Справа № 185/9873/24
Провадження № 2/185/4958/24
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
11 грудня 2024 року Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі головуючого судді Головіна В.О., за участі секретаря судового засідання Преображенської К.О., розглянувши у відкритому заочному судовому засіданні в м. Павлограді,у спрощеному позовному провадженні, цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності.
16.09.2024 року позивач звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 виділення в окрему інвентарну одиницю житлового будинку, визнання права власності на окреме домоволодіння з господарчими будівлями та спорудами та припинення права спільної часткової власності на житловий будинок з господарчими будівлями та спорудами.
В обґрунтування позову позивач зазначила, що право власності на 17/25 часток житлового будинку АДРЕСА_1 , належить їй на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 06.10.2022 року № 734.
Право власності на 8/25 часток вищезазначеного житлового будинку було зареєстровано за відповідачем, станом на 17.09.1987 року, на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого 18.05.1948 року Павлоградською держнотконторою.
Однак, вищезазначене право власності на 8/25 часток житлового будинку було погашено на підставі рішення виконкому Павлоградської міської ради № 5 від 15.01.1982 року у зв`язку з тим, що ця частина прийшла в непридатність та знесена.
Наявність статусу співвласника створює позивачу певні незручності під час користування власним нерухомим майном, адже виникають певні перешкоди в отриманні комунальних послуг, повноцінному розпорядженні будинком тощо.
На сьогоднішній день позивач не може оформити право власності на земельну ділянку під житловим будинком, так як необхідна згода відповідача, інформація про якого не відома.
Ухвалою суду від 01 жовтня 2024 року було відкрито провадження у справі. Розгляд справи було вирішено проводити у порядку спрощеного провадження з повідомленням (викликом) сторін.
Представник позивачав судовому засіданні підтримав позовні вимоги та просив їх задовольнити. Не заперечував протипроведення заочного розгляду справи та ухвалення заочного рішення.
Відповідач в судове засідання повторно не з`явився, хоча належним чином був повідомлений про дату, час та місце слухання справи. Про причини неявки суд не повідомив. Письмовий відзив на позов не надав.
Суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України.
Дослідивши письмові матеріали справи, та аналізуючи все у своїй сукупності, суд вважає, що позов підлягає задоволенню повністю за наступних обставин.
Право власності на 17/25 часток житлового будинку АДРЕСА_1 , належить ОСОБА_1 на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 06.10.2022 року № 734, що підтверджується витягом з ДРРПНМ № 311782525.
Наявність статусу співвласника створює позивачу певні незручності під час користування власним нерухомим майном, адже виникають певні перешкоди в отриманні комунальних послуг, повноцінному розпорядженні будинком тощо.
На сьогоднішній день позивач не може оформити право власності на земельну ділянку під житловим будинком, так як необхідна згода відповідача, інформація про якого не відома.
Відповідно до ст. 356 ЦК України, власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю.
Норми ст. ст. 317, 319 ЦК України передбачають, що власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном, яке він здійснює на власний розсуд і усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення своїх прав.
Частиною 3 статті 358 ЦК України передбачено, що співвласник має право на надання йому в окреме володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. У разі неможливості цього він має право вимагати від інших співвласників, які володіють і користуються спільним майном, відповідної матеріальної компенсації.
Відповідно до абз. 1 п. 6 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про практику застосування судами законодавства, що регулює право приватної власності громадян на жилий будинок» від 4 жовтня 1991 року (з подальшими змінами та доповненнями), при вирішенні справ про виділ в натурі часток жилого будинку, що є спільною частковою власністю, судам належить мати на увазі, що це можливо, якщо кожній із сторін може бути виділено відокремлену частину будинку з самостійним виходом (квартиру).
Відповідно до Постанови Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду у справі № 310/7011/17 від 28.07.2021 року зазначено наступне: «відповідно до статті 367 ЦК України майно, що є у спільній частковій власності, може бути поділене в натурі між співвласниками за домовленістю між ними. У разі поділу спільного майна між співвласниками право спільної часткової власності на нього припиняється. Виходячи з аналізу змісту наведених норм права, поняття «поділ» та «виділ» не є тотожними. При поділі майно, що знаходиться в спільній частковій власності, поділяється між усіма співвласниками, і правовідносини спільної часткової власності припиняються. При виділі частки правовідносини спільної часткової власності, як правило, зберігаються, а припиняються лише для співвласника, частка якого виділяється. Винятком з цього правила є ситуація, коли майно належить на праві спільної часткової власності двом співвласникам, - тоді має місце поділ спільного майна. Тобто, поділ спільного майна відрізняється від виділу частки співвласника або припинення його права на частку в спільному майні однією суттєвою ознакою - у разі поділу майна право спільної часткової власності на нього припиняється. Розглядаючи справу, суди першої та апеляційної інстанцій на наведене уваги не звернули, не врахували, що спірне майно належить на праві спільної часткової власності двом співвласникам, у зв`язку з чим виділ частки в цьому майні лише для позивача є неможливим, а можливий поділ цього майна в натурі між сторонами, у разі якого право спільної часткової власності на нього припиняється».
За таких обставин, суд вважає, що позов підлягає задоволенню.
Відповідно ч. 1ст. 141 ЦПК України, враховуючи вищенаведене суд приходить до висновку, що з відповідача на користь позивача необхідно стягнути судовий збір у сумі 1211,20 грн., сплачений останнім при подачі позову, що підтверджується квитанцією.
Керуючись ст. ст.263,264,265,280-283 ЦПК України, суд -
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності задовольнити.
Виділити ОСОБА_1 в натурі в окрему інвентарну одиницю житловий будинок "А" загальною площею 43,7 кв. м., житловою площею 19,9 кв. м. з надвірними будівлями та спорудами, розташований за адресою: АДРЕСА_1 , що належить їй на праві власності.
Визнати за ОСОБА_1 право власності на окреме домоволодіння з господарчими будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .
Припинити право спільної часткової власності на житловий будинок з господарчими будівлями та спорудами, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 .
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 понесені судові витрати у вигляді сплаченого судового збору у розмірі 1211,20 грн.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Апеляційна скарга подається до Дніпровського апеляційному суду.

Суддя: В. О. Головін