УХВАЛА

21 листопада 2024 року

м. Київ

справа № 175/323/22

провадження № 61-12278ск24

Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду:

Сердюка В. В. (суддя-доповідач), Карпенко С. О., Фаловської І. М.,

розглянув касаційну скаргу та доповнену касаційну скаргу ОСОБА_1 , в інтересах якого діє ОСОБА_2 , на рішення Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 29 березня 2024 року, додаткове рішення Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 04 квітня 2024 року та постанову Дніпровського апеляційного суду від 06 серпня 2024 року у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , Товариства з обмеженою відповідальністю «Полімер-Груп», третя особа - приватний нотаріус Дніпровського районного нотаріального округу Верховецька Валерія Едуардівна, про визнання договорів удаваними, поділ майна подружжя та за зустрічним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про визнання права особистої приватної власності на майно,

ВСТАНОВИВ:

У лютому 2022 року ОСОБА_3 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_1 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , Товариства з обмеженою відповідальністю «Полімер-Груп», третя особа - приватний нотаріус Дніпровського районного нотаріального округу Верховецька В. Е., у якому просила:

- визнати удаваним договір дарування квартири

АДРЕСА_1 , укладений між ОСОБА_1 та ОСОБА_4 , посвідчений 16 березня 2021 року приватним нотаріусом Дніпровського районного нотаріального округу Верховецькою В. Е., зареєстрований у реєстрі за № 202;

- визнати удаваним договір дарування квартири

АДРЕСА_2 , укладений між ОСОБА_4 та ОСОБА_1 , посвідчений 30 березня 2021 року приватним нотаріусом Дніпровського районного нотаріального округу Верховецькою В. Е., зареєстрований у реєстрі за № 247;

- визнати укладеним між ОСОБА_1 та ОСОБА_4 договорів міни квартири АДРЕСА_1 та квартири АДРЕСА_2 ;

- визнати квартиру АДРЕСА_2 спільною сумісною власністю подружжя;

- поділити спільне сумісне майно подружжя та визнати за ОСОБА_3 право приватної власності на 1/2 частку квартири АДРЕСА_2 , загальною площею 67,9 кв. м, житловою площею 40,8 кв. м;

- визнати недійсним договір купівлі-продажу автомобіля марки «BMWX5», реєстраційний номер НОМЕР_1 , колір-чорний, 2012 року випуску, номер

VIN: НОМЕР_2 від 14 березня 2018 року № 1242/2018/857976;

- визнати автомобіль марки «BMWX5», реєстраційний номер НОМЕР_1 , колір-чорний, 2012 року випуску, номер VIN: НОМЕР_2 спільною сумісною власністю подружжя;

- поділити спільне сумісне майно подружжя та визнати за ОСОБА_3 право особистої приватної власності на автомобіль марки «MAZDA 3», реєстраційний номер НОМЕР_3 , колір-сірий, 2017 року випуску, номер VIN: НОМЕР_4 ;

- визнати за ОСОБА_1 право особистої приватної власності на автомобіль марки «BMWX5», реєстраційний номер НОМЕР_1 , колір-чорний, 2012 року випуску, номер VIN: НОМЕР_2 ;

- поділити спільне сумісне майно подружжя та стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 7 694,00 грн.

У березні 2023 року ОСОБА_1 звернувся до суду із зустрічним позовом

до ОСОБА_3 про визнання права особистої приватної власності на майно,

у якому просив визнати за ним право особистої приватної власності

на транспортний засіб «MAZDA 3», VIN: НОМЕР_4 , 2017 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_3 .

Рішенням Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області

від 29 березня 2024 року позов ОСОБА_3 задоволено частково.

Визнано удаваним договір дарування квартири

АДРЕСА_1 , укладений

між ОСОБА_1 та ОСОБА_4 , посвідчений 16 березня 2021 року приватним нотаріусом Дніпровського районного нотаріального округу Верховецькою В. Е., зареєстрований у реєстрі за № 202.

Визнано удаваним договір дарування квартири АДРЕСА_2 , укладений

між ОСОБА_4 та ОСОБА_1 , посвідчений 30 березня 2021 року приватним нотаріусом Дніпровського районного нотаріального округу Верховецькою В. Е., зареєстрований у реєстрі за № 247.

Визнано укладеним між ОСОБА_1 та ОСОБА_4 договір міни квартири

АДРЕСА_1 та квартири АДРЕСА_2 .

Визнано квартиру АДРЕСА_2 спільною сумісною власністю подружжя

ОСОБА_1 та ОСОБА_3 .

Визнано за ОСОБА_3 право приватної власності на 1/2 частку квартири

АДРЕСА_2 , загальною площею 67,9 кв. м, житловою площею

40,8 кв. м.

Визнано за ОСОБА_1 право приватної власності на 1/2 частку квартири АДРЕСА_2 , загальною площею 67,9 кв. м, житловою площею 40,8 кв. м.

Визнано за ОСОБА_3 право приватної власності на 1/2 частину автомобіля марки «MAZDA 3», номерний знак НОМЕР_3 , колір-сірий, 2017 року випуску, номер VIN: НОМЕР_4 .

Визнано за ОСОБА_1 право приватної власності на 1/2 частину автомобіля марки «MAZDA 3», номерний знак НОМЕР_3 , колір-сірий, 2017 року випуску, номер VIN: НОМЕР_4 .

Поділено спільне сумісне майно подружжя та стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 7 694,00 грн.

Відмовлено у задоволенні решти позовних вимог ОСОБА_3 .

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 понесені судові витрати,

які складаються зі сплаченого судового збору в розмірі 13 069,60 грн.

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про визнання права особистої приватної власності на майно відмовлено.

Судові витрати за зустрічною позовною заявою залишено за позивачем.

Додатковим рішенням Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 04 квітня 2024 року стягнуто солідарно з ОСОБА_1 та ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 судові витрати у справі, а саме витрати на професійну правову допомогу в розмірі 31 300,00 грн.

Постановою Дніпровського апеляційного суду від 06 серпня 2024 року рішення Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 29 березня 2024 року та додаткове рішення Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 04 квітня 2024 року залишено без змін.

04 вересня 2024 року ОСОБА_1 , в інтересах якого діє ОСОБА_2 , через підсистему «Електронний суд», подав до Верховного Суду касаційну скаргу

на рішення Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області

від 29 березня 2024 року, додаткове рішення Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 04 квітня 2024 року та постанову Дніпровського апеляційного суду від 06 серпня 2024 року у цій справі, яка зареєстрована

за вхідним № 28765/0/220-24 від 05 вересня 2024 року.

Також 05 вересня 2024 року ОСОБА_1 , в інтересах якого діє ОСОБА_2 , через підсистему «Електронний суд», подав до Верховного Суду доповнену касаційну скаргу в порядку статті 398 ЦПК України на рішення Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 29 березня 2024 року, додаткове рішення Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області

від 04 квітня 2024 року та постанову Дніпровського апеляційного суду

від 06 серпня 2024 року у цій справі, яка зареєстрована за вхідним

№ 28839/0/220-24 від 05 вересня 2024 року.

У касаційній скарзі та доповненнях до неї ОСОБА_1 , в інтересах якого діє ОСОБА_2 , посилаючись на неправильне застосування судами попередніх інстанцій норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати рішення Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 29 березня 2024 року, додаткове рішення Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 04 квітня 2024 року та постанову Дніпровського апеляційного суду від 06 серпня 2024 року і ухвалити нове рішення про відмову в задоволенні первісного позову та задовольнити зустрічний позов.

Ухвалою Верховного Суду від 25 вересня 2024 року касаційну скаргу

та доповнення до неї залишено без руху та запропоновано заявнику надати до суду докази надсилання копій касаційних скарг ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

ОСОБА_5 , ТОВ «Полімер-Груп», приватному нотаріусу Дніпровського районного нотаріального округу Верховецькій В. Е., з урахуванням пункту 1 частини четвертої статті 392 ЦПК України та частини сьомої статті 43 ЦПК України.

На виконання вимог ухвали суду про залишення касаційної скарги та доповнень

до неї без руху ОСОБА_1 , в інтересах якого діє ОСОБА_2 , надіслав

на адресу суду матеріали на усунення недоліків.

Таким чином, недоліки касаційної скарги ОСОБА_1 , в інтересах якого діє ОСОБА_2 , усунуто.

За частиною першою статті 394 ЦПК України, одержавши касаційну скаргу, оформлену відповідно до вимог статті 392 цього Кодексу, колегія суддів

у складі трьох суддів вирішує питання про відкриття касаційного провадження

(про відмову у відкритті касаційного провадження).

Підстави касаційного оскарження судових рішень визначені у частині другій статті 389 ЦПК України.

Частиною восьмою статті 394 ЦПК України передбачено, що в ухвалі

про відкриття касаційного провадження зазначаються підстава (підстави) відкриття касаційного провадження та строк для подання учасниками справи відзиву на касаційну скаргу. Якщо разом з касаційною скаргою подано заяви

чи клопотання, суд в ухвалі про відкриття касаційного провадження встановлює строк, протягом якого учасники справи мають подати свої заперечення щодо поданих заяв чи клопотань, якщо інше не передбачено цим Кодексом.

У касаційній скарзі ОСОБА_4 посилається на:

- пункт 1 частини другої статті 389 ЦПК України, зокрема зазначає, що суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновків щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладених у постановах Великої Палати Верховного Суду

від 23 січня 2019 року у справі № 522/14890/16-ц, постанові Верховного Суду України від 07 вересня 2016 року у справі № 6-1026цс16 та постановах Верховного Суду від 11 січня 2022 року у справі № 522/19663/17, від 06 жовтня 2022 року

у справі № 349/670/20, від 28 червня 2022 року у справі № 576/564/21,

від 01 лютого 2023 року у справі № 755/17313/17, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку;

- на пункт 4 частини другої статті 389 ЦПК України (судове рішення оскаржується

з підстав, передбачених частинами першою, третьою статті 411 цього Кодексу).

Отже, наведені в касаційній скарзі доводи містять підстави, передбачені частиною другою статті 389 ЦПК України, для відкриття касаційного провадження.

Крім того, заявником заявлено клопотання про зупинення виконання постанови Дніпровського апеляційного суду від 06 серпня 2024 року до закінчення

її перегляду в касаційному порядку.

Клопотання мотивоване тим, що заявник натепер проживає у спірній квартирі, яка є його єдиним житлом, а тому виконання постанови позбавить його можливості як особи з інвалідністю І групи та учасника бойових дій на належну реабілітацію, оскільки ухвалою Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 22 жовтня 2024 року скасовано заходи забезпечення позову, застосовані ухвалою Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області

від 02 лютого 2022 року шляхом заборони будь-яким особам вчиняти будь-які

дії з відчуження, оформлення, переоформлення та державної реєстрації, реєстраційні дії, пов`язані з реєстрацією та перереєстрацією речових прав

на нерухоме майно, заборону внесення будь-яких змін до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, вчинення відчуження в примусовому порядку

(в порядку виконавчого провадження, виконавчих написів та інших дій) щодо квартири АДРЕСА_2 , загальною площею 67,9 кв. м, житловою площею 40,8 кв. м.

На час подання клопотання існує можливість реєстрації та подальшого продажу ОСОБА_3 частки спірної квартири.

Відповідно до частини першої статті 436 ЦПК України суд касаційної інстанції

за заявою учасника справи або за своєю ініціативою може зупинити виконання оскаржуваного рішення суду або зупинити його дію (якщо рішення не передбачає примусового виконання) до закінчення його перегляду в касаційному порядку.

Верховний Суд виходить із того, що клопотання (заява) про зупинення виконання (дії) судових рішень має бути мотивованим, містити підстави для зупинення виконання судових рішень, підтверджені доказами.

З урахуванням предмета спору, змісту оскаржуваних судових рішень та наданих заявником доказів суд дійшов висновку про часткове задоволення клопотання заявника і зупинення виконання рішення Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 29 березня 2024 року та додаткового рішення Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 04 квітня

2024 року.

Оскільки постановою Дніпровського апеляційного суду від 06 серпня 2024 року рішення Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області

від 29 березня 2024 року та додаткове рішення Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 04 квітня 2024 року залишено без змін,

то в частині зупинення виконання постанови Дніпровського апеляційного суду

від 06 серпня 2024 року клопотання не підлягає задоволенню.

Відповідно до частини першої статті 402 ЦПК України у суді касаційної інстанції скарга розглядається за правилами розгляду справи судом першої інстанції

в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи з урахуванням статті 400 цього Кодексу.

У разі необхідності учасники справи можуть бути викликані для надання пояснень у справі.

Керуючись статтями 389, 390, 394, 395, 402, 406 ЦПК України, Верховний Суд

у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

Відкрити касаційне провадження у справі № 175/323/22 за касаційною скаргою

та доповненнях до неї ОСОБА_1 , в інтересах якого діє ОСОБА_2 , на рішення Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 29 березня 2024 року, додаткове рішення Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 04 квітня 2024 року та постанову Дніпровського апеляційного суду від 06 серпня 2024 року.

Клопотання ОСОБА_1 , в інтересах якого діє ОСОБА_2 , про зупинення виконання судових рішень задовольнити частково.

Зупинити виконання рішення Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 29 березня 2024 року та додаткового рішення Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 04 квітня

2024 року до закінчення їх перегляду в касаційному порядку.

В іншій частині клопотання відмовити.

Роз`яснити учасникам справи, які відповідно до частини шостої статті 14 ЦПК України зобов`язані зареєструвати електронний кабінет, але не зареєстрували його, що вони мають обов`язок зареєструвати свій електронний кабінет

та можливість ознайомитися із копією касаційної скарги та доданих документів, що подані у цій справі, виключно через Єдину судову інформаційно-телекомунікаційну систему або її окрему підсистему (модуль), що забезпечує обмін документами.

Іншим учасникам справи надіслати копію цієї ухвали.

Роз`яснити учасникам справи право подати відзив на касаційну скаргу, який

за формою і змістом має відповідати вимогам статті 395 ЦПК України, у строк, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення цієї ухвали.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: В. В. Сердюк

С. О. Карпенко

І. М. Фаловська