МАКАРІВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"02" грудня 2024 р. Справа № 370/3299/24

Провадження № 2/370/1329/24

Суддя Макарівського районного суду Київської області Сініцина О. С., розглянувши заяву представника, адвоката Яценка Данила Сергійовича, подану в інтересах ОСОБА_1 про забезпечення позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , Макарівської селищної ради Бучанського району Київської області про визнання незаконним та скасування рішення сільської ради,

у с т а н о в и л а:

У провадження Макарівського районного суду Київської області перебуває зазначена цивільна справа.

Представник позивача, адвокат Яценко Д. С. разом з позовною заявою подав заяву про забезпечення позову, в якій просить суд вжити заходи забезпечення позову шляхом заборони відповідачу ОСОБА_2 та іншим особам, проводити будь які будівельні роботи на земельній ділянці площею 0,0650 га, кадастровий номер :03:009:0041 для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), що розташована за адресою: АДРЕСА_1 .

Свої вимоги мотивує тим, що 08 листопада 2017 року за договором купівлі-продажу позивач набув у власність земельну ділянку з кадастровим номером :03:009:0039, площею 0,08 га, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 .

З метою реалізації права на безкоштовну приватизацію земельної ділянки із земель комунальної власності та забезпечення вільного доступу/заїзду до своєї земельної ділянки, позивач звернувся до Колонщинської сільської ради з заявою про надання дозволу на розробку проекту відведення спірної земельної ділянки кадастровий номер :03:009:0041, проте Колонщинська сільська рада Макарівського району рішенням від 22 серпня 2018 року позивачу відмовила у виділенні її у приватну власність.

Водночас, позивачу згодом стало відомо, що спірну земельну ділянку надано у власність відповідачу ОСОБА_2 .

Необхідність забезпечення позову пов`язана із тим, що відповідач та інші особи неодноразово приїздили до місця розташування земельної ділянки та повідомляли про намір почати на ній будівельні роботи.

У зв`язку з незастосуванням заходів забезпечення позову, на думку позивача, може утруднити та зробити неможливим виконання рішення суду у разі задоволення його позовних вимог про визнання незаконним та скасування рішення сільської ради.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що у задоволенні заяви позивача про забезпечення позову необхідно відмовити, з огляду на таке.

Відповідно до приписів частин першої, другої статті 149 Цивільного процесуального кодексу України, суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

За статтею 149 Цивільного процесуального кодексу України суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову.

За змістом статті 151 Цивільного процесуального кодексу України заява про забезпечення позову повинна містить, зокрема, обґрунтування необхідності забезпечення позову.

Відповідно до частини першої статті 150 Цивільного процесуального кодексу України, види забезпечення позову, зокрема накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб та забороною вчиняти певні дії.

Згідно із роз`ясненнями, наведеними в пункті 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.2006 № 9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи після відкриття провадження у ній, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Відповідно до пункту 4 зазначеної постанови, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Зокрема, заява про забезпечення позову повинна містити причини, у зв`язку з якими потрібно забезпечити позов; вид забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності, а також інші відомості, потрібні для забезпечення позову.

Тобто, законом передбачено, що забезпечення позову можливе лише в разі достатньо обґрунтованого припущення про те, що невжиття заходів забезпечення може у майбутньому утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду у разі задоволення позову.

При цьому варто врахувати, що підтвердити за допомогою реально існуючих доказів подію, яка ймовірно настане або може настати в майбутньому, фактично неможливо, а тому наявність чи відсутність підстав для забезпечення позову оцінюються судом в залежності від кожного конкретного випадку, з урахуванням фактичних обставин справи і змісту позовних вимог.

Метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій з боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

Забезпечення позову є обмеженням суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних із ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника).

Заборона вчиняти певні дії застосовується, якщо потрібно обмежити право відповідача чи будь-якої іншої особи вчиняти певні фактичні чи юридичні дії.

Отже, суд при з`ясуванні підстав для забезпечення позову повинен об`єктивно оцінювати можливість настання несприятливих наслідків, пов`язаних з виконанням судового рішення.

Забезпечення позову є тимчасовим обмеженням і його значення полягає в тому, що ним захищаються законні інтереси позивача на той випадок, коли відповідач буде діяти недобросовісно або коли невжиття заходів забезпечення позову може потягти за собою неможливість виконання судового рішення. Крім цього, інститут забезпечення позову захищає в рівній мірі інтереси як позивача, так і відповідача.

При обранні заходів забезпечення позову слід також враховувати необхідність збереження балансу прав та законних інтересів усіх учасників спірних правовідносин та інших осіб.

Забезпечення позову повинно застосовуватися із врахуванням принципу рівноправності сторін у спорі і не повинно призводити до невиправданого обмеження майнових прав відповідача, так як справа по суті ще не вирішена та факт порушення законних прав заявника не встановлений.

Отже, суд дійшов висновку, що позивачем не доведено, що існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду у разі задоволення його позову.

Самі лише твердження заявника про потенційну можливість забудови зазначеної земельної ділянки без долучення відповідних доказів та обґрунтувань, не є достатньою підставою для задоволення заяви про забезпечення позову.

Ураховуючи викладене та керуючись статтями 149-154, 157, 260, 261, 353-355 Цивільного процесуального кодексу України, суд

п о с т а н о в и в:

Відмовити у задоволенні заяви адвоката Яценка Данила Сергійовича, подану в інтересах ОСОБА_1 про забезпечення позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , Макарівської селищної ради Бучанського району Київської області про визнання незаконним та скасування рішення сільської ради.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги на ухвалу суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя О. С. Сініцина