Справа № 758/5176/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"09" грудня 2024 р. Томашпільський районний суд Вінницької області

в складі: головуючого судді Скаковської І.В.,

за участю секретаря судового засідання Ремізової Т.А.,

розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи в смт. Томашпіль цивільну справу за позовною заявою представника позивача ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ФАКТОРИНГОВА КОМПАНІЯ «УКРГЛОБАЛ-ФІНАНС» - Руденка Костянтина Васильовича до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -

ВСТАНОВИВ:

У квітні 2024 року представник ТОВ «ФК» УКРГЛОБАЛ-ФІНАНС » - Руденко К.В. звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 , в якому просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором № 2761486 від 30. 12. 2021 року у розмірі 47995,25 грн. та понесені судові витрати по справі.

Позовні вимоги обґрунтувано тим, що 30.12.2021 року між ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» та ОСОБА_1 , укладено договір № 2761486 про надання коштів на умовах споживчого кредиту, за яким відповідачка отримала кошти у розмірі 10100 грн. 00 коп., строком на 360 днів, шляхом переказу на її платіжну картку № НОМЕР_1 , емітовану АТ «КБ «ПРИВАТБАНК», зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 1,99% від суми кредиту за кожен день користування.

Кредитний договір укладений в електронному вигляді за допомогою інформаційно-телекомунікаційної системи Первісного кредитора та підписаний відповідачкою електронним підписом з одноразовим ідентифікатором, відповідно до Закону України «Про електронну комерцію».

28.06.2023 року між ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» та ТОВ «ФК«УКРГЛОБАЛ-ФІНАНС», укладено договір про відступлення права вимоги № 28/06/23 від 28.06.2023 року, відповідно до умов якого право вимоги за договором № 2761486 про надання коштів на умовах споживчого кредиту від 30.12.2021 року перейшло до ТОВ «ФК«УКРГЛОБАЛ-ФІНАНС».

ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» свої зобов`язання за договором № 2761486 про наданнякоштів наумовах споживчого кредиту від 30.12.2021 року виконав у повному обсязі надавши ОСОБА_1 , кредитні кошти в розмірі 10100 грн. 00 коп. в строки визначені умовами Договору.

Однак ОСОБА_1 своїх зобов`язань за договором № 2761486 про надання коштів на умовах споживчогокредиту від 30.12.2021 року, належним чином не виконує внаслідок чого станом на 28.06.2023 року утворилась заборгованість за Кредитним договором, яка становить 47995,25 грн. з яких: 10100,00 грн. заборгованість за кредитом, 37895,25 грн. заборгованість за нарахованими процентами відповідно до п. 1.4 кредитного договору за ставкою 1,99% за кожен день користування кредитом за період з 30.12.2021 року по 28.06.2023 року (включно).

Враховуючи наведене, а також те, що на даний час відповідач продовжує ухилятись від виконання своїх зобов`язань і не погашає заборгованість, що є порушенням законних прав та інтересів позивача, він змушений з даною заявою звернутися до суду.

Ухвалою Томашпільського районного суду Вінницької області від 16 серпня 2024 року відкрито спрощене позовне провадження без виклику сторін. Відповідачу визначено право на подання відзиву на позовну заяву у п`ятнадцятиденний строк з дня вручення ухвали про відкриття провадження. Позивачу визначено право на подання відповіді на відзив протягом п`яти днів з дня отримання відзиву.

Станом на 09 грудня 2024 року відзив на позов від відповідача ОСОБА_1 до Томашпільського районного суду Вінницької області не надійшов, про відкриття та розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження по справі остання була належним чином повідомлена, заперечень на позов не подала.

Відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. Заперечення проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження від сторін у справі не надходили.

Згідно вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Розглянувши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позовна заява, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи по суті, суд приходить до наступного висновку з таких підстав.

Згідно ст. 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Статтею 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Згідно ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показання свідків.

У відповідності до положень ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Судом встановлено, 30.12.2021 року між ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» та ОСОБА_1 укладено кредитний договір № 2761486, відповідно до умов якого відповідач отримав кредит у розмірі 10100,00 грн., строком на 360 днів зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 1,99% від суми кредиту за кожен день користування (а.с. 72-84).

Згідно з п. 2.4 договору, кредит вважається наданим в день перерахування Товариством суми кредиту (загального розміру) за реквізитами, згідно з п. 2.1 договору (а.с. 74).

Згідно з п. 4.1 договору відповідач зобов`язаний повернути суму позики та сплату процентів за користування кредитом у повному обсязі в термін визначений Графіком платежів.(а.с.75).

Як вбачається з довідки про переказ коштів від 29.02.2024 року № 1-2902 на банківську картку відповідачки № НОМЕР_1 були перераховані грошові кошти у сумі 10100,00 грн.(а.с. 87).

Відповідно до договору відступлення прав вимоги № 28/06/23 від 28.06.2023 року ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» відступило ТОВ «ФК «УКРГЛОБАЛ-ФІГНАНС» право вимоги до ОСОБА_1 згідно з кредитним договором № 2761486, що підтверджується витягом з Реєстру боржників від 18.06.2023 року (а.с. 56-67, 89).

Як вбачається з наданого ТОВ «ФК «УКРГЛОБАЛ-ФІНАНС» розрахунку заборгованості за кредитним договором № 2761486 від 30.12.2021 року, станом на 28.06.2023 року у відповідача утворилась заборгованість за Кредитним договором, яка становить 47995,25 грн. з яких: 10100,00 грн. заборгованість за кредитом, 37895,25 грн. заборгованість за нарахованими процентами. (а.с.37- 48).

На даний час відповідач продовжує ухилятись від виконання своїх зобов`язань і не погашає заборгованість за договором, що є порушенням законних прав та інтересів позивача.

З`ясувавши дійсні обставини справи та перевіривши їх доказами, суд приходить до висновку, що позов слід задоволити з наступних підстав.

Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ст. 639 ЦК України якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі.

Закон України „Про електронну комерцію визначає організаційно-правові засади діяльності у сфері електронної комерції в Україні, встановлює порядок вчинення електронних правочинів із застосуванням інформаційно-телекомунікаційних систем та визначає права і обов,язки учасників відносин у сфері електронної комерції.

Згідно з ст. 3 вказаного Закону визначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.

Відповідно до ч. 7, 12 ст. 11 Закону України „Про електронну комерцію електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства.

Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі.

Згідно з ст. 12 вказаного Закону якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання відповідно до Закону України „Про електронний цифровий підпис є використання електронного підпису або електронного цифрового підпису за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису визначеним цим Законом одноразовим ідентифікатором; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Електронний підпис призначений для ідентифікації особи, яка підписує електронний документ.

Відповідно до ст. 11 Закону України „Про електронну комерцію норми вказаного Закону відповідно до Закону України „Про електронний цифровий підпис передбачають використання як електронного підпису або електронного цифрового підпису, так і електронного підпису визначеним цим Законом одноразовим ідентифікатором. Електронний цифровий підпис як вид електронного підпису накладається за допомогою особистого ключа та перевіряється за допомогою відкритого ключа і не може визнаватися недійсним лише через його електронну форму.

Відповідно до ст. 536 ЦК України, за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти; розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства.

У відповідності до ст. 1054 ч. 1 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Статтею 1048 ЦК України передбачено, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або за законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюється договором.

Відповідно до ч.1 ст.1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).

Згідно зі ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Статтею 611 ЦК України визначено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

В судовому засідані доведено, що між сторонами у справі виникли договірні зобов"язання, які випливають з кредитного договору, сторонами дотримано письмову форму укладення кредитного договору, що відповідає вимогам ст.ст. 639, 1054 ЦК України, оскільки передача грошей відбулася і сторонами кредитного договору було досягнуто згоди відносно всіх його істотних умов.

Виходячи з вищенаведеного, оцінивши допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок в їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженню наявних у справі доказів суд приходить до висновку, що з ОСОБА_1 , на користь ТОВ «ФК «УКРГЛОБАЛ-ФІНАНС» підлягає стягненню заборгованість по кредиту на загальну суму 47995,25 грн.

Крім того, відповідно до ст. 141 ЦПК України, необхідно стягнути з відповідача на користь позивача судовий збір у розмірі 2422,40 грн.

Щодо стягнення витрат на правничу допомогу суд виходить з наступного.

Частиною 4 ст. 137 ЦПК України передбачено, що розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:

1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);

3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

При визначенні суми відшкодування витрат на професійну правничу допомогу суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.

На підтвердження понесених витрат, представником позивача було надано такі докази: 1) копію договору про надання юридичних послуг від 03 липня 2023 року № 03/07/2023, укладеного між ТОВ «ФК «УКРГЛОБАЛ-ФІНАНС» та адвокатом Руденком К.В.; 2) копію акту приймання-передачі наданих послуг № 28 до договору про надання юридичних послуг від 08 січня 2024 року ; 3); Витяг з реєстру № 1 до акту приймання-передачі наданих послуг № 28 до договору про надання юридичних послуг від 08 січня 2024 року.

Розглянувши матеріали справи, суд приходить до висновку, що заявлений позивачем розмір витрат на правничу допомогу є співмірним з обсягом наданих послуг адвоката та має бути стягнено з відповідача на правничу допомогу у сумі 5000,00 грн.

Керуючись ст. ст. ст. 12, 77, 78, 81, 141, 263, 265, 280, 281, 430 ЦПК України України; ст. ст. 526, 530, 536, 610, 611, 628, 629, 638, 639, 1048, 1054, 1077, ЦК України, суд,

УХВАЛИВ:

Позовну заяву представника позивача ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ФАКТОРИНГОВА КОМПАНІЯ «УКРГЛОБАЛ-ФІНАНС»-Руденка Костянтина Васильовича до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 на користь ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ФАКТОРИНГОВА КОМПАНІЯ «УКРГЛОБАЛ ФІНАНС», , заборгованість за договором № 2761486 про надання споживчого кредиту від 30 грудня 2021 року станом на 28 червня 2023 року у розмірі 47995,25 грн, з яких: 10100,00 грн - заборгованість за кредитом, 37895,25 грн - заборгованість за процентами відповідно до п.1.4 Кредитного договору за ставкою 1,99% за кожен день користування кредитом за період з 30 грудня 2021 року по 28 червня 2023 року (включно).

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 на користь ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ФАКТОРИНГОВА КОМПАНІЯ «УКРГЛОБАЛ ФІНАНС», понесені та документально підтверджені судові витрати у розмірі 2422,40 грн судового збору та 5000 грн (п`ять тисяч гривень) витрат на правову допомогу.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення може бути оскаржене протягом 30 днів з дня його проголошення до Вінницького апеляційного суду.

Суддя: І. В. Скаковська

Повний текст рішення виготовлено 16 грудня 2024 року.