У Х В А Л А

Справа № 183/5389/24

№ 8/183/10/24

17 грудня 2024 року м.Самар

Новомосковський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді - Оладенко О.С.

за участю секретаря судового засідання Павлюк А.Г.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву позивачки ОСОБА_1 про перегляд рішення за нововиявленими обставинами у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,-

В С Т А Н О В И В:

08.11.2024 ОСОБА_1 звернулася до суду з заявою про перегляд за нововиявленими обставинами рішення Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 01.08.2024 року у вищезазначеній справі.

В обґрунтування своєї заяви зазначає, що рішення суду підлягає скасуванню у зв`язку з тим, що відповідач належним чином не був повідомлений про розгляд справи. Крім того, на момент ухвалення рішення відповідач зник безвісти під час виконання бойового завдання. Сповіщення про зникнення позивачка отримала 05.11.2024, тому просить поновити строк для подання заяви про перегляд рішення за нововиявленими обставинами.

Ухвалою суду від 11.11.2024 заяву залишено без руху. Недоліки заяви було усунено та ухвалою суду від 20.11.2024 відкрито провадження за нововиявленими обставинами, призначено заяву до розгляду.

Позивачка та її представник адвокат Медведовська Л.М. у судовому засіданні подану заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами підтримали та просили задовольнити, посилаючись на обставини, викладені у заяві.

Представник відповідача адвокат Лазуренко І.Ф. у судовому засіданні просила у задоволенні заяви відмовити. Вказала, що позивачка проживає з іншим чоловіком, з яким мають дитину. Відповідач ОСОБА_2 також перебував у фактичних шлюбних відносинах з іншою жінкою, яка проживала разом з ним та його батьками. Також з ними проживав протягом 1,5 роки син сторін ОСОБА_3 . Єдиною причиною звернення до суду із цією заявою є бажання отримувати виплати зниклого безвісти чи загиблого військовослужбовця.

Суд, заслухавши пояснення учасників справи, дослідивши матеріали цивільної справи №185/5389/24, заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами та додані до неї матеріали, приходить до наступного висновку.

Судом встановлено, що 28 травня 2024 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 у якому просила розірвати шлюб з відповідачем, зареєстрований 19 серпня 2016 року Новомосковським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис №195.

Ухвалою судді від 03.07.2024 відкрито провадження у справі, справу призначено до розгляду у порядку спрощеного позовного провадження без виклику (повідомлення) сторін. Встановлено відповідачу строк для подання відзиву.

Рішенням Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 01.08.2024 позов ОСОБА_1 задоволено повністю.

Вказане рішення не оскаржувалось та набрало законної сили 03.09.2024.

Відповідно до ч. 1 ст. 423 ЦПК України рішення, постанова або ухвала суду, якими закінчено розгляд справи, що набрали законної сили, можуть бути переглянуті за нововиявленими або виключними обставинами.

Оцінюючи питання щодо наявності або відсутності нововиявлених обставин у цій справі та наявність підстав для перегляду судового рішення, суд виходить з такого.

Пунктом першим частини другої статті 423 ЦПК України визначено, що підставами для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами є істотні для справи обставини, що не були встановлені судом та не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи. У поданій заяві як на правову підставу свої вимог заявниця посилалася саме на положення п.1 ч.2 ст.423 ЦПК України.

За змістом положень ч.ч. 4, 5 ст. 423 ЦПК України, не є підставою для перегляду рішення суду за нововиявленими обставинами: 1)переоцінка доказів, оцінених судом у процесі розгляду справи; 2)докази, які не оцінювалися судом, стосовно обставин, що були встановлені судом. При перегляді судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами суд не може виходити за межі тих вимог, які були предметом розгляду при ухваленні судового рішення, яке переглядається, розглядати інші вимоги або інші підстави позову.

Вирішуючи питання про наявність нововиявлених обставин, суд повинен розмежовувати нововиявлені обставини та нові обставини. Судам необхідно розрізняти нові докази та докази, якими підтверджуються нововиявлені обставини, оскільки нові докази не можуть бути підставою для перегляду судового рішення у зв`язку з нововиявленими обставинами.

Зазначена права позиція викладена у постанові Верховного Суду від 15 січня 2020 р. № 263/2998/19.

Пунктом 3 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про застосування цивільного процесуального законодавства при перегляді судових рішень у зв`язку з нововиявленими обставинами» від 30 березня 2012 року № 4 передбачено, що нововиявлені обставини - це юридичні факти, які мають істотне значення для розгляду справи та існували на час розгляду справи, але не були і не могли бути відомі заявнику, а також обставини, які виникли після набрання судовим рішенням законної сили та віднесені законом до нововиявлених обставин. Необхідними умовами нововиявлених обставин є те, що вони існували на час розгляду справи; ці обставини не могли бути відомі заявникові на час розгляду справи; вони входять до предмета доказування у справі та можуть вплинути на висновки суду про права та обов`язки осіб, які беруть участь у справі. Нововиявлені обставини мають підтверджуватися фактичними даними (доказами), що в установленому порядку спростовують факти, покладені в основу судового рішення. Суд має право скасувати судове рішення у зв`язку з нововиявленими обставинами лише за умови, що ці обставини можуть вплинути на юридичну оцінку обставин, здійснену судом у судовому рішенні, що переглядається.

Обґрунтовуючи підстави для скасування судового рішення за нововиявленими обставинами, позивачка посилається на неналежне повідомлення відповідача про розгляд справи. Вказані обставини спростовуються матеріалами справи (а.с.13), поштова кореспонденція направлялася на адресу зареєстрованого місця проживання відповідача; на адресу суду повернулося повідомлення про вручення поштового відправлення, у якому наявний підпис у графі про одержання та вказано прізвище « ОСОБА_1 », що у відповідності до вимог ч.3 ст.130 ЦПК України є належним врученням повідомлення про розгляд справи.

Крім того, процесуальні питання щодо повідомлення сторони, з огляду на вищезазначені положення законодавства, не можуть вважатися нововиявленими обставинами.

Стосовно тверджень позивача про те, що рішення підлягає скасуванню у зв`язку з тим, що ОСОБА_2 зник безвісті 29 липня 2024 року під час виконання бойового завдання суд зазначає таке.

01.08.2024 ІНФОРМАЦІЯ_1 складено сповіщення про те, що солдат ОСОБА_2 зник безвісти 29.07.2024 під час виконання бойового завдання.

Положеннями СК України не заборонено розірвання шлюбу з особою, яка зникла безвісти. Більш того, нормами ст.107 СК України передбачено, що шлюб розривається органом державної реєстрації актів цивільного стану за заявою одного із подружжя, якщо другий із подружжя визнаний безвісно відсутнім. Тобто законом передбачено спрощену процедуру розірвання шлюбу з особою, яка зникла безвісти.

Крім того, той факт, що 29.07.2024 відповідач зник безвісти під час виконання бойового завдання, жодним чином не змінює установлені судом обставини, які стали підставою для розірвання шлюбу. Справу розглянуто у порядку спрощеного провадження без виклику учасників справи, станом на дату ухвалення рішення строк для подання відповідачем відзиву на позов сплив.

Звертаючись до суду з позовом, ОСОБА_1 як на підставу позовних вимог посилалася на ті обставини, що подружнє життя з відповідачем не склалось, у зв`язку з чим вони припинили сімейно-шлюбні відносини з липня 2019 року. Позивачка вказала, що подальше спільне життя з відповідачем неможливе, просить не надавати строк на примирення. Також позивачка у позовній заяві вказувала, що відповідач проживає з іншою жінкою. Зазначила, що вона перебуває у цивільному шлюбі з ОСОБА_4 , з яким мають спільну дитину ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . На підтвердження вказаних обставин позивачка надала, зокрема, копію свідоцтва про народження ОСОБА_5 .

У судовому засіданні ОСОБА_1 пояснила, що на момент мобілізації її чоловіка, він проживав з іншою жінкою, яка і на теперішній час проживає разом з батьками відповідача.

На питання суду про мету звернення із заявою про перегляд рішення позивачка відмовилася відповідати.

Також суд враховує, що шлюб розірвано за ініціативою дружини ОСОБА_6 , яка у судовому засіданні під час розгляду заяви про перегляд рішення суду пояснила, що станом на 01.08.2024 її шлюбні стосунки зі ОСОБА_2 не були поновлені.

Отже, зникнення відповідача ОСОБА_2 не могло вплинути на юридичну оцінку обставин, здійснену судом у судовому рішенні, що переглядається. Тобто, за наявності у суду інформації про зникнення безвісти під час виконання бойового завдання ОСОБА_2 на момент ухвалення рішення, вказана обставина не була б підставою для ухвалення іншого рішення у справі, з урахуванням фактичних обставин, установлених судом, які стали підставою для розірвання шлюбу.

Оскільки наведені позивачем обставини не є нововиявленими в розумінні п.1 ч.2 ст.423 ЦПК України, тому не можуть бути підставою для перегляду судового рішення.

Згідно усталеної практики Європейського суду з прав людини процедура поновлення розгляду справи за нововиявленими обставинами на вимогу сторони провадження для виправлення помилок правосуддя як така не суперечить положенням Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод за умови відсутності зловживання (пп. 2728 рішення від 18.11.2004 р. у справі «Правєдная проти Росії», № 69529/01 та п. 46 рішення від 06.12.2005 р. у справі «Попов проти Молдови», № 2).

Однак, при цьому Європейський суд з прав людини наголошує, що право на справедливий судовий розгляд, гарантоване п. 1 ст. 6 Конвенції, потрібно тлумачити в світлі Преамбули до Конвенції, яка проголошує принцип верховенства права як частину спільної спадщини держав-учасниць. Одним з аспектів принципу верховенства права є принцип правової певності, який, окрім іншого, передбачає, що якщо суд ухвалив остаточне рішення по суті спору, таке рішення не може бути піддане перегляду (рішення у справі «Брумареску проти Румунії» від 28.10.1999 р.). Цей принцип встановлює, що жодна сторона не вправі ставити питання про перегляд остаточного судового рішення, яке набрало чинності, лише задля нового судового розгляду й нового рішення по суті. Перегляд судового рішення не повинен бути замаскованою апеляційною процедурою, а саме лише існування двох позицій щодо способу вирішення спору не є підставою для повторного судового розгляду. Відхилення від цього принципу допустимі лише за наявності виняткових обставин (пп. 5152 рішення у справі «Рябих проти Росії» від 24.06.2003 р.; ухвала Суду щодо прийнятності заяви № 62608/00 «Агротехсервіс проти України»; пп. 4244 рішення Суду у справі «Желтяков проти України» від 09.06.2011 р.).

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що на час розгляду даної заяви, відсутні визначені ст. 423 ЦПК України підстави для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами, тому згідно п. 1 ч. 3 ст. 429 ЦПК України, суд відмовляє в задоволенні заяви про перегляд судового рішення та залишає його в силі.

Стосовно клопотання про поновлення строку подання заяви про перегляд рішення, суд зазначає, що позивачка посилалася на те, що сповіщення, у якому зазначено дату зникнення вона отримала 05.11.2024. У матеріалах справи відсутні докази того, що таке сповіщення позивачка отримала раніше вказаної нею дати, а тому клопотання про поновлення строку звернення до суду підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 4, 13, 76-81, 89, 160, 161, 170, 260, 354, 423-429 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Клопотання про поновлення строку звернення із заявою про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами задовольнити та поновити строк звернення до суду.

Відмовити у задоволенні заяви ОСОБА_1 про перегляд рішення за нововиявленими обставинами та залишити в силі рішення Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 01 серпня 2024 року у цивільній справі №183/5389/24 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів.

Ухвала суду складена і підписана 17 грудня 2024 року .

Суддя Оладенко О.С.