Виноградівський районний суд Закарпатської області
___________________________________________________________________________________________________ Справа № 299/7073/24
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13.12.2024 року м.Виноградів

Виноградівський районний суд Закарпатської області в складі: головуючого - судді Надопта А.А. секретар судового засідання Стрижак О.М. розглянувши у відкритому підготовчому засіданні в залі суду м. Виноградів цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Виноградівської міської ради, третя особа державний нотаріус Виноградівської державної нотаріальної контори Боричок К.В. про визнання права власності на спадкове майно в порядку спадкування за законом,-

В С Т А Н О В И В :

Позивачка ОСОБА_1 в інтересах якої діє адвокат Антал Я.В., звернулася до Виноградівського районного суду Закарпатської області із позовною заявою до відповідача, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача: Виноградівська державна нотаріальна контора, про визнання права власності на земельну частку(пай) в порядку спадкування за законом.

Вимоги позову мотивовано тим, що позивачка є спадкоємцем по смерті своєї матері ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

На момент смерті, ОСОБА_2 була зареєстрована та проживала у АДРЕСА_1

Згідно положень ч.1 ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Покійній матері позивача на праві приватної власності належали земельні ділянки загальною площею 1,28 га на території Виноградівської міської ради: урочище «Банясове» - 1,18 га та урочище «Секерц» - 0,10 га.

Позивачка ОСОБА_1 народилася ІНФОРМАЦІЯ_2 в Республіці Казакстан, Актюбінська область, Хобдинського району в с. Н.Александрівка, що підтверджується в т.ч. свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_1 від 03.06.1972 р.

Однак позивачка втратила власне свідоцтво про народження. Повторний актовий запис про народження не має можливим отримати у органах Міністерства юстиції України у зв`язку із розірванням міжнародного договору про правову допомогу між Україною та Республікою Казакстан. Відтак необхідним є встановлення факту родинних відносин в рамках даної справи.

За прийняттям спадщини позивач звернулася до Виноградівської державної нотаріальної контори. Однак у зв`язку з відсутністю належних правовстановлюючих документів на спадкове нерухоме майно державним нотаріусом Боричок К.В. у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом їй було відмовлено. Така ситуація обумовлена тим, що по смерті спадкодавця віднайти документовані матеріали, які посвідчують належність їй майнових прав, не вдалося.

Таким чином, позивачка, якав порядку спадкування за законом успадкувала спадкове майно, яке згідно положень закону належить їй з часу відкриття спадщини, не може реалізувати своє право на оформлення спадщини, від чого залежить можливість здійснення нею повноважень власника, тобто, володіння, користування та розпорядження спадковим майном, вважає, що є всі правові підстави звернутися до суду із позовом про визнання за нею права власності на вищевказане спадкове майно.

Позивачка та її представник, адвокат Антал Я.В. в підготовче судове засідання не з`явилися, подали до суду заяву, в якій заявлені вимоги підтримали і просили такі задоволити.

Представник відповідача, Виноградівської міської ради, в судове засідання не з`явився, направив до суду, 11.11.2024 року заяву про розгляд справи у відсутності представника.

Третя особа державний нотаріус Виноградівської державної нотаріальної контори Боричок К.В. в судове засідання не з`явилася, причини неявки суд не повідомила.

Обстеживши матеріали справи та клопотання сторін, відповідно до ч.4 ст. 200 ЦПК України судом у підготовчому судовому засіданні ухвалюється рішення.

Вивчивши та дослідивши матеріали справи, повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до наступного висновку.

Розглядаючи вказану справу в межах заявлених вимог та наданих сторонами доказів, суд приходить до переконання, що дані конкретні правовідносини врегульовані ЦК України.

У судовому засіданні належними доказами достовірно встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_3 в м. Виноградів померла мати позивачки ОСОБА_2 , що підтверджується свідоцтвом про смерть, виданим від 25.11.2004 р. серії НОМЕР_2

Згідно довідки Виноградівської міської ради від 07.08.2024 р. на момент смерті, ОСОБА_2 була зареєстрована та проживала у АДРЕСА_1

Після смерті матері на майно, що їй належало відкрилася спадщина. Заповіт спадкодавець не залишала.

Позивачка ОСОБА_3 народилася ІНФОРМАЦІЯ_2 в Республіці Казакстан, Актюбінська область, Хобдинського району в с.Н.Александрівка, що підтверджується в т.ч. свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_1 від 03.06.1972 р.

Однак позивачка втратила власне свідоцтво про народження. Повторний актовий запис про народження не має можливим отримати у органах Міністерства юстиції України у зв`язку із розірванням міжнародного договору про правову допомогу між Україною та Республікою Казакстан. Відтак необхідним є встановлення факту родинних відносин в рамках даної справи.

Померлій ОСОБА_2 належали згідно державного акту на право приватної власності на землю IV-ЗК №004165 від 17.11.1997 р. земельні ділянки загальною площею 1,28 га на території Виноградівської міської ради: урочище «Банясове» - 1,18 га та урочище «Секерц» - 0,10 га.

Нормативна грошова оцінка даної земельної ділянки площею 1,28 га, згідно Витягу №НВ-024 із технічної документації з нормативної грошової оцінки земельних ділянок становить 56655,39 грн.

При зверненні до нотаріуса, нотаріусом було надано письмовий лист-відмову у вчиненні нотаріальної дії (видачі свідоцтва про право власності на спадщину за законом) від 15.08.2024 р. №321/01-16, згідно якої відмовлено у видачі свідоцтво про право на спадщину за законом після смерті ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_2 , у зв`язку із відсутністю правовстановлюючого документу щодо належності спадкового майна спадкодавцеві

Інші спадкоємці відсутні та до нотаріуса за прийняттям спадщини не зверталися.

В п.1 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 30.05.2008 року "Про судову практику у справах про спадкування роз`яснено, що відносини спадкування регулюються правилами ЦК, якщо спадщина відкрилася не раніше 1 січня 2004 року.

Відповідно до ст.1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини.

Згідно до ч.1 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

В п.3.1 Узагальнення проведеного ВССУ від 16.05.2013 року відмічено, що право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності (ст. 392 ЦК), а в п.3.3 що у випадках відсутності правовстановлюючих документів та відсутності реєстрації об`єкта нерухомості за спадкодавцем (на ім`я спадкодавця) суди в основному задовольняють вимоги спадкоємців про визнання права власності на нерухоме майно.

Отже, застосуванню підлягає ст. 392 ЦК, відповідно до якої позов про визнання права власності може бути пред`явлений, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати власником документа, який засвідчує його право власності.

Верховний Суд України в п. 23 Постанови Пленуму «Про судову практику у справах про спадкування» від 30 травня 2008 року за № 7 роз`яснив, що Свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду з правилами позовного провадження.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 1220 ЦК України, спадщина відкривається внаслідок смерті особи.

Крім того, відповідно до норм ч. 5 ст. 1268 ЦК незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини та згідно із ч. 3 ст. 1296 ЦК відсутність Свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину.

Відповідно до ч.1 ст.1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини.

Згідно ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Виходячи з вимог ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до ч.1 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Спадкоємець, який постійно проживав із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 Цивільного кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Згідно ст. 328 ЦК України право власності вважається набутим правомірно, якщо інше право не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Відповідну до ст.16 ЦК України визнання права є одним із способів захисту цивільних прав та інтересів, що підлягають захисту судом.

За правилами ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Згідно до правової позиції, викладеної у Листі Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, від 27.09.2012 року № 10-1387/0/4-12 "Про практику застосування судами при розгляді справ окремих норм законодавства про власність та спадкування", вбачається, що у відповідності до ст. 2 ЗУ від "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" 1 липня 2004 року N 1952-IV, державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обмежень - офіційне визнання і підтвердження державою фактів виникнення, переходу або припинення речових прав на нерухоме майно та їх обмежень, що супроводжується внесенням даних до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та їх обмежень.

Згідно п.1, ч.1, 2 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами. У судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Позивач - спадкоємець за законом, на даний час не може визнати право на спадщину на земельну ділянку із-за відсутності правовстановлюючих документів на спадкове майно, тому змушений звернутися до суду.

Належність спадкодавцю спадкового майна доведено належними та допустимими доказами.

За вказаних обставин позивачем на законних підставах набуто право власності на спадкове майно, тому позовні вимоги підлягають до задоволення в повному обсязі.

Враховуючи вищевикладене, на підставі ст.ст.16, 328, 392, 1216, 1220, 1216, 1222, 1223, 1268, 1269, 1270, 1296, 1297 Цивільного кодексу, керуючись ст.ст.2,4,19, 23, 27, 175-177, 315 ЦПК України,

У Х В А Л И В :

Позовні вимоги ОСОБА_1 задоволити.

Встановити факт, що ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 була матір`ю ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Визнати за ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_3 право власності в цілому на земельні ділянки загальною площею 1,28 га - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на території Виноградівської міської ради в урочищі «Банясове» - 1,18 га з кадастровим номером :07:012:0270 та багаторічні насадження в урочищі «Секерц» - 0,10 га, посвідчені копією державного акту на право приватної власності на землю IV-ЗК №004165 зареєстрований в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за №53 від 17.11.1997 р., в порядку спадкування за законом після смерті матері ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом 30 днів з дня його прийняття безпосередньо до Закарпатського апеляційного суду. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом 30 днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

ГоловуючийА. А. Надопта