «Аульський водовід» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про видачу судового наказу про стягнення заборгованості за надання послуг ЖКХ передати за підсудністю до Дніпровського районного суду міста Дніпродзержинська Дніпропетровської області.

Ухвала суду першої інстанції щодо передачі справи на розгляд іншого суду може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Суддя І.М.Юрченко