РІВНЕНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 грудня 2024 року

м. Рівне

Справа № 570/946/24

Провадження № 22-ц/4815/1226/24

Рівненський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого Ковальчук Н. М.,

суддів: Боймиструка С. В., Гордійчук С. О.

учасники справи:

позивач Моторне (транспортне) страхове бюро України,

відповідач ОСОБА_1

розглянув у порядку спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 адвоката Луцик Катерини Василівни на рішення Рівненського районного суду Рівненської області від 17 вересня 2024 року у складі судді Красовського О.О., постановлене в м. Рівне, повний текст рішення складено 23 вересня 2024 року,

в с т а н о в и в :

Моторне (транспортне) страхове бюро України звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 про відшкодування в порядку регресу витрат, пов`язаних з регламентною виплатою. В обґрунтування позовних вимог вказувал о, що 14.12.2019 року на 82 км+500 м автодороги Городище-Рівне-Старокостянтинів, зі сторони с. Катеринівка Сарненського району Рівненської області у напрямку с. Малушка Березнівського району Рівненської області трапилася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля MERCEDES-BENZ - державний номерний знак НОМЕР_1 , яким керував водій ОСОБА_1 та автомобіля MERCEDES-BENZ - державний номерний знак НОМЕР_2 , яким керував водій ОСОБА_2 . Внаслідок даної дорожньо-транспортної пригоди було пошкоджено автомобіль MERCEDES-BENZ - державний номерний знак НОМЕР_2 , та завдано шкоди власнику зазначеного транспортного засобу та внаслідок чого ОСОБА_3 помер на місці пригоди від отриманих тілесних ушкоджень, ОСОБА_2 від отриманих травм помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 отримала тяжкі тілесні ушкодження. Згідно відповіді від НПУ № 241400 про ДТП та вироку Березнівського районного суду Рівненської області від 07.09.2021 року, ДТП сталося внаслідок порушення водієм ОСОБА_1 Правил дорожнього руху. Цивільно-правова відповідальність відповідача на момент настання дорожньо-транспортної пригоди не була застрахована. Потерпіла особа - ОСОБА_4 звернулася до МТСБУ з заявами про відшкодування завданої шкоди. Позивач визначив розмір заподіяної шкоди та здійснив регламентну виплату потерпілій особі. Просило стягнути з відповідача в порядку регресу відшкодування шкоди, а також стягнути з відповідача понесені судові витрати.

Рішенням Рівненського районного суду Рівненської області від 17 вересня 2024 року вказаний позовизадоволено. Стягнуто із ОСОБА_1 на користь Моторного (транспортного) страхового бюро України 279 265 гривень 90 коп. витрат, пов`язаних з регламентною виплатою та судові витрати; 4 188 гривень 99 коп. судових витрат по сплаті судового збору, а всього 283 454 грн. 89 коп.

Рішення суду першої інстанції вмотивоване передбаченим законом обов`язком Моторного (транспортного) страхового бюро України за рахунок коштів фонду захисту потерпілих відшкодувати шкоду у разі її заподіяння транспортним засобом, власник якого не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, та після сплати страхового відшкодування правом подати регресний позов до власника, водія транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, який не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, та обґрунтоване тими обставинами справи, які підтверджують, що Моторне (транспортне) страхове бюро України сплатило 279 265 гривень 90 коп у якості регламентної виплати потерпілій особі ОСОБА_5 за заподіяну ОСОБА_1 шкоду, з огляду на що останній зобов`язаний в порядку регресу відшкодувати вказану суму.

Вважаючи рішення суду першої інстанції незаконним, необґрунтованим, ухваленим за неповного встановлення обставин, які мають значення для справи, та невідповідності висновків суду фактичним обставинам справи, представник ОСОБА_1 адвокат Луцик Катерина Василівна оскаржила його в апеляційному порядку. В поданій апеляційній скарзі покликається на ч.1 ст. 261 ЦК України, якою визначено, що перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. Зазначає, що ДТП з вини відповідача мало місце14.12.2019р., тобто право на звернення у МТСБУ виникло з моменту настання страхового випадку. Наголошує, що позивач звернувся до суду лише 28.02.2024р., тобто з пропуском строку позовної давності, встановленого п. 1 ч. 2 ст. 258 ЦК України. Вказує, що сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови в позові. Зазначає, що позивач, пропустивши строк позовної давності, не просив про його поновлення та не навів поважних причин пропуску цього строку. З наведених міркувань просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове судове рішення про відмову в позові за пропуском строку позовної давності.

У поданому на апеляційну скаргу відзиві Моторне (транспортне) страхове бюро України вважає рішення суду першої інстанції законним та обґрунтованим, просить залишити його без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Дослідивши матеріали та обставини справи на предмет повноти їх встановлення, надання їм судом першої інстанції належної юридичної оцінки, вивчивши доводи апеляційної скарги стосовно дотримання норм матеріального і процесуального права судом першої інстанції, апеляційний суд прийшов до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 14.12.2019 року о 04 год. 45 хв. на 82 км + 500 м автодороги сполученням Городище Рівне Старокостянтинів, зі сторони с. Катеринівка Сарненського району Рівненської області у напрямку с. Малушка Березнівського району Рівненської області сталася дорожньо-транспортна пригода за участю: автомобіля MERCEDES-BENZ (державний номерний знак НОМЕР_1 ), яким керував водій ОСОБА_1 та автомобіля MERCEDES-BENZ (державний номерний знак НОМЕР_2 ), яким керував водій ОСОБА_2 (власник автомобіля - ОСОБА_4 ), внаслідок чого було пошкоджено автомобіль MERCEDES-BENZ (державний номерний знак НОМЕР_2 ), та завдано шкоди власнику зазначеного транспортного засобу (механічні пошкодження транспортних засобів зафіксовані в відповіді від НПУ № 241400 про ДТП та акті огляду пошкодженого ТЗ з фотододатками) та внаслідок чого ОСОБА_3 помер на місці пригоди від отриманих тілесних ушкоджень, ОСОБА_2 від отриманих травм помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 отримала тяжкі тілесні ушкодження.

Вироком Березнівського районного суду Рівненської області від 07.09.2021 року (справа № 555/899/20), зазначена дорожньо-транспортна пригода сталося внаслідок порушення водієм ОСОБА_1 п.10.1 Правил дорожнього руху. ОСОБА_1 був визнаний у вчиненні кримінального правопорушення за ч. з ст. 286 КК України.

На момент скоєння ДТП цивільно-правова відповідальність ОСОБА_1 за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів на момент ДТП не була застрахована.

Потерпіла особа ОСОБА_4 звернулась до МТСБУ з заявами про відшкодування заподіяної шкоди.

Відповідно до Наказу № 3.1/845 від 10.02.2021 та вимог Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», розмір регламентної виплати склав 119 088 грн. 10 коп., яке МТСБУ було сплачено потерпілій особі згідно платіжного доручення № 889145 від 10.02.2021 року.

Розрахунок регламентної виплати МТСБУ за зазначеним вище страховим випадком наступний: відповідно до ст. 30 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» транспортний засіб вважається фізично знищеним, якщо його ремонт є технічно неможливим чи економічно необґрунтованим. Ремонт вважається економічно необґрунтованим, якщо передбачені згідно з аварійним сертифікатом (рапортом), звітом (актом) чи висновком про оцінку, виконаним аварійним комісаром, оцінювачем або експертом відповідно до законодавства, витрати на відновлювальний ремонт транспортного засобу перевищують вартість транспортного засобу до дорожньо-транспортної пригоди. Якщо транспортний засіб вважається знищеним, його власнику відшкодовується різниця між вартістю транспортного засобу до та після дорожньо-транспортної пригоди, а також витрати на евакуацію транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди.

Відповідно до звіту № 1724Е_72878 про оцінку автомобіля, вартість відновлювального ремонту транспортного засобу MERCEDES-BENZ (державний номерний знак НОМЕР_2 ) складає 592 750, 65 грн., вартість транспортного засобу MERCEDES-BENZ (державний номерний знак НОМЕР_2 ) до дорожньо-транспортної пригоди складає 72 974, 10 грн.

Отже, транспортний засіб MERCEDES-BENZ (державний номерний знак НОМЕР_2 ) є фізично знищеним. Розрахунок регламентної виплати МТСБУ складає:

72 974, 10 грн. - 29 000,00 грн.= 43 974,10 грн., де

72 974, 10 грн. - вартість транспортного засобу MERCEDES-BENZ (державний номерний знак НОМЕР_2 ) до дорожньо-транспортної пригоди;

29 000, 00 грн. - вартість транспортного засобу MERCEDES-BENZ (державний номерний знак НОМЕР_2 ) у пошкодженому стані після дорожньо-транспортної пригоди згідно зобов`язуючої пропозиції ТОВ «Аудатекс Україна».

Розмір витрат, пов`язаних з визначенням розміру завданої шкоди, підтверджується актом виконаних робіт № 1724Е та платіжним дорученням № 889102 від 09.02.2021 р. (витрати на складання звіту № 1724Е-72878), рахунком № АО201, актом надання послуг № АО196 та платіжним дорученням № 942099 від 16.03.2021 (оплата послуг платформи ТОВ "Аудатекс України" із визначенням вартості залишків транспортних засобів) та становить 3 020, 32 грн.

Відповідно до ст. 26 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» шкода, пов`язана із стійкою втратою працездатності потерпілим внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, відшкодовується у розмірах, визначених відповідно до Цивільного кодексу України. Мінімальний розмір страхового відшкодування (регламентної виплати) за шкоду, пов`язану із стійкою втратою працездатності потерпілим внаслідок дорожньо-транспортної пригоди становить: у разі встановлення ІІ групи інвалідності - 18 мінімальних заробітних плат у місячному розмірі, встановлених законом на дату настання страхового випадку.

Потерпілій ОСОБА_4 була встановлена друга група інвалідності.

Мінімальна заробітна плата у 2019 році на момент дорожньо-транспортної пригоди складала 4 173, 00 грн.. Розрахунок шкоди у зв`язку з стійкою втратою працездатності: 4 173, 00 грн. х 18 = 75 114, 00 грн.

Отже, відповідно до наказу № 3.1/845 від 10.02.2021 р. розмір регламентної виплати склав 119 088, 10 грн., з яких 43 974, 10 грн. - шкода у зв`язку із знищенням транспортного засобу та 75 144, 00 грн. - шкода у зв`язку з стійкою втратою працездатності.

Відповідно до наказу № 3/3054 від 03.05.2022 та Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», розмір регламентної виплати склав 55 573, 97 грн., яке МТСБУ було сплачено потерпілій особі згідно платіжного доручення № 819392 від 04.05.2022 р.

Відповідно до ст. 24 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у зв`язку з лікуванням потерпілого відшкодовуються обґрунтовані витрати, пов`язані з доставкою, розміщенням, утриманням, діагностикою, лікуванням, протезуванням та реабілітацією потерпілого у відповідному закладі охорони здоров`я, медичним піклуванням, лікуванням у домашніх умовах та придбанням лікарських засобів. Зазначені в цьому пункті витрати та необхідність їх здійснення мають бути підтверджені документально відповідним закладом охорони здоров`я. Мінімальний розмір страхового відшкодування (регламентної виплати) за шкоду, пов`язану з лікуванням потерпілого, становить 1/30 розміру мінімальної заробітної плати у місячному розмірі, встановленої законом на дату настання страхового випадку, за кожен день лікування, підтверджений відповідним закладом охорони здоров`я, але не більше 120 днів. Якщо страховику (МТСБУ) не надані документи, що підтверджують розмір витрат, зазначених у пункті 24.1 ст. 24, або їх документально підтверджений розмір є меншим, ніж мінімальний розмір, визначений відповідно до пункту 24.2. ст. 24 страховик (МТСБУ) здійснює відшкодування у розмірі, визначеному в пункті 24.2. ст. 24 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів».

Оскільки потерпілою не було надано в повному обсязі документи, що підтверджують витрати на лікування, позивачем був виплачений мінімальний розмір страхового відшкодування.

Розмір витрат на лікування: мінімальна заробітна плата у 2020 році складала 4 723, 00 грн.: 4 723, 00 грн/30 х 120 = 18 892, 00 грн.

Відповідно до ст. 25 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у зв`язку з тимчасовою втратою працездатності потерпілим відшкодовуються не отримані доходи за підтверджений відповідним закладом охорони здоров`я час втрати працездатності. Доходи потерпілих оцінюються в таких розмірах: для працюючої особи (особа, яка працює за трудовим договором) - неотримана середня заробітна плата, обчислена відповідно до норм законодавства України про працю; для особи, яка забезпечує себе роботою самостійно - неотримані доходи, які обчислюються як різниця між доходом за попередній ( до дорожньо-транспортної пригоди) календарний рік та доходи, отримані у тому календарному році, коли особа була тимчасово непрацездатною; для непрацюючої повнолітньої особи - допомога у розмірі, не меншому мінімальної заробітної плати, встановленої чинним законодавством.

Позивачем на підставі наданих потерпілою документів (довідок про втрату працездатності, податкових декларацій) було розраховано розмір виплати потерпілій у зв`язку з тимчасовою втратою потерпілою працездатності, який склав 36 681, 97 грн.

Відповідно до наказу № 3/3054 від 03.05.2022 р. розмір регламентної виплати склав 55 573, 97 грн.: 18 892, 00 грн. (витрати на лікування) + 36 681, 97 грн. (неотримані доходи у зв`язку з тимчасовою втратою працездатності).

Відповідно до наказу № 3/3919 від 23.05.2022 р. та Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», розмір регламентної виплати склав 101 583, 51 грн., яке МТСБУ було сплачено потерпілій особі згідно доручення № 819904 від 24.05.2022 р.

Згідно документів, що підтверджують розмір заподіяної шкоди (фіскальні чеки, довідки про тимчасову втрату непрацездатності, листів непрацездатності, виписок з медичної картки, тощо) сума підтверджених витрат на лікування склала 120 475, 51 грн.

Оскільки позивачем вже було сплачено 18 892, 00 грн., потерпілій здійснено доплату страхового відшкодування у зв`язку з її лікуванням в розмірі 101 583, 51 грн.

Таким чином, Моторним (транспортним) страховим бюро України були понесені витрати, пов`язані з регламентною виплатою, в загальному розмірі 279 265, 90 грн.: 119 088, 10 + 3 020, 32 грн. (витрати, пов`язані з проведенням експертиз/експертного дослідження) + 55 573, 97 грн. + 101 583, 51 грн.

Відповідно до п. 39.1. ст. 39 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» Моторне (транспортне) страхове бюро України є єдиним об`єднанням страховиків, які здійснюють обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів за шкоду, заподіяну третім особам. Основним завданням МТСБУ є здійснення виплат із централізованих страхових резервних фондів компенсацій та відшкодувань на умовах, передбачених цим Законом.

Відповідно до п.п.. а) п. 41.1. ст. 41 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» Моторне (транспортне) страхове бюро України за рахунок коштів фонду захисту потерпілих відшкодовує шкоду на умовах, визначених цим Законом, у разі її заподіяння транспортним засобом, власник якого не застрахував свою цивільно-правову відповідальність.

Відповідно до норм п.п. 38.2.1 п.38.2 ст. 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» МТСБУ після сплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до власника, водія транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, який не застрахував свою цивільно-правову відповідальність.

Таким чином, законом, що регулює спірні правовідносини, та обставинами справи підтверджується беззаперечний обов`язок ОСОБА_1 як особи, винної у скоєнні ДТП, на момент якої її цивільно-правова відповідальність власника наземного транспортного засобу не була застрахована, відшкодувати в порядку регресу позивачу завдану шкоду.

Оскаржуючи рішення суду першої інстанції, представник ОСОБА_1 адвокат Луцик Катерина Василівна не заперечує зазначених обставин, однак вважає, що позивач при зверненні з цим позовом пропустив строк позовної давності, і при цьому, не просив про його поновлення та не навів поважних причин пропуску цього строку, що, у свою чергу, є самостійною підставою для відмови в позові.

Так, відповідно до ст. 256 ЦК України, позовна давність це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Згідно з ч.1 ст.261 ЦК України, перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила.

Враховуючи, що метою встановлення в законі позовної давності є забезпечення захисту порушеного суб`єктивного матеріального права або охоронюваного законом інтересу в межах певного періоду часу, тобто тимчасове обмеження отримати захист за допомогою звернення до суду, необхідно дійти висновку, що об`єктом дії позовної давності є право на позовний захист (право на позов у матеріальному сенсі), що є самостійним правом ( не ототожнюється із суб`єктивним матеріальним правом і реалізується в межах охоронних правовідносин), яким наділяється особа, право якої порушене.

Відповідно до ст. 257 ЦК України, загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові (ч. 4 ст. 267 ЦК України).

Європейський суд з прав людини, юрисдикція якого поширюється на всі питання і тлумачення і застосування Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, наголошує, що позовна давність це законне право правопорушника уникнути переслідування або притягнення до суду після закінчення певного періоду після скоєння правопорушення. Застосування строків позовної давності має кілька важливих цілей, а саме: забезпечувати юридичну визначеність і остаточність, захищати потенційних відповідачів від прострочених позовів та запобігати несправедливості, яка може статися в разі, якщо суди будуть змушені вирішувати справи про події, які мали місце у далекому минулому, спираючись на докази, які вже, можливо втратили свою достовірність і повноту зі плином часу (пункт 51 рішення від 21 жовтня 1996 року за заявами № 22083/93, 22095/93 у справі «Стаббінгс та інші проти Сполученого Королівства; пункт 570 рішення від 20 вересня 2011 року за заявою у справі «ВАТ «Нафтова компанія «Юкос» проти Росії»).

У заяві про застосування строків позовної давності представник відповідача зазначає, що дорожньо-транспортна пригода з вини відповідача мала місце 14.12.2019 року, тобто право на звернення у МТСБУ виникло з моменту настання страхового випадку, а воно звернулося до суду лише 28.02.2024 року, тобто з пропуском строку позовної давності, встановленої п.1 ч.2 ст. 258 ЦК України.

Разом з тим, сам лише факт отримання від потерпілої особи ОСОБА_4 повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду не є початком перебігу строку позовної давності, оскільки ця обставина не є порушенням прав позивача.

Згідно ст. 261 ЦК України початок перебігу позовної давності пов`язується не тільки зі строком (припинення дії), а й певними подіями (фактами), які свідчать про порушення прав особи. За загальним правилом перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання (частини перша та п`ята статті 261 ЦК України). В даному випадку перебіг позовної давності починається з часу, коли позивач здійснив виплату потерпілій особі.

Окрім того, відповідно до Указу Президента України № 64/2022 від 24.02.2022 року «Про введення воєнного стану в Україні», в Україні введено воєнний стан, який тримає на момент ухвалення цього судового рішення.

Згідно пункту 19 розділу «Прикінцеві та перехідні положення» Цивільного кодексу України, у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану строки, визначені статтями 257-259, 362, 559, 681, 728, 786, 1293 Цивільного кодексу України, продовжуються на строк його дії.

За наведеного, покликання апеляційної скарги на пропуск позивачем строку позовної давності при зверненні з цим позовом, не можуть слугувати підставою для скасування рішення суду першої інстанції.

Процесуальне законодавство передбачає, що обставини цивільних справ з`ясовуються судом на засадах змагальності, в межах заявлених вимог і на підставі наданих сторонами доказів. Щодо обов`язку доказування і подання доказів, то кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень. Однак, будь-яких доказів, які б спростовували висновки суду першої інстанції, особою, яка подала апеляційну скаргу, не надано. Доводи апеляційної скарги апеляційним судом оцінюються критично, оскільки зводяться до незгоди з висновками суду першої інстанції стосовно установлення обставин справи, містять посилання на факти, що були предметом дослідження й оцінки судом, який їх обґрунтовано спростував.

Таким чином, апеляційний суд приходить до висновку, що судом першої інстанції були правильно, всебічно і повно встановлені обставини справи, характер правовідносин, які виникли між сторонами та застосовано правові норми, які підлягали застосуванню при вирішенні даного спору, в зв`язку із чим рішення підлягає залишенню без змін, як ухвалене з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Відповідно до ч. 1. ст. 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. ст. 367, 375, 381-384, 389-391 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 адвоката Луцик Катерини Василівни залишити без задоволення.

Рішення Рівненського районного суду Рівненської області від 17 вересня 2024 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня її проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 16 грудня 2024 року.

Головуючий Ковальчук Н. М.

Судді: Боймиструк С. В.

Гордійчук С. О.