Справа № 487/4764/24
Провадження № 2-с/487/142/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16.12.2024 року м. Миколаїв

Заводський районний суд м. Миколаєва у складі головуючого судді Бобрової І.В., розглянувши заяву ОСОБА_1 про скасування судового наказу, виданого Заводським районним судом м. Миколаєва 18.06.2024 у цивільній справі № 487/4764/24 за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Ліски-М» про видачу судового наказу про стягнення в солідарному порядку з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 заборгованості за оплату житлово-комунальних послуг

ВСТАНОВИВ :

12.11.2024 до Заводського районного суду м. Миколаєва надійшла заява ОСОБА_1 , в якій вона просить поновити строк для подання заяви про скасування судового наказу у справі № 487/4764/24 від 18.06.2024, виданого Заводським районним судом м. Миколаєва; скасувати судовий наказ у справі № 487/4764/24 від 18.06.2024, виданий Заводським районним судом м. Миколаєва про стягнення в солідарному порядку з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 заборгованості за оплату житлово-комунальних послуг у розмірі 1056,60 грн. та судового збору у розмірі 302,80 грн.

Вимоги заяви обґрунтовані тим, що Заводським районним судом м. Миколаєва було видано судовий наказ про стягнення в солідарному порядку з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь ТОВ «Ліски-М» заборгованості за оплату житлово-комунальних послуг у розмірі 1056,60 грн. та судового збору у розмірі 302,80 грн. Проте зазначений судовий наказ заявниця вважає необґрунтованим та таким, що підлягає скасуванню, оскільки заявлена стягувачем сума заборгованості була сплачена 30.05.2024 ОСОБА_1 , що підтверджується платіжною інструкцією.

Крім того ОСОБА_1 просить поновити їй пропущений строк на звернення до суду із заявою про скасування судового наказу посилаючись на те, що копію судового наказу вона отримала 04.10.2024, але одразу не могла звернутися із заявою про його скасування, оскільки втратила час на з`ясування обставин пов`язаних із видачею судового наказу та пошук спеціаліста для складання тексту заяви, так як жодного разу у своєму житті не приймала участі у судових спорах та не була обізнана щодо порядку та строку звернення до суду. Тому вважає, що причина пропуску строку є поважною та існують підстави для його поновлення.

Суд, дослідивши подану заяву та додані до неї документи, дійшов до такого висновку.

Відповідно до ст. 170 ЦПК України боржник має право протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення копії судового наказу та доданих до неї документів подати заяву про його скасування до суду, який його видав, крім випадків видачі судового наказу відповідно до п. 4, 5 ч. 1 ст. 161 цього Кодексу. Заява про скасування наказу подається в суд у письмовій формі. До заяви про скасування судового наказу додаються: клопотання про поновлення пропущеного строку, якщо заява подається після спливу строку, передбаченого ч. 1 цієї статті.

Враховуючи поважність причини пропуску боржницею встановленого законом строку для звернення до суду із заявою про скасування судового наказу, суд доходить до переконання, що існують усі підстави для його поновлення.

Як встановлено у судовому засіданні за заявою ТОВ «Ліски-М» 18.06.2024 Заводським районним судом м. Миколаєва було видано судовий наказ про стягнення в солідарному порядку з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 заборгованості за оплату житлово-комунальних послуг у розмірі 1056,60 грн. та судового збору у розмірі 302,80 грн.

Відповідно до наданої заявницею копії платіжної інструкції № 0.0..1 від 30.05.2024 встановлено, що ОСОБА_1 сплатила 1056,60 грн. за квартплату за особовим рахунком № НОМЕР_1 .

Статтею 322 ЦК України передбачено, що власник зобов`язаний утримувати належне йому майно, якщо інше не встановлено договором або законом, а відповідно він зобов`язаний здійснювати витрати на управління, утримання та збереження такого майна.

Згідно з ст. 11 ЦК України зобов`язання виникають з дій осіб, які породжують цивільні права та обов`язки. Обов`язок сплатити вартість послуг за утримання будинків, споруд та прибудинкових територій випливає з самого факту користування цими послугами.

Відповідно до п. 13 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 14 від 23.12.2011 «Про практику розгляду судами заяв у порядку наказного провадження» якщо заявлено вимогу про стягнення заборгованості за надані житлово-комунальні, телекомунікаційні послуги, послуги телебачення та радіомовлення (пункт 3 частини першої статті 96 ЦПК) ( 1618-15 ), судовий наказ може бути видано за наявності відповідних договорів про надання таких послуг, інших письмових доказів, що підтверджують фактичне надання та отримання таких послуг. Крім того, заявник має обґрунтувати свої вимоги та додати документи, що вказують на правильність і безспірність розрахунків, а також застосування тарифів на відповідні послуги.

Згідно із п. 9 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 14 від 23.12.2011 «Про практику розгляду судами заяв у порядку наказного провадження» наявність спору про право (пункт 2 частини третьої статті 100 ЦПК) (1618-15), яке є підставою для відмови у прийнятті заяви про видачу судового наказу, вирішується суддею у кожному конкретному випадку, виходячи із характеру та обґрунтованості заявленої матеріально-правової вимоги і документів, доданих до заяви. Наявність спору можна встановити відсутністю документів, що підтверджують наявність суб`єктивного права у заявника; документів, що підтверджують порушення суб`єктивного права або документів, що підтверджують виникнення права вимоги. Крім того, мають ураховуватися обставини, якщо із доданих документів вбачається, що боржник заперечує, не визнає або оспорює свій обов`язок перед заявником (кредитором); із доданих документів вбачається пропуск позовної давності. Така вимога може бути вирішена лише у позовному провадженні (частина третя статті 267 Цивільного кодексу України (435-15) (далі - ЦК)). Разом із тим лише той факт, що договірні зобов`язання (наприклад, у частині оплати заборгованості телекомунікаційних послуг чи послуг телебачення і радіомовлення) не виконуються, без обґрунтування причин, не вважається наявністю спору про право.

Частиною 3 статті 171 ЦПК України передбачено, що у разі відсутності підстав для повернення заяви про скасування судового наказу, суддя не пізніше двох днів після її подання постановляє ухвалу про скасування судового наказу, в якій роз`яснює заявнику (стягувачу) його право звернутися до суду із тими самими вимогами в порядку спрощеного позовного провадження.

З огляду на наведене, враховуючи, що боржницею було сплачено заборгованість за оплату житлово-комунальних послуг та остання оспорює правомірність нарахування їй заборгованості, неможливість надання належної оцінки судом даним обставинам в межах наказного провадження, суд доходить до висновку про наявність між сторонами спору про право, який має вирішуватися в межах позовного провадження, а тому заява про скасування судового наказу підлягає задоволенню.

Керуючись ст. 170, 171 ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Заяву ОСОБА_1 про скасування судового наказу, виданого Заводським районним судом м. Миколаєва 18.06.2024 у цивільній справі № 487/4764/24 за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Ліски-М» про видачу судового наказу про стягнення в солідарному порядку з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 заборгованості за оплату житлово-комунальних послуг задовольнити.

Судовий наказ від 18.06.2024 у цивільній справі № 487/4764/24 (провадження 2-н/487/1554/24) за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Ліски-М» про видачу судового наказу про стягнення в солідарному порядку з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 заборгованості за оплату житлово-комунальних послуг скасувати.

Роз`яснити, що заявник (стягувач) має право звернутися до суду із тими самими вимогами в порядку спрощеного позовного провадження.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя І. В. Боброва