Виноградівський районний суд Закарпатської області
___________________________________________________________________________________________________ Справа № 299/7586/24
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05.12.2024 року м.Виноградів

Виноградівський районний суд Закарпатської області в складі: головуючого - судді Левка Т.Ю., секретар судового засідання Роман К.С., розглянувши у відкритому підготовчому засіданні в залі суду м. Виноградів цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на земельну ділянку,

В С Т А Н О В И В :

Позивач ОСОБА_1 звернулася до Виноградівського районного суду Закарпатської області із позовом до ОСОБА_2 про визнання права власності на земельну ділянку площею 0,25 га з цільовим призначенням для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), кадастровий номер :07:002:0112, розташовану за адресою: АДРЕСА_1 .

Позовні вимоги мотивовано тим, що дана земельна ділянка виділена Фанчиківською сільською радою в 1995 році відповідачу ОСОБА_2 в довічне володіння для будівництва та обслуговування житлового будинку АДРЕСА_1 . Позивач, як власник побудованого на цій землі будинку, не має правових підстав переоформити на своє ім`я цю земельну ділянку в адміністративному порядку.

Позивач будучи належним чином повідомленою про день, час та місце розгляду справи в підготовче засідання не з`явилася, однак подала до суду заяву про підтримання позовних вимог та розгляд справи у її відсутність.

Відповідач та його представник ОСОБА_3 будучи належним чином повідомленими про день, час та місце розгляду справи в підготовче засідання не з`явилися, однак представник відповідача подав до суду зачву про визнання позовних вимог та розгляд справи у відсутність сторони відповідача.

Вивчивши матеріали справи у їх сукупності та взаємозв"язку, суд вважає за можливе у підготовчому засіданні ухвалити рішення про задоволення позовних вимог з огляду на наступне.

Рішенням Виноградівського районного суду від 28.03.2023 року по справі №299/1298/23 позов ОСОБА_1 про визнання права власності на житловий будинок АДРЕСА_1 задоволено повністю.

Судом по даній справі встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини.

Позивач та відповідач перебували в шлюбі з 10.04.1984 року по 01.12.2010 року, що підтверджується рішенням Виноградівського районного суду від 29.06.2010року по справі №2-/44/10, та свідоцтвом про розірвання шлюбу виданого 01.12.2010 року серії НОМЕР_1 Відділом реєстрації актів цивільного стану Виноградівського районного управління юстиції Закарпатської області, актовий запис 156, а також дані обставини підтверджуються Витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію шлюбу щодо підтвердження дошлюбного прізвища № 3 від 03.02.2023 року.

Рішенням суду про розірвання шлюбу та сплату аліментів на утримання дітей встановлено, що сторони три роки проживають окремо, відповідач виїхав за кордон на заробітки, знайшов собі іншу жінку.

Всі майнові спори щодо спільно набутого майна під час шлюбу сторони вирішили в добровільному порядку, зокрема, вирішили питання про забудову виділеного на ім "я відповідача земельної ділянки за адресою: АДРЕСА_1 , згідно Будівельного паспорту на забудову земельної ділянки індивідуального забудовника складеного 23.06.1995 року районним архітектором виконкому Виноградівської районної ради народних депутатів Закарпатської області.

Згідно Договору про передачу права на будівництво жилого будинку на правах особистої власності від 01.04.2010 року, укладеного відповідачем та позивачем, відповідач передав на безоплатній основі позивачу, отримане ним в шлюбі з позивачем, право на індивідуальне житлове будівництво, згідно рішення Фанчиківської сільради від 24.05.1995 року про виділення в довічне володіння земельної ділянки розміром 0,25 га для будівництва житлового будинку в АДРЕСА_1 , у відповідності до Дозволу на право виконання будівельних робіт, виданого районним архітектором.

Згідно п. З Договору, збудований позивачем житловий будинок в в АДРЕСА_1 , є об`єктом особистої власності позивача.

Згідно п.4 Договору, відповідач відмовляється від всіх претензій до позивача щодо земельної ділянки та збудованого на ній по цьому договору житлового будинку в в АДРЕСА_1 .

Згідно п.5. Договору, відповідач зобов`язується подавати всі необхідні заяви та документи для прийняття оіситлового будинку в експлуатацію та його реєстрацію у Виноградівському БТІ.

Позивачем збудовано житловий будинок з надвірними побудовами та спорудами за адресою: АДРЕСА_1 , в 2021 році, загальною площею 223,9 кв.м., житловою площею 63,5 кв.м., що підтверджується Технічним паспортом виданого 06.02.2023 року сертифікованим інженером ОСОБА_4 .

Згідно інформаційної довідки від 06.02.2023 року, житловий будинок з господарськими будівлями в АДРЕСА_1 завершений будівництвом та його інвентаризаційна вартість станом на 2023 рік становить 312 434 грн.

На момент звернення до суду, відповідач, згідно довідки Старости Фанчиківського старостинського округу від 31.012023 року №10-20/95, ОСОБА_2 зареєстрований в АДРЕСА_2 , тобто по адресу де проживає позивач.

Згідно довідки Старости Фанчиківського старостинського округу від 31.012023 року №10-20/94, за даними запису в погосподарській книзі №5 домогосподарство в АДРЕСА_1 , рахується за ОСОБА_2 . Житловому будинку присвоєно та закріплено адресний номер: АДРЕСА_1 .

В той же час, відповідач, ОСОБА_2 , постійно проживає з новою сім єю в російській федерації, і з причин військового вторгнення росії в Україну, не може прибути для подання особистого нотаріально посвідченого зверненим (заяви-згоди) до відповідних уповноважених органів у сфері архітектури, будівництва та контролю з метою реалізації права власності позивача на об`єкт нерухомості, що передбачено, зокрема, п.2.1. та п.2.4. розділу II Порядку видачі будівельного паспорта забудови земельної ділянки.

Відповідач, в зв "язку з ситуацією війною на Україні, не приїде, але підтверджує своє волевиявлення про передачу позивачу права на будівництво жилого будинку на правах особистої власності.

Така правова поведінка відповідача та позивача є добросовісною, а їх волевиявлення є вільним і усвідомленим і відповідає їх внутрішній волі та відповідає їх інтересам.

Отже, предметом цього позову є земельна ділянка площею 0,25 га з призначенням для будівництва та обслуговування житлового будинку господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), кадастровий номер :07:002:0112, розташована за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується Витягом з державного земельного кадастру про земельну ділянку НВ- 023 від 29.06.2023 року.

Оскільки дана земельна ділянка виділена Фанчиківською сільською радою в 1995 році відповідачу, ОСОБА_2 , в довічне володіння для будівництва та обслуговування житлового будинку АДРЕСА_1 , то позивач, як власник побудованого на цій землі будинку, не має правових підстав переоформити на своє ім`я цю земельну ділянку в адміністративному порядку.

В той же час, згідно п. 4 Договору про передачу права на будівництво жилого будинку на правах особистої власності від 01.04.2010 року, укладеного між позивачем та відповідачем, відповідач відмовився від всіх претензій до позивача щодо земельної ділянки та збудованого на ній по цьому договору житлового будинку в АДРЕСА_1 .

Суд приходить до висновк, що позивач має право набути у свою власність дану земельну ділянку виходячи з наступного.

Позивач правомірно володіє і користується земельною ділянкою, як власник розташованого на ній будинку.

Відповідно до принципу цілісності об`єкта нерухомості із земельною ділянкою, на якій цей об`єкт розташований (слідування юридичної долі земельної ділянки долі нерухомості, що на ній розташована), закріплений у положеннях статті 120 ЗК України та статті 377 ЦК України, до позивача переходить право власності на земельну ділянку, на якій розміщений будинок, без зміни її цільового призначення. Розмір та кадастровий номер земельної ділянки, право на яку переходить у зв`язку з набуттям права власності на житловий будинок, будівлю або споруду, є істотними умовами переходу до позивача права власності на земельну ділянку.

Передача Відповідачем на безоплатній основі права на будівництво жилого будинку на правах особистої власності Позивачу по Договору від 01.04.2010 року, є по суті договором переходу права володіння на земельну ділянку до Позивача.

Така правова поведінка Відповідача та Позивача є добросовісною, а їх волевиявлення є вільним і усвідомленим і відповідає їх внутрішній волі та відповідає їх інтересам.

Згідно Витягу №НВ-024 із технічної документації з нормативної грошової оцінки земельних ділянок, нормативна грошова оцінка земельної ділянки, кадастровий номер :07:002:0112, складає - 222180,75 грн.

В ст. 328 ЦК закріплюється презумпція правомірності набуття права власності на певне майно. Право власності на конкретне майно вважається набутим правомірно, якщо інше не буде встановлено в судовому порядку, або незаконність права власності не випливатиме із закону.

Завданнями цивільного судочинства визначено, зокрема, справедливий розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Згідно із частиною другою статті 2 ЦПК, якої суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі.

У статті 11 ЦПК вказано, що цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є: 1) договори та інші правочини; 2) створення літературних, художніх творів, винаходів та інших результатів інтелектуальної, творчої діяльності; 3) завдання майнової (матеріальної) та моральної шкоди іншій особі; 4) інші юридичні факти. У випадках, встановлених актами цивільного законодавства, цивільні права та обов`язки можуть виникати з рішення суду. У випадках, встановлених актами цивільного законодавства або договором, підставою виникнення цивільних прав та обов`язків може бути настання або ненастання певної події.

У загальних положеннях про зобов`язання передбачено, що зобов`язанням є гіравовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості (стаття 509 ЦК України).

Відповідно до пунктів 21, 24 рішення від 01 червня 2006 року у справі "Федоренко проти України" (N 25921/02) ЄСПЛ вказав, що право власності може бути "існуючим майном" або "виправданими очікуваннями" щодо отримання можливості ефективного використання права власності чи "законними сподіваннями" отримання права власності. Аналогічна правова позиція сформульована ЄСПЛ і в справі "Стреч проти Сполучного Королівства", заява N 44277/98).

В іншій справі "Н.К.М. проти Угорщини" (NKM v. Hungary, скарга N 66529/11) у рішенні від 14 травня 2013 року ЄСПЛ зазначив, що "правомірні очікування" підлягають захисту як власне майно і майнові права.

Вказане свідчить про те, що громадяни мають бути впевненими у своїх законних очікуваннях, а також у тому, що набуте ними на законних підставах право, його зміст та обсяг буде ними реалізовано.

Реєстрація права власності на нерухоме майно є лише офіційним визнанням права власності з боку держави (постанова Великої Палати Верховного Суду від 12 березня 2019 року у справі N 911/3594/17).

Також у постановах Великої Палати Верховного Суду від 23 червня 2020 року у справі N 680/214/16 та від 07 квітня 2020 року у справі N 916/2791/13 зроблено висновок про те, що державна реєстрація права власності на нерухоме майно є одним з юридичних фактів у юридичному складі, необхідному для підтвердження права власності, а самостійного значення для виникнення права власності немає. Така реєстрація визначає лише момент, з якого держава визнає та підтверджує право власності за наявності інших юридичних фактів, передбачених законом як необхідних для виникнення такого права.

Велика Палата Верховного Суду неодноразово звертала увагу, іцо застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить як від змісту права чи інтересу, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення, невизнання або оспорення. Таке право чи інтерес мають бути захищені судом у спосіб, який є ефективним, тобто таким, що відповідає змісту відповідного права чи інтересу, характеру його порушення, невизнання або оспорення та спричиненим цими діяннями наслідкам.

Такий правовий висновок викладено в постановах Великої Палати Верховного Суду від 05 червня 2018 року у справі N 338/180/17, від 11 вересня 2018 року у справі N 905/1926/16, від 30 січня 2019 року у справі N 569/17272/15-ц, від 02 липня 2019 року у справі N 48/340, від 19 травня 2020 року у справі N 916/1608/18.

Визнання права як універсальний спосіб захисту абсолютних та виключних прав і охоронюваних законом інтересів передбачене у статті 16 ЦК України.

Таким чином, вказаний договір про передачу права на будівництво жилого будинку на правах особистої власності укладено його сторонами з певною економічною метою, якої вони мали досягти внаслідок його виконання, дотримуючись принципу добросовісності, розумності і справедливості, визначеного у статтях 3, 509 ЦК України. І такою метою було отримання Позивачем у власність об`єкта нерухомості (пункти 1.1, 1.2 договору, а сторони договору повинні були діяти у відповідності до цієї мети.

Позивач виконав умови договору, але з незалежних від нього причин Позивач не може оформити право власності на земельну ділянку, якою як власник володів його правопопередник.

Позивач відновив межі земельної ділянки і привів цей об`єкт цивільних прав у відповідність до сьогоднішніх вимог законодавства, результатом чого стало присвоєння їй кадастрового номеру.

Тобто за вказаним Договором Позивач має право вимагати визнання за ним абсолютного права (власності).

В даний час позивач володіє житловим будинком та земельною ділянкою, на якій розташований будинок, як єдиним цілим та має обґрунтовані та законні підстави на визнання права власності на земелтну ділянку.

Таким чином, враховуючи встановлені судом факти і відповідні їм правовідносини, а також оцінюючи надані докази, суд вважає, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню повністю.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст.10, 12, 13, 18, 81,200, 206, 223, 259, 263-265 ЦПК України ст.ст. 5, 16, 328 ЦК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Позовні вимоги ОСОБА_1 задоволити.

Визнати за ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , право власності на земельну ділянку площею 0,25 га з цільовим призначенням для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), кадастровий номер :07:002:0112, розташовану за адресою: АДРЕСА_1 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до Закарпатського апеляційного суду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складене 13.12.2024.

ГоловуючийТ. Ю. Левко