Справа № 128/236/20
16 грудня 2024 р. м. Вінниця
Вінницький районний суд Вінницької області
головуючого судді Бондаренко О.І.
при секретарі Літневській А.Р.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Вінниці заяву представника позивача ОСОБА_1 адвоката Куцого Ростислава Андрійовича про ухвалення додаткового рішення про відшкодування судових витрат на професійну правничу допомогу по справі № 128/236/20 в частині позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , Моторного транспортного страхового бюро України про стягнення матеріальної та моральної шкоди,-
В провадженні Вінницького районного суду Вінницької області перебувала вище вказана цивільна справа.
Рішенням Вінницького районного суду Вінницької області від 26 листопада 2024 року вирішено: позов ОСОБА_1 задоволити; стягнути з Моторного транспортного страхового бюро України на користь ОСОБА_1 матеріальну шкоду в розмірі 160 000 грн 00 коп. за пошкоджений автомобіль "Хонда Акорд", д.н. НОМЕР_1 ; стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 матеріальну шкоду в розмірі 240 031грн 00 коп. за пошкоджений автомобіль "Хонда Акорд", д.н. НОМЕР_1 ; стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 моральну шкоду в розмірі 5000 грн 00 коп.

При постановленні судового рішення не було вирішено питання щодо розподілу судових витрат, в частині витрат на правову допомогу.

Відтак, адвокатом Куцим Р.А. при уточненні позовних вимог 21.03.2024 року було повідомлено, що у разі задоволення позову позивач ОСОБА_1 має намір стягнути з відповідачів витрати на правничу допомогу, докази про що будуть надані відповідно до положень чинного законодавства.

02.12.2024 до провадження Вінницького районного суду Вінницької області надійшла вищевказана заява від представника позивача адвоката Куцого Р.А. за допомогою системи «Електронний суд».

До судового засідання від представника позивача ОСОБА_1 адвоката Куцого Р.А. надійшла заява про проведення засідання без його участі, просить винести рішення про стягнення витрат на правову допомогу та одночасно просить вирішити питання про повернення судового збору ОСОБА_1 як надмірно сплаченому в межах кримінального провадження за № 128/2604/17.

Решта учасників повідомлені судом належним чином.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

За вказаних обставин суд вважає можливим розглянути справу за відсутності учасників справи та без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Згідно з ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Дослідивши зібрані по справі докази, з`ясувавши дійсні обставини справи, суд приходить до висновку, що заява підлягає до задоволення з наступних підстав та мотивів.

Відповідно до ч. ч. 3,4 ст. 270 ЦПК України суд ухвалює додаткове рішення після розгляду питання в судовому засіданні з повідомленням сторін. Їх присутність не є обов`язковою.

Відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать зокрема витрати на професійну правничу допомогу (п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України).

Відповідно до статті 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, у разі задоволення позову покладаються на відповідача. Розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву (ч.8 ст. 141 ЦПК України).

Згідно з частинами першою - четвертою статті 137 ЦПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.

Ті самі критерії застосовує ЄСПЛ, присуджуючи судові витрат на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Зокрема, у рішеннях від 12 жовтня 2006 року у справі «Двойних проти України» (пункт 80), від 10 грудня 2009 року у справі «Гімайдуліна і інших проти України» (пункти 34-36), від 23 січня 2014 року у справі «East/West Alliance Limited» проти України», від 26 лютого 2015 року у справі «Баришевський проти України» (пункт 95) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим.

У рішенні ЄСПЛ від 28 листопада 2002 року у справі «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Як вбачається з акту здачі приймання робіт № 07-22-М147 від 04.08.2022 року ОСОБА_1 була здійснена виплата робіт експерту з оцінки вартості пошкодженого автомобіля по договору № 07-07-22/01 від 07.07.2022 року в розмірі 6 400,00 грн.

На підтвердження понесених витрат на правову допомогу, ОСОБА_1 надано угоду з адвокатом від 01.08.2017 року, акт про надані послуги на професійну правничу допомогу адвокат від 29.11.2024 року та квитанцію про оплату його послуг від 30.11.2024 року за № 11 в розмірі 35 124,00 грн.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.

Проаналізувавши вищевказані норми, враховуючи, що позовні вимоги були задоволені у повному обсязі та виходячи із доведеності співмірності та розумності розміру понесених судових витрат ОСОБА_1 , суд вважає за необхідне судові витрати стягнути з відповідачів відповідно до розміру визначеним позивачем у заяві про ухвалення додаткового рішення від 02.12.2024 року.

Щодо клопотання сторони ОСОБА_1 про повернення судового збору в межах кримінального провадження за № 128/2604/17, суд зазначає наступне.

Вироком Вінницького районного суду Вінницької області від 12.06.2019 року ухвалено: визнати винним ОСОБА_2 у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст. 286 КК України та призначити йому покарання у виді п`яти років позбавлення волі, із позбавленням права керувати транспортними засобами строком на три роки; на підставі пункту «д» статті 1 Закону України «Про амністію у 2016 році» засудженого ОСОБА_2 звільнити від відбування призначеного за даним вироком основного покарання у виді позбавлення волі строком на п`ять років та додаткового покарання у виді позбавлення права керувати транспортними засобами строком на три роки. В задоволені позовів ОСОБА_3 та ОСОБА_1 вирішено відмовити.

Ухвалою Вінницького апеляційного суду від 23.12.2019 року вирок від 12.06.2019 року скасовано в частині вирішення цивільних позовів, в іншій частині вирок залишено без змін.

Відтак, згідно ухвали Вінницького районного суду Вінницької області від 12.01.2018 року, постановлено цивільний позови ОСОБА_1 , яка подана його представником за договором про надання правової допомоги ОСОБА_4 до ОСОБА_5 , Моторного транспортного страхового бюро України про відшкодування шкоди, - залишити без руху.

29.01.2018 року адвокатом Куцим Р.А. на адресу суду було надано оригінал квитанції про сплату судового збору ОСОБА_1 в сумі 5 400,00 грн на виконання вимог ухвали суду.

Ухвалою Вінницького апеляційного суду від 23.12.2019 року вирок Вінницького районного суду Вінницької області від 12.06.2019 року щодо ОСОБА_2 змінено скасовано його в частині вирішення цивільних позовів ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_1 , ОСОБА_3 та в цій частині призначено новий судовий розгляд у суду першої інстанції в порядку цивільного судочинства.

Після автоматичного розподілу справ вказані цивільні позови передані судді Вінницького районного суду Вінницької області ОСОБА_9 для розгляду.

Питання про повернення судового збору не вирішено.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 7 Закону України "Про судовий збір" сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду у випадках повернення заяви або скарги.

Суд, звертає увагу, що згідно нормативних положень п. 6 ч. 1 ст. 5 ЗУ «Про судовий збір» - позивачі - у справах про відшкодування матеріальних збитків, завданих внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Вина особи ОСОБА_2 встановлена за вироком суду, який набув законної сили, відтак правових підстав для стягнення судового збору з ОСОБА_1 у суду не було.

Врахувавши те, що законом передбачено пряма імперативна норму про звільнення від сплати судового збору у спорах позивачів про відшкодування матеріальних збитків, завданих внаслідок вчинення кримінального правопорушення, суд вважає за необхідне повернути судовий збір ОСОБА_1 сплачений нею відповідно до квитанції № 0.0.951619205.1 від 29.01.2018 року.

Керуючись ст. ст. 4, 127,141, 247, 270 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Заяву представника позивача ОСОБА_1 адвоката Куцого Ростислава Андрійовича про ухвалення додаткового рішення про відшкодування судових витрат на професійну правничу допомогу по справі № 128/236/20 задоволити.

Стягнути з Моторного транспортного страхового бюро України на користь ОСОБА_1 витрати за проведення експертного дослідження в розмірі 3840 грн.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 витрати за проведення експертного дослідження в розмірі 2560 грн.

Стягнути з Моторного транспортного страхового бюро України на користь ОСОБА_1 витрати на правничу допомогу в розмірі 21074,4 грн.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 витрати на правничу допомогу в розмірі 14050 грн.

Управлінню Державної казначейської служби України у Вінницькому районі повернути ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , сплачений ним судовий збір, в розмірі 5 400 грн 00 коп, відповідно до квитанції № 0.0.951619205.1 від 29.01.2018 року.

Додаткове рішення може бути оскаржене до Вінницького апеляційного суду через Вінницький районний суд Вінницької області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне додаткове рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного додаткового рішення суду.

Додаткове рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст судового рішення виготовлено 16.12.2024.

Суддя Оксана БОНДАРЕНКО