Справа №:755/7623/24
Провадження №: 2/755/5027/24
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"13" грудня 2024 р. Дніпровський районний суд міста Києва в складі:

Головуючого судді - Хромової О.О.

при секретарі - Бовкун М.В.

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін в приміщенні Дніпровського районного суду міста Києва, цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

В С Т А Н О В И В:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» (далі - ТОВ «ФК «ЄАПБ») звернулося до Дніпровського районного суду міста Києва з позовом в якому просить стягнути з відповідача ОСОБА_1 грошові кошти у розмірі 104 408,39 грн, що складається із заборгованості за кредитним договором від 15 травня 2023 року

№ 103490814 в розмірі 39 113,89 грн та заборгованості за кредитним договором від 11 травня 2023 року № 7455710 у розмірі 47 914,50 грн та заборгованості за договором позики від 24 квітня 2023 року

№ 5501849 у розмірі 17 380,00 грн та судові витрати в розмірі 3 028,00 грн.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що 15 травня 2023 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Мілоан» (далі - ТОВ «Мілоан») та ОСОБА_1 укладено кредитний договір

№ 103490814. Договір укладено в електронній формі, шляхом підписання одноразовим ідентифікатором. 27 жовтня 2023 року між ТОВ «Мілоан» та ТОВ «ФК «ЄАПБ» укладено договір факторингу № 27102023/1, відповідно до умов якого право грошової вимоги за кредитним договором від 15 травня 2023 року № 103490814, укладеним між ТОВ «Мілоан» та ОСОБА_1 , перейшло до ТОВ «ФК «ЄАПБ».

Позивач зазначає, що набув право грошової вимоги до ОСОБА_1 за кредитним договором від 15 травня 2023 року № 103490814 у розмірі 39 113,89 грн, з яких: сума заборгованості за основною сумою боргу - 9 520,00 грн, сума заборгованості за відсотками - 28 403,89 грн, заборгованість за комісією - 1 190,00 грн, сума заборгованості за пенею - 0,00 грн.

Також 11 травня 2023 року між ТОВ «Мілоан» та ОСОБА_1 укладено кредитний договір № 7455710. Договір укладено в електронній формі, шляхом підписання одноразовим ідентифікатором. 27 жовтня 2023 року між ТОВ «Мілоан» та ТОВ «ФК «ЄАПБ» укладено договір факторингу № 27102023/1, відповідно до умов якого право грошової вимоги за кредитним договором від 11 травня 2023 року № 7455710, укладеним між ТОВ «Мілоан» та ОСОБА_1 , перейшло до ТОВ «ФК «ЄАПБ».

Позивач зазначає, що набув право грошової вимоги до ОСОБА_1 за кредитним договором від 11 травня 2023 року № 7455710 у розмірі 47 914,50 грн, з яких: сума заборгованості за основною сумою боргу - 10 200,00 грн, сума заборгованості за відсотками - 36 014,50 грн, заборгованість за комісією - 1 700,00 грн, сума заборгованості за пенею - 0,00 грн.

Також 24 квітня 2023 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Маніфою» (далі - ТОВ «Маніфою») та ОСОБА_1 укладено договір позики № 5501849. Договір укладено в електронній формі, шляхом підписання одноразовим ідентифікатором. 13 грудня 2023 року між ТОВ «Маніфою» та ТОВ «ФК «ЄАПБ» укладено договір факторингу № 13-12/2023, відповідно до умов якого право грошової вимоги за договором позики від 24 квітня 2023 року № 5501849, укладеним між ТОВ «Маніфою» та ОСОБА_1 , перейшло до ТОВ «ФК «ЄАПБ».

Позивач зазначає, що набув право грошової вимоги до ОСОБА_1 за договором позики від 24 квітня 2023 року № 5501849 у розмірі 17 380,00 грн, з яких: сума заборгованості за основною сумою боргу - 5 500,00 грн, сума заборгованості за відсотками - 11 880,00 грн, сума заборгованості за процентами на прострочену позику - 0,00 грн.

На підставі вказаного просить стягнути з ОСОБА_1 заборгованість за кредитним договором від 15 травня 2023 року № 103490814 у розмірі 39 113,89 грн, заборгованість за кредитним договором від 11 травня 2023 року № 7455710 у розмірі 47 914,50 грн та заборгованість за договором позики від 24 квітня 2023 року № 5501849 у розмірі 17 380,00 грн, що разом складає 104 408,39 грн.

Додатково наголошує, що всі нарахування заборгованості за кредитним договором від

15 травня 2023 року № 103490814, заборгованість за кредитним договором від 11 травня 2023 року

№ 7455710 та за договором позики від 24 квітня 2023 року № 5501849 здійснювалися первісними кредиторами до дати отримання ТОВ «ФК «ЄАПБ» права грошової вимоги станом на день відступлення права вимоги. ТОВ «ФК «ЄАПБ» не здійснювалося жодних додаткових нарахувань, умови договору позики та кредитного договору в односторонньому порядку не змінювалися.

Ухвалою Дніпровського районного суду міста Києва від 09 травня 2024 року відкрито провадження у справі, постановлено розгляд справи проводити у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. Сторонам роз`яснено їх процесуальні права подати заяви по суті справи та встановлено відповідні строки.

Разом з позовом від позивача до суду надійшла заява про розгляд справи за відсутності представника позивача та про згоду на ухвалення заочного рішення.

У встановлений судом строк відповідач ОСОБА_1 відзив на позов не подав. Конверт з ухвалою про відкриття провадження та копією позовної заяви з додатками, що направлявся за адресою зареєстрованого місця проживання відповідача 23 липня 2024 року отримав батько ОСОБА_1 , про що свідчить повідомлення про вручення поштового відправлення, що міститься в матеріалах справи.

Відповідно до частини третьої статті 130 ЦПК України якщо особу, якій адресовано судову повістку, не виявлено в місці проживання, повістку під розписку вручають будь-кому з повнолітніх членів сім`ї, які проживають разом з нею. У такому випадку особа, якій адресовано повістку, вважається належним чином повідомленою про час, дату і місце судового засідання, вчинення іншої процесуальної дії.

Верховний Суд у постанові від 18 березня 2021 року у справі № 911/3142/19 сформував правовий висновок про те, що направлення листа рекомендованою кореспонденцією на дійсну адресу є достатнім для того, щоб вважати повідомлення належним, оскільки отримання зазначеного листа адресатом перебуває поза межами контролю відправника, а, у даному випадку, суду (близька за змістом правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 25 квітня

2018 року у справі № 800/547/17 (П/9901/87/18) (провадження № 11-268заі18), постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 27 листопада 2019 року у справі № 913/879/17, від 21 травня 2020 року у справі № 10/249-10/19, від 15 червня 2020 року у справі № 24/260-23/52-б).

Строки для подання відзиву та відповіді на відзив закінчились, а тому відповідно до частини восьмої статті 178 ЦПК України та частини п`ятої статті 279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами.

Враховуючи те, що розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, керуючись частиною другою статті 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши надані позивачем докази, суд приходить до таких висновків.

Відповідно до пункту 1 частини другої статті 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є договори.

За змістом частини першої та другої статті 205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Правочин, для якого законом не встановлена обов`язкова письмова форма, вважається вчиненим, якщо поведінка сторін засвідчує їхню волю до настання відповідних правових наслідків.

Приписами частини першої статті 207 ЦК України передбачено, що правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони.

Згідно із частиною першою статті 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Положеннями статті 627 ЦК України визначено, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Відповідно до вимог частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Статтею 1047 ЦК України передбачено, що договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми.

Електронні правочини оформлюються шляхом фіксації волі сторін та його змісту. Така фіксація здійснюється за допомогою складання документу, який відтворює волю сторін. На відміну від традиційної письмової форми правочину воля сторін електронного правочину втілюється в електронному документі.

Особливості укладання кредитного договору в електронному вигляді визначені Законом України «Про електронну комерцію».

Згідно із пунктом 6 частини першої статті 3 Закону України «Про електронну комерцію» електронним підписом одноразового ідентифікатору є дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших; електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору.

Одноразовий ідентифікатор - це алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію. Одноразовий ідентифікатор може передаватися суб`єктом електронної комерції, що пропонує укласти договір, іншій стороні електронного правочину засобом зв`язку, вказаним під час реєстрації у його системі, та додається (приєднується) до електронного повідомлення від особи, яка прийняла пропозицію укласти договір (пункт 12 частини першої статті 3 Закону України «Про електронну комерцію»).

Відповідно до частини першої статті 5 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» електронний документ - документ, інформація в якому зафіксована у вигляді електронних даних, включаючи обов`язкові реквізити документа.

Частиною першою статті 5 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» визначено, що правочин вважається вчиненим у електронній формі у випадку, якщо в ньому наявні всі обов`язкові реквізити документа.

Положеннями частин першої та другої статті 6 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» електронний підпис є обов`язковим реквізитом електронного документа, який використовується для ідентифікації автора та/або підписувача електронного документа іншими суб`єктами електронного документообігу. Накладанням електронного підпису завершується створення електронного документа.

З врахуванням викладеного, наявність електронних підписів сторін підтверджує їх волю, спрямовану на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків, забезпечує ідентифікацію сторін та цілісність документа, в якому втілюється воля останніх.

За змістом частини першої статті 7 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» оригіналом електронного документа вважається електронний примірник документа з обов`язковими реквізитами, у тому числі з електронним підписом автора або підписом, прирівняним до власноручного підпису відповідно до закону.

Стаття 12 Закону України «Про електронну комерцію» визначає, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: - електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; - електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; - аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

Аналогічні правові висновки зроблені Верховним Судом у постановах від 12 січня 2021 року у справі № 524/5556/19, від 10 червня 2021 року у справі № 234/7159/20, які, відповідно до вимог частини четвертої статті 263 ЦПК України, суд враховує при виборі і застосуванні норми права до цих спірних правовідносин.

Судом встановлено, що 15 травня 2023 року між ТОВ «Мілоан»» та ОСОБА_1 укладено договір про споживчий кредит № 103490814. Встановлено, що кредитний договір укладено в електронній формі в особистому кабінеті позичальника, що створений в інформаційно-комунікаційній системі Товариства та доступний зокрема через сайт Товариства та/або відповідний мобільний додаток чи інші засоби, відповідно до пункту 6 кредитного договору, Порядок (технологія) укладення договору та спосіб ідентифікації, верифікації позичальника.

Відповідно до пункту 2.1. кредитного договору, кредитні кошти надаються TOB «Мілоан» позичальнику у безготівковій формі шляхом їх перерахування за реквізитами платіжної картки, реквізити якої надані відповідачем первісному кредитору з метою отримання кредиту.

Підписанням кредитного договору сторони погодили такі умови кредитування: сума кредиту - 17 000,00 грн, загальний строк кредитування - 105 днів з 15 травня 2023 року (дата надання кредиту), пільговий період складає 15 днів з дати видачі кредиту, поточний період - 90 днів з дня, наступного за днем завершення пільгового періоду і закінчується 28 серпня 2023 року. Позичальник має повернути кредит, сплатити комісії за надання кредиту та проценти за користування кредитом в рекомендовану дату платежу - 30 травня 2023 року, але не пізніше дати остаточного погашення заборгованості

28 серпня 2023 року. Загальні витрати позичальника за пільговий період складають 3 867,50 грн або 14 562,00 % річних за пільговий період. Загальні витрати позичальника за кредитом (весь строк кредитування) складають 49 767,50 грн або 11 521,00 % річних за весь строк кредитування. Орієнтовна загальна вартість кредиту за пільговий період складає 20 867,50 грн. Орієнтовна загальна вартість кредиту за весь строк кредитування складає 66 767,50 грн (пункт 1.2.-1.5. договору). Згідно, пункту 1.5.1 договору комісія за надання кредиту складає 1 190,00 грн, нараховується за ставкою 7 % від суми кредиту одноразово в момент видачі кредиту.

Проценти за користування кредитом протягом пільгового періоду - 2 677,50 грн за ставкою

1,05 % від фактичного залишку кредиту за кожен день строку користування кредитними коштами протягом пільгового періоду (пункт 1.5.2 договору). Проценти за користування кредитом протягом поточного періоду - 45 900,00 грн за процентною ставкою 3,00 % від фактичного залишку кредиту за кожен день строку користування кредитними коштами протягом поточного періоду (пункт

1.5.3 договору). Тип процентної ставки - фіксована.

Підписанням Кредитного договору відповідач підтвердив, що він ознайомився з наявними схемами кредитування, отримав проект цього кредитного договору разом з додатками (в електронному вигляді в особистому кабінеті), ознайомився з усіма його умовами. Приймаючи умови Кредитного договору, Відповідач також підтверджує, що умови Договору йому зрозумілі та він підтверджує, що договір адаптовано до його потреб та Фінансового стану, а інформація надана йому Кредитодавцем з дотриманням вимог законодавства та забезпечує правильне розумінні позичальником суті Фінансової послуги без нав`язування її придбання (пункт 5.1 договору).

Додаток № 1 до договору від 15 травня 2023 року № 103490814 містить графік платежів за договором.

Паспорт споживчого кредиту № 103490814 вміщено у додатку № 2 до договору від 15 травня 2023 року № 103490814.

Як встановлено судом, кредитний договір від 15 травня 2023 року № 103490814 укладений в електронній формі, що відповідає приписам статті 207 ЦК України із застосуванням Закону України «Про електронну комерцію» та підписаний сторонами, відповідно до вимог статті 12 вказаного Закону, а саме з боку позивача за допомогою факсимільного відтворення аналога підпису уповноваженої особи та відбитку печатки позивача, нанесених за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, а з боку відповідача за допомогою одноразового ідентифікатору та за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі.

Відповідно до розрахунку заборгованості за кредитним договором від 15 травня 2023 року

№ 103490814 станом на 27 жовтня 2023 року (до 31 березня 2024 року розрахунок не змінено) загальна сума заборгованості ОСОБА_1 становить 39 113,89 грн, з яких: 9 520,00 грн - залишок заборгованості за основним боргом, 28 403,89 грн - залишок заборгованості за відсотками, 1 190,00 грн - заборгованість за комісією.

Відповідачем не спростовано факту укладення кредитного договору від 15 травня 2023 року

№ 103490814, власного розрахунку заборгованості не надано.

Із дослідженого судом договору про споживчий кредит від 11 травня 2023 року № 7455710, укладеного між ТОВ «Мілоан»» та ОСОБА_1 , встановлено, що кредитний договір укладено в електронній формі в особистому кабінеті позичальника, що створений в інформаційно-комунікаційній системі Товариства та доступний зокрема через сайт Товариства та/або відповідний мобільний додаток чи інші засоби, відповідно до пункту 6 кредитного договору, Порядок (технологія) укладення договору та спосіб ідентифікації, верифікації позичальника.

Відповідно до пункту 2.1 кредитного договору, кредитні кошти надаються TOB «Мілоан» позичальнику у безготівковій формі шляхом їх перерахування за реквізитами платіжної картки, реквізити якої надані відповідачем первісному кредитору з метою отримання кредиту.

Підписанням кредитного договору сторони погодили такі умови кредитування: сума кредиту - 17 000,00 грн, загальний строк кредитування - 105 днів з 11 травня 2023 року (дата надання кредиту), пільговий період складає 15 днів з дати видачі кредиту, поточний період - 90 днів з дня, наступного за днем завершення пільгового періоду і закінчується 24 серпня 2023 року. Позичальник має повернути кредит, сплатити комісії за надання кредиту та проценти за користування кредитом в рекомендовану дату платежу - 26 травня 2023 року, але не пізніше дати остаточного погашення заборгованості

24 серпня 2023 року. Загальні витрати позичальника за пільговий період складають 5 525,00 грн або 94 072,00 % річних за пільговий період. Загальні витрати позичальника за кредитом (весь строк кредитування) складають 51 425,00 грн або 12 556,00 % річних за весь строк кредитування. Орієнтовна загальна вартість кредиту за пільговий період складає 22 525,00 грн. Орієнтовна загальна вартість кредиту за весь строк кредитування складає 68 425,00 грн (пункт 1.2 -1.5 договору). Згідно із пунктом 1.5.1 договору комісія за надання кредиту складає 1 700,00 грн, нараховується за ставкою 10 % від суми кредиту одноразово в момент видачі кредиту.

Проценти за користування кредитом протягом пільгового періоду - 3 825,00 грн за ставкою

1,50 % від фактичного залишку кредиту за кожен день строку користування кредитними коштами протягом пільгового періоду (пункт 1.5.2 договору). Проценти за користування кредитом протягом поточного періоду - 45 900,00 грн за процентною ставкою 3,00 % від фактичного залишку кредиту за кожен день строку користування кредитними коштами протягом поточного періоду (пункт

1.5.3 договору). Тип процентної ставки - фіксована.

Підписанням Кредитного договору відповідач підтвердив, що він ознайомився з наявними схемами кредитування, отримав проект цього кредитного договору разом з додатками (в електронному вигляді в особистому кабінеті), ознайомився з усіма його умовами. Приймаючи умови Кредитного договору, Відповідач також підтверджує, що умови Договору йому зрозумілі та він підтверджує, що договір адаптовано до його потреб та Фінансового стану, а інформація надана йому Кредитодавцем з дотриманням вимог законодавства та забезпечує правильне розумінні позичальником суті Фінансової послуги без нав`язування її придбання (пункт 5.1 договору).

Додаток № 1 до договору від 11 травня 2023 року № 7455710 містить графік платежів за договором.

Паспорт споживчого кредиту № 7455710 вміщено у додатку № 2 до договору від 11 травня

2023 року № 7455710.

Як встановлено судом, кредитний договір від 11 травня 2023 року № 7455710 укладений в електронній формі, що відповідає приписам статті 207 ЦК України із застосуванням Закону України «Про електронну комерцію» та підписаний сторонами, відповідно до вимог статті 12 вказаного Закону, а саме з боку позивача за допомогою факсимільного відтворення аналога підпису уповноваженої особи та відбитку печатки позивача, нанесених за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, а з боку відповідача за допомогою одноразового ідентифікатору та за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі.

Відповідно до розрахунку заборгованості за кредитним договором від 11 травня 2023 року

№ 7455710 станом на 28 листопада 2023 року (до 31 березня 2024 року розрахунок не змінено) загальна сума заборгованості ОСОБА_1 становить 47 914,50 грн, з яких: 10 200,00 грн - залишок заборгованості за основним боргом, 36 014,50 грн - залишок заборгованості за відсотками, 1 700,00 грн - заборгованість за комісією.

Відповідачем не спростовано факту укладення кредитного договору від 11 травня 2023 року

№ 7455710, власного розрахунку заборгованості не надано.

Із дослідженого судом договору позики від 24 квітня 2023 року № 5501849, укладеного між ТОВ «Маніфою» та ОСОБА_1 , встановлено, що договір укладено в інформаційно-телекомунікаційній системі ТОВ «Маніфою» веб-сайні - https://money4you.ua/ в порядку, передбаченому Законом України «Про електронну комерцію» шляхом попереднього розміщення позикодавцем в особистому кабінеті позичальника договору позики для вивчення та прийняття його умов позичальником шляхом введення одноразового ідентифікатора з метою підписання запропонованого позикодавцем договору у відповідне поле. Відповідно до умов договору ТОВ «Маніфою» надало ОСОБА_1 позику в розмірі 5 500,00 грн, строком на 80 днів до 13 липня

2023 року, дата надання позики - 24 квітня 2023 року, дата повернення позики - 13 липня 2023 року, з процентною ставкою в межах строку позики: акційна процентна ставка та фіксована - 2,20000 % на день - застосовується протягом першого розрахункового періоду у разі наявності акційних пропозицій та діє лише за умови дотримання позичальником умов оплати заборгованості за цією ставкою відповідно до п. 3.1.1 цього Договору; базова процентна ставка фіксована 2,20000 % на день - застосовується протягом першого розрахункового періоду відповідно до п. 3.1.2 цього Договору, а також у разі продовження строку позики протягом першого розрахункового періоду згідно з умовами відповідної Додаткової угоди, укладеної Сторонами цього Договору; основна процентна ставка, фіксована - 3,00000 % на день - застосовується протягом усього строку позики, окрім першого розрахункового періоду (пункт 2.1. - 2.4. договору позики).

Позика надається позичальнику в день підписання сторонами Договору позики шляхом безготівкового переказу на банківський рахунок позичальника за номером електронного платіжного засобу (банківської картки) НОМЕР_1 , зареєстрованого позичальником для цієї цілі в особистому кабінеті (пункт 2.5. Договору позики).

Підписанням договору позичальник підтвердив, що в чіткій та зрозумілій формі отримав інформацію, передбачену частиною другою статті 12 Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг», а також інформацію щодо своїх прав та обов`язків згідно Закону України «Про захист прав споживачів» та Закону України «Про захист персональних даних», вивчив та повністю погоджується з умовами Правил надання фінансових послуг Товариством з обмеженою відповідальністю «Маніфою».

Договір позики підписано електронним підписом Позичальника, відтворений шляхом використання Позичальником одноразового ідентифікатора (електронного підпису), який був надісланий на номер мобільного телефону відповідача, про що свідчить пункт 9 Договору позики, реквізити та підпис сторін.

Також 19 квітня 2023 року електронним підписом, відтвореним шляхом використання одноразового ідентифікатора, підписано розрахунок за договором позики від 24 квітня 2023 року

№ 5501849, паспорт позики.

Як встановлено судом, договір позики від 24 квітня 2023 року № 5501849 укладений в електронній формі, що відповідає приписам статті 207 ЦК України із застосуванням Закону України «Про електронну комерцію» та підписаний сторонами, відповідно до вимог статті 12 вказаного Закону, зокрема, з боку відповідача за допомогою одноразового ідентифікатору та за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі.

При цьому, з матеріалів справи встановлено, що 15 травня 2023 року між ТОВ «Маніфою» та ОСОБА_1 підписано Додаток № 2 до договору позики від 24 квітня 2023 року № 5501849, що становить додаткову угоду № 1 до договору позики від 24 квітня 2023 року № 5501849. Підписанням додаткової угоди сторони погодили продовжити строк позики шляхом встановлення строку користування позикою. Основні параметри позики в межах цієї додаткової угоди: сума позики - 5 500,00 грн, строк користування позикою - до 03 серпня 2023 року (80 днів), дата повернення позики - 03 серпня 2023 року, процентні ставки: базова - 2,20000 % за день застосовується протягом першого розрахункового періоду, основна - 3,0000 % на день застосовується протягом усього строку позики. До додаткової угоди додано розрахунок процентів за користування позикою, відповідно до якого перший розрахунковий період складає 30 днів, другий - 50 днів, загальна вартість позики становить 9 955,00 грн, з яких сума позики - 5 500,00 грн, проценти за користування позикою - 4 455,00 грн.

Також 13 червня 2023 року між ТОВ «Маніфою» та ОСОБА_1 підписано Додаток

№ 3 до договору позики від 24 квітня 2023 року № 5501849, що становить додаткову угоду № 2 до договору позики від 24 квітня 2023 року № 5501849. Підписанням додаткової угоди сторони погодили продовжити строк позики шляхом встановлення строку користування позикою. Основні параметри позики в межах цієї додаткової угоди: сума позики - 5 500,00 грн, строк користування позикою - до

01 вересня 2023 року (80 днів), дата повернення позики - 01 вересня 2023 року, процентні ставки: базова - 2,20000 % за день застосовується протягом першого розрахункового періоду, основна

- 3,0000 % на день застосовується протягом усього строку позики. До додаткової угоди додано розрахунок процентів за користування позикою, відповідно до якого перший розрахунковий період складає 30 днів, другий - 50 днів, загальна вартість позики становить 9 955,00 грн, з яких сума позики - 5 500,00 грн, проценти за користування позикою - 4 455,00 грн.

12 липня 2023 року між ТОВ «Маніфою» та ОСОБА_1 підписано Додаток № 4 до договору позики від 24 квітня 2023 року № 5501849, що становить додаткову угоду № 3 до договору позики від 24 квітня 2023 року № 5501849. Підписанням додаткової угоди сторони погодили продовжити строк позики шляхом встановлення строку користування позикою. Основні параметри позики в межах цієї додаткової угоди: сума позики - 5 500,00 грн, строк користування позикою - до

30 вересня 2023 року (80 днів), дата повернення позики - 30 вересня 2023 року, процентні ставки: базова - 2,20000 % за день застосовується протягом першого розрахункового періоду, основна - 3,0000 % на день застосовується протягом усього строку позики. До додаткової угоди додано розрахунок процентів за користування позикою, відповідно до якого перший розрахунковий період складає

30 днів, другий - 50 днів, загальна вартість позики становить 9 955,00 грн, з яких сума позики - 5 500,00 грн, проценти за користування позикою - 4 455,00 грн.

Відповідно до розрахунку заборгованості за договором від позики від 24 квітня 2023 року

№ 5501849 станом на 13 грудня 2023 року (до 31 березня 2024 року розрахунок не змінено) загальна сума заборгованості ОСОБА_1 становить 17 380,00 грн, з яких: 5 500,00 грн - залишок заборгованості за основним боргом, 11 880,00 грн - залишок заборгованості за відсотками.

Відповідачем не спростовано факту укладення договору позики від 24 квітня 2023 року

№ 5501849, власного розрахунку заборгованості не надано.

Відповідно до частини першої статті 509 ЦК України зобов`язання - це правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Таке визначення розкриває сутність зобов`язання як правового зв`язку між двома суб`єктами (сторонами), відповідно до якого на одну сторону покладено обов`язок вчинити певну дію (певні дії) чи утриматись від її (їх) здійснення; іншій стороні зобов`язання надано право, що кореспондує обов`язку першої. Обов`язками боржника та правами кредитора вичерпується зміст зобов`язання (стаття 510 ЦК України).

За нормою статті 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Відповідно до статті 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав.

Згідно із статтею 1081 ЦК України клієнт відповідає перед фактором за дійсність грошової вимоги, право якої відступається, якщо інше не встановлено договором факторингу.

Відповідно до статті 1082 ЦК України боржник зобов`язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж. Боржник має право вимагати від фактора надання йому в розумний строк доказів того, що відступлення права грошової вимоги факторові справді мало місце. Якщо фактор не виконає цього обов`язку, боржник має право здійснити платіж клієнтові на виконання свого обов`язку перед ним.

Однак, відповідно до правової позиції Верховного Суду України, викладеної в постанові від

23 вересня 2015 року у справі № 6-979ц15, боржник, який не отримав повідомлення про передачу права вимоги іншій особі, не позбавляється обов`язку щодо погашення заборгованості, а лише має право на погашення заборгованості первісному кредитору. Неповідомлення боржника про зміну кредитора не звільняє його від обов`язку погашення кредиту взагалі.

Згідно зі статтею 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Клієнт може відступити факторові свою грошову вимогу до боржника з метою забезпечення виконання зобов`язання клієнта перед фактором. Зобов`язання фактора за договором факторингу може передбачати надання клієнтові послуг, пов`язаних із грошовою вимогою, право якої він відступає.

Статтею 1078 ЦК України передбачено, що предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога).

Майбутня вимога вважається переданою фактору з дня виникнення права вимоги до боржника. Якщо передання права грошової вимоги обумовлене певною подією, воно вважається переданим з моменту настання цієї події.

З матеріалів справи судом встановлено таке.

27 жовтня 2023 року між ТОВ «Мілоан» та ТОВ «ФК «ЄАПБ» укладено Договір факторингу

№ 27102023/1, у відповідності до умов якого ТОВ «Мілоан» передає (відступає) ТОВ «ФК «ЄАПБ» за плату належні йому Права Вимоги, а ТОВ «ФК «ЄАПБ» приймає належні ТОВ «Мілоан» Права Вимоги до Боржників, вказаними у Реєстрі боржників.

Згідно пункту 1.1 Договору факторингу, Фактор зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження Клієнта (ціна продажу) за плату, а Клієнт відступити Факторові Право грошової Вимоги, строк виконання зобов`язань за якою настав або виникне в майбутньому до третіх осіб - Боржників, включаючи суму основного зобов`язання (кредиту), плату за кредитом, пеню за порушення грошових зобов`язань та інші платежі, право на одержання яких належить Клієнту.

Згідно пункту 1.2 Договору факторингу, Сторони Погодили, що Перехід від Клієнта до Фактора Прав Вимоги Заборгованості до Боржників відбувається в момент підписання Сторонами Акту прийому- передачі Реєстру Боржників згідно Додатку №2, після чого Фактор стає кредитором по відношенню до Боржників стосовно Заборгованостей та набуває відповідні Права Вимоги. Підписаний Сторонами та скріплений їх печатками Акт прийому-передачі Реєстру Боржників - підтверджує факт переходу від Клієнта до Фактора Прав Вимоги Заборгованості та є невід`ємною частиною цього Договору (копії Акту прийому-передачі Реєстру Боржників за Договором Факторингу додається).

Відповідно до витягу з Реєстру боржників від 27 жовтня 2023 року до Договору факторингу від 27 жовтня 2023 року № 27102023/1, ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до ОСОБА_1 за договором № 103490814 в сумі 39 113,89 грн, з яких: 9 520,00 грн - сума заборгованості за основною сумою боргу; 28 403,89 грн - сума заборгованості за відсотками; 1 190,00 грн - заборгованість за комісією.

Також відповідно до витягу з Реєстру боржників від 27 жовтня 2023 року до Договору факторингу від 27 жовтня 2023 року № 27102023/1, ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до ОСОБА_1 за договором № 7455710 в сумі 47 914,50 грн, з яких: 10 200,00 грн - сума заборгованості за основною сумою боргу; 36 014,50 грн - сума заборгованості за відсотками;

1 700,00 грн - заборгованість за комісією.

27 жовтня 2023 року між ТОВ «Мілоан» та ТОВ «ФК «ЄАПБ» підписано акт прийому-передачі реєстру боржників за договором факторингу від 27 жовтня 2023 року № 27102023/1.

Разом із тим, матеріали справи не містять повідомлення боржника ОСОБА_1 про відступлення прав вимоги за договором про споживчий кредит від 15 травня 2023 року № 103490814 та за договором про споживчий кредит від 11 травня 2023 року № 7455710, передачу персональних даних боржника та надання йому інформації про фактора, що обумовлено частиною першою статті 18 Закону України «Про споживче кредитування».

При цьому, у разі заміни первісного кредитора у зобов`язанні, останній повинен передати новому кредиторові документи, які засвідчують права, що передаються, та інформацію, яка є важливою для їх здійснення, в тому числі і первинні документи, що підтверджують факт виконання свого обов`язку перед позичальником, тобто факт надання коштів у кредит, що узгоджується з положеннями статті 517 ЦК України.

Статтею 629 ЦК України визначено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до статей 525, 526 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно із частиною першою статті 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлено строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події.

Відповідно до статті 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Згідно зі статтею 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцю таку ж суму грошових коштів (суму позики). Договір позики є укладеним з моменту передання грошей.

Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України.

Принцип повернення, строковості та платності означає, що кредит має бути поверненим позичальником банку у визначений у кредитному договорі строк з відповідною сплатою за його користування.

Згідно зі статтею 1049 цього Кодексу позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Відповідно до статті 1054 ЦК України за кредитним договором кредитодавець зобов`язується надати грошові кошти позичальнику в розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити відсотки.

Позивач, обгрунтовуючи позовні вимоги, зазначає, що ТОВ «Мілоан» передало ТОВ «ФК «Європейська агнеція з повернення боргів» право вимоги до ОСОБА_1 за договором про споживчий кредит від 15 травня 2023 року № 103490814 на суму 39 113,89 грн, з яких: 9 520,00 грн - заборгованість за основною сумою боргу, 28 403,89 грн - заборгованість за відсотками, 1 190,00 грн - заборгованість за комісією, а також право вимоги за договором про споживчий кредит від 11 травня 2023 року № 7455710 на суму 47 914,50 грн, з яких: 10 200,00 грн - заборгованість за основною сумою боргу, 36 014,00 грн - заборгованість за відсотками, 1 700,00 грн - заборгованість за комісією.

З наданих позивачем розрахунків заборгованості вбачається, що внаслідок невиконання ОСОБА_1 зобов`язань з повернення грошових коштів за договором про споживчий кредит від 15 травня 2023 року № 103490814 утворилась заборгованість у розмірі 39 113,89 грн, з яких:

9 520,00 грн - заборгованість за основною сумою боргу, 28 403,89 - заборгованість за відсотками, 1 190,00 грн - заборгованість за комісією, а також за договором про споживчий кредит від 11 травня 2023 року № 7455710 у розмірі 47 914,50 грн, з яких: 10 200,00 грн - заборгованість за основною сумою боргу, 36 014,00 грн - заборгованість за відсотками, 1 700,00 грн - заборгованість за комісією.

Однак, суд враховує, що доказами, які підтверджують наявність заборгованості та її розмір є первинні документи, оформлені відповідно до статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність». Згідно з указаним положенням закону підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи. Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені у паперовій або в електронній формі.

Разом з тим, відповідно до пункту 62 Положення про організацію бухгалтерського обліку, бухгалтерського контролю під час здійснення операційної діяльності в банках України, затвердженого Постановою Правління Національного банку України від 04 липня 2018 року

№ 75 виписки з особових рахунків клієнтів є підтвердженням виконаних за день операцій і призначаються для видачі або відсилання клієнту.

Аналіз зазначених норм дає підстави для висновку, що банківські виписки з рахунків позичальника є належними та допустимими доказами у справі, що підтверджують рух коштів по конкретному банківському рахунку, вміщують записи про операції, здійснені протягом операційного дня, та є підтвердженням виконаних за день операцій. Тобто виписки за картковими рахунками можуть бути належними доказами щодо заборгованості за кредитним договором.

Разом з тим, позивачем не було надано жодного первинного документу, який би засвідчив, що відповідачу по справі ОСОБА_1 згідно договору про споживчий кредит від 15 травня 2023 року № 103490814, а також договору про споживчий кредит від 11 травня 2023 року № 7455710, укладеними з ТОВ «Мілоан», перераховано грошові кошти у розмірах, які зазначені позивачем по справі.

Розрахунки заборгованості, на які посилається позивач у позові не є первинним документом, який підтверджує отримання кредиту, користування ним, укладення договору на умовах, які вказані в позовній заяві, а, отже, не є належним доказом наявності заборгованості. Зазначені розрахунки з зазначенням конкретного розміру заборгованості, є документом, що створений самим позивачем, а, відтак, інформація зазначена в ньому, за умови відсутності первинних документів, на підставі яких він був складений, не може бути доказом наявності заборгованості, на якій наполягає позивач.

Отже, позивачем ТОВ ФК «Європейська агенція з повернення боргів» не надано доказів на підтвердження зарахування кредитних коштів відповідачу ОСОБА_1 .

За вказаних обставин суд позбавлений можливості перевірити наявність підстав для стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за договором про споживчий кредит від 15 травня 2023 року

№ 103490814, а також договором про споживчий кредит від 11 травня 2023 року № 7455710, укладеними між ОСОБА_1 та ТОВ «Мілоан».

У свою чергу, слід зазначити, що обґрунтовуючи висновки про обов`язок сторони належним чином використовувати процесуальні права, у рішенні від 07 липня 1989 року у справі «Union Alimentaria Sanders S.A. v. Spain» Європейський суд з прав людини зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, пов`язаних зі зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Відповідно до вимог частини третьої, четвертої статті 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Згідно із частиною першою статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (частина перша статті 77 ЦПК України).

Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи (статті

79 ЦПК України).

Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування (частина перша статті 80 ЦПК України).

Частинами першої, шостої, сьомої статті 81 ЦПК України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

У відповідності до вимог статті 83 ЦПК України сторони та інші учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду. Позивач, особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб, повинні подати докази разом з поданням позовної заяви. Якщо доказ не може бути поданий у встановлений законом строк з об`єктивних причин, учасник справи повинен про це письмово повідомити суд та зазначити: доказ, який не може бути подано; причини, з яких доказ не може бути подано у зазначений строк; докази, які підтверджують, що особа здійснила всі залежні від неї дії, спрямовані на отримання вказаного доказу. У випадку визнання поважними причин неподання учасником справи доказів у встановлений законом строк суд може встановити додатковий строк для подання вказаних доказів. Докази, не подані у встановлений законом або судом строк, до розгляду судом не приймаються, крім випадку, коли особа, яка їх подає, обґрунтувала неможливість їх подання у вказаний строк з причин, що не залежали від неї.

Частинами першою-третьою статті 13 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Як вбачається з матеріалів справи, звертаючись до суду, позивач у позовній заяві виклав обставини, якими обґрунтовував свої вимоги, зазначив докази, що підтверджують вказані обставини, разом з тим, не заявляв клопотання про вжиття заходів забезпечення доказів, та не зазначав про докази, які не можуть бути подані разом із позовною заявою із поважних причин, не подавав клопотання про їх витребування. При цьому, позивачем заявлено клопотання про розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження, за відсутності представника позивача.

Тобто, позивач на власний розсуд розпорядився своїми правами, а тому несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням ним процесуальних дій.

Аналогічний висновок викладений у постанові Верховного Суду від 29 січня 2020 року по справі 755/18920/18.

Отже, доданий до позовної заяви роздрукований розрахунок заборгованості за договорами не є належним доказом надання відповідачеві кредитних коштів, оскільки сам розрахунок заборгованості є внутрішнім документом фінансової установи та не містить відомостей, що дозволили б суду перевірити, чи передавалися в дійсності кошти позичальнику в кредит.

Аналогічного висновку дійшов Верховний Суд у своїй постанові від 13 травня 2020 року по справі №219/1704/17.

Крім того, суд вважає за необхідне звернути увагу, що надані позивачем витяги з Реєстру боржників до договорів факторингу не містять підпису сторін фактору та клієнта, які би підтверджували дійсність переходу права вимоги до боржника ОСОБА_1 за договорами. Безпосередньо реєстрів боржників до договорів факторингу, з якого вбачалося би право вимоги за кредитними договорами, позивачем надано не було.

За вказаних обставин, а саме у зв`язку з недоведенням позивачем факту перерахування кредитних коштів з метою доведення виконання умов вищенаведених договорів, а також фактичного користування відповідачем кредитними коштами, підстави для стягнення на користь позивача заборгованості у заявленому в позові розмірі відсутні.

Отже вимоги позову в частині стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за кредитним договором від 15 травня 2023 року № 103490814 в розмірі 39 113,89 грн та заборгованості за кредитним договором від 11 травня 2023 року № 7455710 у розмірі 47 914,50 грн задоволенню не підлягають, у зв`язку з недоведеністю заявлених позовних вимог.

Стосовно вимоги про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за договором позики від

24 квітня 2023 року № 5501849 у розмірі 17 380,00 грн, суд зазначає таке.

13 грудня 2023 року між ТОВ «Маніфою» та ТОВ «ФК «ЄАПБ» укладено договір факторингу № 13-12/2023 відповідно до умов якого ТОВ «Маніфою» передає (відступає) ТОВ «ФК «ЄАПБ» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «ФК «ЄАПБ» приймає належні ТОВ «Маніфою» права вимоги до боржників, які вказані у реєстрі боржників.

13 грудня 2023 року між ТОВ «Маніфою» та ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» також підписано акт прийому-передачі реєстру боржників за договором факторингу від

13 грудня 2023 року № 13-12/2023.

Відповідно до витягу з реєстру боржників до договору факторингу від 13 грудня 2023 року

№ 13-12/2023 ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до ОСОБА_1 за договором позики № 5501849 в сумі 17 380,00 грн, з яких сума заборгованості за основною сумою боргу

- 5 500,00 грн, сума заборгованості за процентами - 11 880,00 грн.

Разом із тим, матеріали справи не містять повідомлення боржника ОСОБА_1 про відступлення прав вимоги за договором позики, передачу персональних даних боржника та надання йому інформації про фактора, що обумовлено частиною першою статті 18 Закону України «Про споживче кредитування».

З наданого позивачем розрахунку заборгованості вбачається, що внаслідок невиконання ОСОБА_1 зобов`язань з повернення грошових коштів за договором позики від 24 квітня

2023 року № 5501849 утворилась заборгованість у розмірі 17 380,00 грн, з яких: 5 500,00 грн - заборгованість за основною сумою боргу, 11 880,00 грн - заборгованість за відсотками.

Разом з тим, позивачем не надано жодного первинного документу, який би засвідчив, що відповідачу по справі ОСОБА_1 згідно договору позики від 24 квітня 2023 року № 5501849, укладеного з ТОВ «Маніфою», перераховано грошові кошти у розмірах, які зазначені позивачем по справі.

Водночас, як уже зазначалося раніше матеріали справи містять додаткові угоди до договору позики від 24 квітня 2023 року № 5501849 від 15 травня 2023 року № 1, від 13 червня 2023 року № 2 та від 12 липня 2023 року № 3 про продовження строку кредитування. Зокрема додатковою угодою від

12 липня 2023 року № 3 сторони погодили продовжити строк позики шляхом встановлення строку користування позикою. Основні параметри позики в межах цієї додаткової угоди: сума позики - 5 500,00 грн, строк користування позикою - до 30 вересня 2023 року (80 днів), дата повернення позики - 30 вересня 2023 року, процентні ставки: базова - 2,20000 % за день застосовується протягом першого розрахункового періоду, основна - 3,0000 % на день застосовується протягом усього строку позики. До додаткової угоди додано розрахунок процентів за користування позикою, відповідно до якого перший розрахунковий період складає 30 днів, другий - 50 днів, загальна вартість позики становить

9 955,00 грн, з яких сума позики - 5 500,00 грн, проценти за користування позикою - 4 455,00 грн.

Факт підписання додаткових угод до договору позики від 24 квітня 2023 року № 5501849 щодо продовження строку повернення позики свідчать про визнання відповідачем ОСОБА_1 факту укладення договору позики від 24 квітня 2023 року № 5501849, отримання суми позики за таким договором та наявності зобов`язання з повернення отриманих коштів.

З урахуванням викладеного вимога позивача про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за сумою позики (основної суми боргу) у розмірі 5 500,00 грн є обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню.

Стосовно вимоги про стягнення відсотків за користування позикою суд зазначає таке.

Відповідно до частини першої статті 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу.

Згідно із частиною першою статті 1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу.

Відповідно до частини другої статті 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Оскільки поведінка боржника не може бути одночасно правомірною та неправомірною, то регулятивна норма частини першої статті 1048 ЦК України і охоронна норма частини другої статті

625 цього Кодексу не можуть застосовуватись одночасно. Тому за період до прострочення боржника підлягають стягненню проценти від суми позики (кредиту) відповідно до умов договору та частини першої статті 1048 ЦК України як плата за надану позику (кредит), а за період після такого прострочення підлягають стягненню річні проценти відповідно до частини другої статті 625 ЦК України як грошова сума, яку боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання, тобто як міра відповідальності за порушення грошового зобов`язання.

Вказані висновки щодо застосування частини першої статті 1050 та статті 625 ЦК України у їх взаємозв`язку викладені у постановах Великої Палати Верховного Суду від 28 березня 2018 року у справі №444/9519/12, від 04 липня 2018 року у справі №310/11534/13-ц, від 31 жовтня 2018 року у справі №202/4494/16-ц, від 04 лютого 2020 року у справі №912/1120/16.

Так, відповідно до умов договору позики № 5501849, укладеного 24 квітня 2023 року між ТОВ «Маніфою» та ОСОБА_1 , відповідачу надано суму позики в розмірі 5 500,00 грн, строком до

13 липня 2023 року (80 днів). Згідно з Розрахунком за договором позики від 24 квітня 2023 року

№ 5501849, який є додатком №1 до договору, сторони погодили, що загальна вартість позики визначена графіком обов`язкових платежів за договором і становить 9 955,00 грн, яка складається із: 5 500,00 грн суми позики; 3 630,00 грн - процентів за користування позикою, нараховані протягом першого розрахункового періоду (30 днів) та 825,00 грн - процентів за користування позикою, нараховані протягом другого розрахункового періоду (50 днів).

Додатковою угодою від 12 липня 2023 року № 3 до договору позики від 24 квітня 2023 року

№ 5501849, підписаною між ТОВ «Маніфою» та ОСОБА_1 сторони погодили продовжити строк позики шляхом встановлення строку користування позикою. Основні параметри позики в межах цієї додаткової угоди: сума позики - 5 500,00 грн, строк користування позикою - до 30 вересня

2023 року (80 днів), дата повернення позики - 30 вересня 2023 року, процентні ставки: базова

- 2,20000 % за день застосовується протягом першого розрахункового періоду, основна - 3,0000 % на день застосовується протягом усього строку позики. До додаткової угоди додано розрахунок процентів за користування позикою, відповідно до якого перший розрахунковий період складає 30 днів, другий - 50 днів, загальна вартість позики становить 9 955,00 грн, з яких сума позики - 5 500,00 грн, проценти за користування позикою - 4 455,00 грн.

Отже, враховуючи зміст договору позики від 24 квітня 2023 року № 5501849, а також паспорту позики, додаткових угод, зокрема додаткової угодою від 12 липня 2023 року № 3 до договору позики від 24 квітня 2023 року № 5501849, строк користування позикою погоджено до 30 вересня 2023 року, тому позивач має право стягнути заборгованість за нарахованими та несплаченими процентами за користування кредитними коштами (сумою позики) у межах погодженого сторонами строку, тобто до 30 вересня 2023 року. Після закінчення строку дії договору у позикодавця відсутні правові підстави нараховувати передбачені договором проценти.

Таким чином, на користь позивача підлягають стягненню проценти за користування сумою позики у межах погодженого сторонами строку кредитування та у розмірі, передбаченому договором та додатковими угодами до нього, а саме у сумі 4 455,00 грн.

Таким чином, оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд вважає, що заявлені позовні вимоги підлягають частковому задоволенню.

Відповідно до частини першої статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Судові витрати, а саме витрати на оплату судового збору, підтверджено платіжною інструкцією від 12 квітня 2024 року № 66840 про оплату судового збору на суму 3 028,00 грн.

Згідно із статтею 141 ЦПК України у зв`язку із частковим задоволенням позову, судові витрати підлягають стягненню з відповідача в розмірі пропорційному до задоволених позовних вимог.

Отже, у зв`язку із частковим задоволенням позову на користь позивача підлягають стягненню витрати на оплату судового збору у сумі 288,70 грн.

На підставі викладеного, керуючись статтями 512, 514, 517, 526, 549, 610, 611, 615, 629, 1054, 1081, 1082 ЦК України, статтями 12, 13, 49, 81, 89 141, 259, 263-265, 354 ЦПК України, суд,

УХВАЛИВ :

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» заборгованість за договором позики від 24 квітня 2023 року № 5501849, а саме заборгованість за основною сумою боргу у розмірі 5 500,00 грн (п`ять тисяч п`ятсот гривень 00 копійок), заборгованість за відсотками у розмірі 4 455,00 грн (чотири тисячі чотириста п`ятдесят п`ять гривень 00 копійок), що разом складає

- 9 955,00 грн (дев`ять тисяч дев`ятсот п`ятдесят п`ять гривень 00 копійок).

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» судовий збір у розмірі 288,70 грн (двісті вісімдесят вісім гривень 70 копійок).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.

Позивач - Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів», ідентифікаційний код юридичної особи в , адреса місцезнаходження: вул. Симона Петлюри, буд. 30, м. Київ, 01032.

Відповідач - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 .

Повне рішення суду виготовлено 13 грудня 2024 року.

Суддя О.О. Хромова