ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц-вп/817/4/24 Доповідач - Костів О.З.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 грудня 2024 р.м. Тернопіль

Тернопільський апеляційний суд в складі:

головуючого - Костів О.З.

суддів - Гірський Б. О., Храпак Н. М.,

розглянувши розпорядження голови Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області Вийванка Олега Михайловича про вирішення питання підсудності у справі за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

В С Т А Н О В И В:

Голова Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області звернувся із розпорядженням до Тернопільського апеляційного суду для вирішення питання підсудності у справі за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, відповідно до вимог ч.1 ст.26 ЦПК України.

Як вбачається із розпорядження, в провадженні Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області перебуває справа №607/26523/24, де стороною зазначено суддю Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області Братасюка Віктора Миколайовича.

Згідно ч.1 ст.26 ЦПК України підсудність справи, у якій однією зі сторін є суд або суддя суду, до підсудності якого віднесена ця справа за загальними правилами, визначається ухвалою суду вищої інстанції, постановленою без повідомлення сторін.

Відповідно до ч.6 ст.31 ЦПК України справа, у якій однією зі сторін є суд, до підсудності якого віднесена ця справа за загальними правилами, або суддя цього суду, не пізніше п`яти днів із дня надходження позовної заяви передається на підставі розпорядження голови суду до суду вищої інстанції для визначення підсудності.

Згідно з п.12 висновку №1 (2001) Консультативної ради європейських суддів для Комітету Міністрів Ради Європи про стандарти незалежності судових органів та незмінюваність суддів, незалежність судової влади означає повну неупередженість із боку суддів. При винесенні судових рішень відносно сторін у судовому розгляді, судді повинні бути безсторонніми, а саме: вільними від будь-яких зв`язків, прихильності чи упередження, що впливає або може сприйматися як таке, що впливає на здатність судді приймати незалежні рішення. В цьому випадку незалежність судової влади є втіленням загального принципу: «ніхто не може бути суддею у власній справі». Значення цього принципу виходить далеко за конкретні інтереси певної сторони в будь-якій суперечці.

Судова влада повинна користуватися довірою не тільки з боку сторін по конкретній справі, але й з боку суспільства в цілому. І суддя повинен не тільки бути реально вільним від будь-якого невідповідного упередження або впливу, але він або вона повинні бути вільними від цього й в очах розумного спостерігача. В іншому випадку довіра до незалежності судової влади буде підірвана.

Враховуючи те, що стороною в даній справі є суддя Тернопільського міськрайонного суду Братасюк В.М., колегія суддів вважає, що справу №607/26523/24 за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу слід передати на розгляд Збаразькому районному суду Тернопільської області.

Керуючись ч.1 ст.26, ч.6 ст.31 ЦПК України, апеляційний суд, -

У Х В А Л И В:

Справу №607/26523/24 за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу передати на розгляд Збаразькому районному суду Тернопільської області.

Ухвала набирає законної сили з моменту підписання і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий

Судді