Справа № 183/7275/24
№ 2/183/3356/24
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
10 грудня 2024 року м. Самар
Новомосковський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі головуючого судді Парфьонова Д. О., за участі: секретаря судового засідання Моісєєва К. А., прокурора Серченка С. А., розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області, у порядку спрощеного позовного провадження, цивільну справу за позовом Керівника Новомосковської окружної прокуратури в інтересах держави в особі: Національної служби здоров`я України, Губиниської селищної ради до ОСОБА_1 , за участі третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору Комунального підприємства «Новомосковська центральна регіональна лікарня інтенсивного лікування», про:
- стягнення з ОСОБА_1 на користь держави в особі позивача, Національної служби здоров`я України, коштів, витрачених на стаціонарне лікування потерпілого від злочину ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в сумі 5 244,96 грн, які зарахувати до Державного бюджету України;
- стягнення з ОСОБА_1 на користь Губиниської об`єднаної територіальної громади в особі позивача, Губиниської селищної ради, коштів, витрачених на стаціонарне лікування потерпілого від злочину ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в сумі 884,34 грн, які зарахувати до місцевого бюджету Губиниської об`єднаної територіальної громади,
у липні 2024 року керівник Новомосковської окружної прокуратури звернувся до суду з цим позовом в інтересах держави в особі позивачів, обґрунтовуючи право на звернення ст. 23 Закону України «Про прокуратуру», з метою захисту інтересів держави у спірних правовідносинах та через те, що ані Національною службою здоров`я України, ані Губиниською селищною радою з моменту закінчення лікування потерпілим від злочину ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме з січня 2023 по теперішній час жодних заходів до відшкодування витрат, понесених на лікування потерпілого від кримінального правопорушення, вчиненого ОСОБА_1 не вжито.
В обґрунтування позовних вимог зазначив, що 17 грудня 2022 року приблизно о 12 годині 15 хвилин, водій ОСОБА_1 , керуючи автобусом «MERCEDES-BENZ NOURINO» реєстраційний номер НОМЕР_1 , здійснював виїзд з другорядної дороги на головну автодорогу М-18 «Харків-Сімферополь» на 173 км, Новомосковського району, Дніпропетровської області, де в цей час не впевнившись, що це буде безпечним та не створить перешкоди або небезпеки іншим учасникам дорожнього руху, діючи необережно, не передбачаючи можливість настання суспільно небезпечних наслідків, проявляючи крайню неуважність до дорожньої обстановки та її зміни, не діючи таким чином, щоб не піддавати загрози життю та здоров`я громадян почав виконувати маневр повороту на ліво, тим самим виїжджаючи на вказану головну автодорогу в напрямку смт Губиниха Новомосковського району Дніпропетровської області, не надавши перевагу в русі, допустив зіткнення з автомобілем «ЗАЗ-DAEWOO LANOS», реєстраційний номер НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_2 , який рухався по головній дорозі М-18 «Харків-Сімферополь» зі сторони смт Губиниха в напрямку с. Голубівка Новомосковського району Дніпропетровської області.
В результаті даної дорожньо-транспортної пригоди водій автомобіля «ЗАЗ-DAEWOO LANOS», реєстраційний номер НОМЕР_2 , ОСОБА_2 отримав тілесні ушкодження у виді забійної рани на передній поверхні правого колінного суглобу, перелому внутрішньої кісточки правої стегневої кістки без зміщення уламків, закритого багатоуламкового перелому лівого колінника зі зміщенням та крововиливом у порожнину лівого колінного суглобу (гемартроз), у своєї сукупності відносяться до середнього ступеню тяжкості, як викликавші тривалий розлад здоров`я, зростання відламків в місцях переломів відбувається в строк, перевищуючий 6-ть днів, але не менше 21-го. Усі виявлені у потерпілого тілесні ушкодження заподіяні тупими твердими предметами, якими в даному випадку могли бути частини салону автотранспорту в зв`язку з чим ОСОБА_2 в грудні 2022 року проходив лікування в КП «Новомосковська ЦРЛІЛ». В результаті протиправних дій ОСОБА_1 потерпілому ОСОБА_2 спричинено тілесні ушкодження.
Внаслідок спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_2 перебував на лікуванні в Комунальному підприємстві «Новомосковська центральна регіональна лікарня інтенсивного лікування» (надалі КП «Новомосковська ЦРЛІЛ») з 17 грудня 2022 року по 23 грудня 2022 року 6 л/д, що підтверджується довідками № 257 від 25 березня 2024 року та № 302 від 08 квітня 2024 року на суму 6 129,30 грн. Згідно з інформацією НСЗУ, послуги КП «Новомосковська ЦРЛІЛ», за програмою медичних гарантій пацієнтам у 2022-2023 роках за Договорами обов`язкового медичного обслуговування населення, оплачено НСЗУ як замовником медичних послуг за рахунок коштів Державного бюджету України. Згідно з наданим КП «Новомосковська ЦРЛІЛ» розрахунком витрат на стаціонарне лікування ОСОБА_2 за період з 17 грудня 2022 року по 23 грудня 2022 року сума витрат на лікування потерпілого здійснених за рахунок коштів державного бюджету (НСЗУ) склала 5244,96 грн та 884,34 грн місцевого бюджету.
Ухвалою Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 01 серпня 2023 року у справі № 183/1676/23 задоволено клопотання потерпілого ОСОБА_2 про звільнення обвинуваченого ОСОБА_1 від кримінальної відповідальності у зв`язку з примиренням винного з потерпілим. Звільнено обвинуваченого у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, ОСОБА_1 , від кримінальної відповідальності на підставі ст. 46 КК України у зв`язку з примиренням винного з потерпілим. Водночас, питання щодо оплати ОСОБА_1 витрат, понесених державою на лікування ОСОБА_2 не вирішено.
Постановленою судом ухвалою від 09 серпня 2024 року позовну заяву прийнято до розгляду у порядку спрощеного позовного провадження та відкрито провадження у справ, призначено судове засідання.
Прокурор Новомосковської окружної прокуратури у судовому засіданні підтримав позовну заяву та просив її задовольнити. Не заперечив проти заочного розгляду справи. Пояснення надав аналогічні змісту позову.
Представники позивачів у судове засідання не з`явилися, кожен окремо подали до суду заяви про розгляд справи без участі представників. Позовні вимоги підтримали у повному обсязі.
Відповідач у судове засідання повторно не з`явився, про день та час розгляду справи був повідомлений своєчасно, причини неявки суду не повідомив. Будь-яких заяв, клопотань чи відзиву на позовну заяву від відповідача не надходило.
Згідно з ч. 4 ст. 223 ЦПК України, у разі повторної неявки у судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). За згодою позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України.
Суд, заслухавши пояснення прокурора, дослідивши доводи позовної заяви, перевіривши їх наданими доказами, висновує таке.
Відповідно до ст. 131-1 Конституції України в Україні діє прокуратура, яка здійснює представництво інтересів держави в суді у виключних випадках і в порядку, що визначені законом.
Згідно з ч. 3 ст. 23 Закону України «Про прокуратуру» прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу.
Частиною 3 та ч. 4 ст. 56 ЦПК України закріплено право прокурора у визначених законом випадках звертатися до суду з позовною заявою.
Наведені обставини є підставою для представництва інтересів держави в суді прокурором.
Відповідно до частин 4-6 статті 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Обставини, встановлені стосовно певної особи рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, проте можуть бути у загальному порядку спростовані особою, яка не брала участі у справі, в якій такі обставини були встановлені. Вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.
Згідно з ч. 1 ст. 1206 ЦК України особа, яка вчинила кримінальне правопорушення, зобов`язана відшкодувати витрати закладові охорони здоров`я на лікування потерпілого від цього кримінального правопорушення, крім випадку завдання шкоди при перевищенні меж необхідної оборони або у стані сильного душевного хвилювання, що виникло раптово внаслідок насильства або тяжкої образи з боку потерпілого.
Пунктом 3 постанови Пленуму Верховного Суду України від 07 липня 1995 року № 11 «Про відшкодування витрат на стаціонарне лікування особи, яка потерпіла від злочину та судових витрат», зазначено, що питання про відшкодування витрат на стаціонарному лікуванні потерпілого вирішується згідно з «Порядком обчислення розміру фактичних витрат закладу охорони здоров`я на стаціонарне лікування потерпілого від злочинного діяння та зарахування стягнених з винних осіб коштів до відповідного бюджету і їх використання», затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 16 липня 1993 року № 545. Сума коштів, що підлягає відшкодуванню, визначається закладом охорони здоров`я, в якому перебував на лікуванні потерпілий, з урахуванням кількості ліжко-днів, проведених ним у стаціонарі, та щоденної вартості його лікування. Термін і обґрунтованість перебування потерпілого від злочину на стаціонарному лікуванні визначається на підставі даних лікувального закладу, де він перебував на лікуванні.
Згідно з указаною ухвалою суду, встановлено, що за змістом обвинувального акту ОСОБА_1 пред`явлено обвинувачення у тому, що він 17 грудня 2022 року приблизно о 12 годині 15 хвилин, керуючи автобусом «MERCEDES BENZ NOURINO», реєстраційний номер НОМЕР_1 , здійснював виїзд з другорядної дороги на головну автодорогу М-18 «Харків-Сімферополь» на 173 км Новомосковського району Дніпропетровської області, де в цей час не впевнившись, що це буде безпечним та не створить перешкоди або небезпеки іншим учасникам дорожнього руху, діючи необережно, не передбачаючи можливість настання суспільно небезпечних наслідків, проявляючи крайню неуважність до дорожньої обстановки та її зміни, не діючи таким чином, щоб не піддавати загрози життю та здоров`я громадян почав виконувати маневр повороту на ліво, тим самим виїжджаючи на вказану головну автодорогу в напрямку смт Губиниха Новомосковського району Дніпропетровської області, не надавши перевагу в русі, допустив зіткнення з автомобілем «ЗАЗ-Daewoo Lanos», реєстраційний номер НОМЕР_2 , від керуванням ОСОБА_2 , який рухався по головній дорозі М-18 «Харків-Сімферополь» зі сторони смт. Губиниха в напрямку с. Голубівка Новомосковського району Дніпропетровської області. Таким чином, своїми діями водій ОСОБА_1 порушив вимоги п. п. 16.11, 10.1 Правил дорожнього руху України, а саме: на перехресті нерівнозначних доріг водій транспортного засобу, що рухається по другорядній дорозі, повинен дати дорогу транспортним засобам, які наближаються до даного перехрещення проїзних частин по головній дорозі, незалежно від напрямку їх подальшого руху; перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху, що з технічної точки зору знаходиться в причинному зв`язку з даною дорожньо-транспортною пригодою. В результаті цієї дорожньо-транспортної пригоди водій автомобіля «ЗАЗ-Daewoo Lanos», реєстраційний номер НОМЕР_2 , ОСОБА_2 отримав тілесні ушкодження у виді забійної рани на передній поверхні правого колінного суглобу, перелому внутрішньої кісточки правої стегневої кістки без зміщення уламків, закритого багатоуламкового перелому лівого колінника зі зміщенням та крововиливом у порожнину лівого колінного суглобу (гемартроз), у своєї сукупності відносяться до середнього ступеню тяжкості, як викликавші тривалий розлад здоров я, зростання відламків в місцях переломів відбувається в строк, перевищуючий 6-ть днів, але не менше 21-го. Усі виявлені у потерпілого тілесні ушкодження заподіяні тупими твердими предметами, якими в даному випадку могли бути частини салону автотранспорту.
08 лютого 2024 року листом № 62-712вих-24 Керівник Новомосковської окружної прокуратури звернувся до КП «Новомосковська ЦРЛІЛ» з вимогою надати інформацію про лікування ОСОБА_2 /а.с.14/.
Листом КП «Новомосковська ЦРЛІЛ» № 257 від 25 березня 2024 року Керівника окружної прокуратури повідомлено, що ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , знаходився на стаціонарному лікуванні 6 л/д з 17 грудня 2022 року по 23 грудня 2022 року в травматологічному відділенні КП «Новомосковська ЦРЛІЛ». В штаті КП «Новомосковська ЦРЛІЛ» є юрисконсульт ОСОБА_3 . В зв`язку з відсутністю будь-якої інформації про особу, що вчинила злочин, заходи щодо стягнення витрат на лікування потерпілих лікарнею не вживалися, в тому числі в судовому порядку /а.с.15/.
З довідки-розрахунку витрат на лікування ОСОБА_2 , долученого до відповіді № 257 /а.с.16-18/ вбачається, що вартість 1 ліжко/дня дорівнює 1 021,55 грн. Проведено хворим у стаціонарі всього 6 ліжко/днів 1 021,55 грн * 6 л/д, що дорівнює 6 129,30 грн.
03 квітня 2024 року листом № 62-1821вих24 Керівник Новомосковської окружної прокуратури звернувся до КП «Новомосковська ЦРЛІЛ» з листом щодо надання інформації про джерела фінансування лікування потерпілого ОСОБА_2 протягом грудня 2022-січня 2023 року, із зазначенням розмірів коштів місцевого бюджету та коштів НСЗУ, витрачених на лікування /а.с.19/.
Листом КП «Новомосковська ЦРЛІЛ» № 300 від 08 квітня 2024 року Керівнику окружної прокуратури надано оновлені розрахунки відшкодування витрат на стаціонарне лікування осіб, які постраждали від злочинів, в тому числі щодо ОСОБА_2 /а.с.20/.
Згідно з додатку до листа № 300 довідки КП «Новомосковська ЦРЛІЛ» № 302 від 08 квітня 2024 року: витрачені кошти місцевого бюджету на комунальні послуги при стаціонарному лікуванні ОСОБА_2 у розмірі 884,34 грн; витрачені кошти НСЗУ при стаціонарному лікуванні ОСОБА_2 на лікування 5 244,96 грн /а.с.21-23/. Розрахунок містить: лікарські призначення при лікуванні на суму 1 757,79 грн, собівартість медичних обстежень 616,74 грн, заробітної плати лікарів та персоналу з нарахуванням собівартості 1 ліжко/дня 467,96 грн, комунальні 147,39 грн/доба, харчування 10,44 грн/день.
Відповідно до засвідченої копії статуту КП «Новомосковська центральна районна лікарня», затвердженого рішенням Губиниської селищної ради № 13-10/VIII від 26 листопада 2021 (далі - Статут) /а.с.24-36/ підприємство прийняте до комунальної власності Губиниської селищної ради. Згідно з п. 1.3 Статуту засновником та органом управління Підприємства є Губиниська селищна рада. Згідно з п. 5.3 Статуту одним із джерел формування майна КП «Новомосковська центральна регіональна лікарня інтенсивного лікування» є бюджетні кошти.
З наданих суду копії листів Керівника Новомосковської окружної прокуратури /а.с.43, 47-48, 52/ вбачається звернення прокурора до органу місцевого самоврядування, до комунальної власності якого віднесено КП «Новомосковська ЦРЛІЛ» та до НСЗУ з приводу інформації щодо здійснення претензійної роботи з відшкодування витрат на лікування, на які надано відповіді про відсутність такої /а.с.46, 49-51/.
Згідно з визначенням, передбаченим п. 1 ч. 1 ст. 2 Бюджетного кодексу України, бюджет - план формування та використання фінансових ресурсів для забезпечення завдань і функцій, які здійснюються відповідно органами державної влади, органами влади Автономної Республіки Крим, органами місцевого самоврядування протягом бюджетного періоду.
Відповідно до пп. «а» п. З ч. 1 ст. 89 БК України до видатків, що здійснюються з бюджетів міст республіканського Автономної Республіки Крим та обласного значення, районних бюджетів, бюджетів об`єднаних територіальних громад належать, зокрема, видатки на охорону здоров`я, в т.ч. на амбулаторно-поліклінічну та стаціонарну допомогу (лікарні широкого профілю, спеціалізовані медико-санітарні частини, пологові будинки, поліклініки і амбулаторії, загальні стоматологічні поліклініки, дільничні лікарні).
Згідно зі ст. 18 «Основ законодавства про охорону здоров`я» фінансове забезпечення охорони здоров`я може здійснюватися за рахунок коштів Державного бюджету України та місцевих бюджетів, коштів юридичних та фізичних осіб, а також з інших джерел, не заборонених законом.
Кошти Державного бюджету України та місцевих бюджетів, призначені на охорону здоров`я, використовуються, зокрема, для забезпечення медичної допомоги населенню, фінансування державних цільових і місцевих програм охорони здоров`я та фундаментальних наукових досліджень у цій сфері.
Фінансове забезпечення державних та комунальних закладів охорони здоров`я - бюджетних установ здійснюється відповідно до бюджетного законодавства.
Згідно зі ст. 49 Конституції України охорона здоров`я забезпечується державним фінансуванням відповідних соціально-економічних, медико-санітарних і оздоровчо- профілактичних програм.
Відповідно до ч. 2 ст. 61 Закону України «Про місцеве самоврядування» районні та обласні ради затверджують районні та обласні бюджети, які формуються з коштів державного бюджету для їх відповідного розподілу між територіальними громадами або для виконання спільних проектів та з коштів, залучених на договірних засадах з місцевих бюджетів для реалізації спільних соціально-економічних та культурних програм, контролюють їх виконання.
Пунктом 5 частини 1 статті 7 Закону України «Про державні фінансові гарантії медичного обслуговування населення», однією з основних функції НСЗУ, як уповноваженого органу передбачено укладання договорів про медичне обслуговування населення за програмою медичних гарантій. НСЗУ відповідно до покладених на неї завдань, зокрема: укладає, змінює та припиняє договори про медичне обслуговування населення; здійснює заходи, що забезпечують цільове та ефективне використання коштів за програмою медичних гарантій; здійснює оплату згідно з тарифом за надані пацієнтам медичні послуги (включаючи медичні вироби) та лікарські засоби за договорами про медичне обслуговування населення за програмою медичних гарантій.
Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 2 Закону України «Про державні фінансові гарантії медичного обслуговування населення» програма державних гарантій медичного обслуговування населення (програма медичних гарантій) - програма, що визначає перелік та обсяг медичних послуг (включаючи медичні вироби) та лікарських засобів, повну оплату надання яких пацієнтам держава гарантує за рахунок коштів Державного бюджету України згідно з тарифом, для профілактики, діагностики, лікування та реабілітації у зв`язку з хворобами, травмами, отруєннями і патологічними станами, а також у зв`язку з вагітністю та пологами.
Постановою Кабінету Міністрів України від 24 грудня 2019 року № 1086 затверджено Порядок використання коштів, передбачених у державному бюджеті на реалізацію програми державних гарантій медичного обслуговування населення», який визначає механізм використання коштів, передбачених у державному бюджеті за програмою «Реалізація програми державних гарантій медичного обслуговування населення» (далі - бюджетні кошти).
Відповідно до п. 3 Порядку, розпорядником бюджетних коштів та відповідальним виконавцем бюджетної програми є НСЗУ.
Відповідно до ч. 5 п. 14 Положення НСЗУ з метою організації своєї діяльності забезпечує в установленому порядку самопредставництво НСЗУ в судах та інших органах через осіб, уповноважених діяти від її імені, у тому числі через посадових осіб юридичної служби НСЗУ, а також забезпечує представництво інтересів НСЗУ в судах України та інших органах через представників.
Згідно зі ст. 28 Закону України «Про центральні органи виконавчої влади» міністерства, інші центральні органи виконавчої влади та їх територіальні органи звертаються до суду, якщо це необхідно для здійснення їхніх повноважень у спосіб, що передбачений Конституцією та законами України.
Згідно з ч. 4 ст. 20 Бюджетного кодексу України відповідальний виконавець бюджетних програм у процесі їх виконання забезпечує цільове та ефективне використання бюджетних коштів протягом усього строку реалізації відповідних бюджетних програм у межах визначених бюджетних призначень.
Згідно з п. 8, 10 ч. 5 Інструкції про статус відповідальних виконавців бюджетних програм та особливості їх участі у бюджетному процесі, затвердженої наказом Мінфіну від 14 грудня 2001 року № 574 відповідальний виконавець, зокрема, здійснює управління бюджетними коштами у межах встановлених йому бюджетних повноважень, забезпечуючи ефективне, результативне і цільове використання бюджетних коштів, організацію та координацію роботи розпорядників бюджетних коштів нижчого рівня та одержувачів у бюджетному процесі; головний розпорядник та відповідальний виконавець у встановленому порядку здійснюють контроль за дотриманням бюджетного законодавства на всіх стадіях бюджетного процесу з метою забезпечення ефективного та результативного управління бюджетними коштами.
Згідно з абз. 2 п. 2 Порядку обчислення розміру фактичних витрат закладу охорони здоров`я на стаціонарне лікування потерпілого від злочинного діяння та зарахування стягнених з винних осіб коштів до відповідного бюджету і їх використання, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 16 липня 1993 року № 545, визначення суми витрат на лікування потерпілого за один діжко-день провадиться виходячи з фактичної кількості ліжко-днів і загальної суми фактичних витрат за місяць (в якому проводилось лікування) на утримання лікувального закладу, за винятком витрат на капітальні вкладення, капітальний ремонт і придбання інвентарю та обладнання.
Приймаючи до уваги, що витрати закладу охорони здоров`я на лікування потерпілого здійснені внаслідок злочинних дій ОСОБА_1 , тому між діями останнього та цими витратами є прямий причинний-наслідковий зв`язок, що встановлено ухвалою суду, а тому обов`язок по відшкодуванню витрат необхідно покласти на відповідача.
Таким чином, ураховуючи вищевикладене, оцінивши наявні докази в їх сукупності, суд висновує, що в судовому засіданні встановлено причино-наслідковий зв`язок між діями ОСОБА_1 та підставами перебування потерпілого ОСОБА_2 в лікарні, підтверджено факт перебуванням потерпілого ОСОБА_2 у закладі охорони здоров`я на стаціонарному лікуванні та понесення державою, органом місцевого самоврядування витрат, пов`язаних зі стаціонарним лікуванням, їх розмір та склад, а тому обов`язок з відшкодування таких витрат, в силу ч. 1 ст. 1206 ЦК України слід покласти на відповідача. У зв`язку з викладеним, позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі.
При цьому, відповідачем не надано суду доказів відшкодування таких витрат ним, чи іншою особою, їх не співмірності та невірності обрахунку.
Крім того, вирішуючи питання про розподіл судових витрат, ураховуючи те, що позивач звільнений від сплати судового збору на підставі п. 6 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», суд вважає за необхідне стягнути з відповідача судовий збір на користь держави у розмірі 1 211,20 грн.
На підставі викладеного, керуючись ст. 2, 4, 81, 82, 141, 142, 259, 263-265, 268, 272, 273, 274, 276, 282 ЦПК України, суд,
позов керівника Новомосковської окружної прокуратури задовольнити повністю.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави в особі Національної служби здоров`я України кошти, витрачені на стаціонарне лікування потерпілого від злочину ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в сумі 5 244 (п`ять тисяч двісті сорок чотири) гривні 96 копійок, зарахувавши їх на користь Державного бюджету.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Губиниської об`єднаної територіальної громади в особі Губиниської селищної ради кошти, витрачені на стаціонарне лікування потерпілого від злочину ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в сумі 884 (вісімсот вісімдесят чотири) гривні 34 копійки, зарахувавши їх до місцевого бюджету Губиниської об`єднаної територіальної громади.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 1 211 (одну тисячу двісті одинадцять) гривень 20 копійок.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку до Дніпровського апеляційного суду. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому цим Кодексом.

Рішення у повному обсязі складене та підписане 13 грудня 2024 року.

Учасники справи:

прокурор керівник Новомосковської окружної прокуратури Данилов Дмитро Сергійович, код в ; місцезнаходження за адресою: Дніпропетровська область, м. Самар, вул. Гетьманська, буд. 5;

позивач-1 Національна служба здоров`я України, код в ; місцезнаходження за адресою: м. Київ, пр-т Степана Бандери, буд. 19;

позивач-2 Губиниська селищна рада, код в ; місцезнаходження за адресою: Дніпропетровська область, Самарівський район, смт Губиниха, вул. Шевченка, буд. 16;

відповідач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ; паспорт серії НОМЕР_3 , виданий 26 червня 2002 року Дніпровським РВ Дніпродзержинського МУ УМВС України в Дніпропетровській області; зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 ;

третя особа Комунальне підприємство «Новомосковська центральна регіональна лікарня інтенсивного лікування», місцезнаходження за адресою: Дніпропетровська область, м. Самар, вул. Гетьманська, буд. 238.

Суддя Д. О. Парфьонов