Провадження № 2-с/522/277/24
УХВАЛА

18 грудня 2024 року м. Одеса

Суддя Приморського районного суду м. Одеси Федчишена Т. Ю., розглянувши заяву ОСОБА_1 про скасування судового наказу, виданого за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Інфокс» в особі філії «Інфоксводоканал» про стягнення із ОСОБА_1 заборгованості за оплату житлово-комунальних послуг,

ВСТАНОВИЛА:

Судовим наказом Приморського районного суду м. Одеси від 24 жовтня 2024 року у справі № 522/18592/24 за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Інфокс» в особі філії «Інфоксводоканал» стягнуто із ОСОБА_1 заборгованість за житлово-комунальні послуги у розмірі 12 807,74 грн. Вирішено питання про судовий збір.

ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою про скасування вищевказаного судового наказу, посилаючись на наявність спору щодо стягнення з нього заборгованості за житлово-комунальні послуги та плати за абонентське обслуговування.

У заяві про скасування судового наказу ОСОБА_1 також просить поновити йому строк на звернення до суду із заявою про скасування судового наказу, посилаючись на те, що копію судового наказу ним було отримано лише 15.11.2024.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 ЦПК України боржник має право протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення копії судового наказу та доданих до неї документів подати заяву про його скасування до суду, який його видав, крім випадків видачі судового наказу відповідно до пунктів 4, 5 частини першої статті 161 цього Кодексу. Заява про скасування судового наказу може також бути подана органами та особами, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб.

Відповідно до ч. 1 ст. 127 ЦПК України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Зважаючи на те, що копію судового наказу ОСОБА_1 отримав лише 15.11.2024, тому строк на подання заяви про скасування судового наказу, у розумінні ч. 1 ст. 170 ЦПК України, не є пропущеним.

Дослідивши матеріали справи, вважаю, що подана заява про скасування судового наказу підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ «Про практику розгляду судами заяв у порядку наказного провадження» № 14 від 23 грудня 2012 року наказне провадження є самостійним і спрощеним видом судового провадження у цивільному судочинстві при розгляді окремих категорій справ, у якому суддя в установлених законом випадках за заявою особи, якій належить право вимоги, без судового засідання і виклику стягувача та боржника на основі доданих до заяви документів видає судовий наказ, який є особливою формою судового рішення.

Виходячи з того, що наказне провадження є безспірним, тобто в його порядку задовольняються тільки ті вимоги заявника, що мають безспірний характер, заперечення боржника проти вимог стягувача означає наявність спору про право та при цьому закон не зобов`язує перевіряти наявні матеріали справи, то відповідна заява боржника є єдиною підставою для скасування судового наказу.

Оскільки боржник заперечує проти вимог стягувача, відповідно до ч. 3 ст. 171 ЦПК України, виданий судом наказ підлягає скасуванню.

При цьому, стягувач не позбавлений права звернення до суду із тими самими вимогами в порядку позовного провадження.

У заяві про скасування судового наказу ОСОБА_1 також просить стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Інфокс» в особі філії «Інфоксводоканал» на його користь сплачений ним за подання заяви про скасування судового наказу судовий збір у розмірі 151, 40 грн.

Розглянувши заяву, суд дійшов висновку про відмову в її задоволенні в цій частині з огляду на таке.

Частиною 2 статті 19 Цивільного процесуального кодексу України унормовано, що цивільне судочинство здійснюється за правилами, передбаченими цим Кодексом, у порядку наказного провадження, окремого провадження та позовного провадження (загального або спрощеного).

За змістом статті 160 Цивільного процесуального кодексу України судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених статтею 161 цього Кодексу. Із заявою про видачу судового наказу може звернутися особа, якій належить право вимоги, а також органи та особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб.

За результатами розгляду заяви про видачу судового наказу суд видає судовий наказ або постановляє ухвалу про відмову у видачі судового наказу. Судовий наказ оскарженню в апеляційному порядку не підлягає, проте може бути скасований в порядку, передбаченому цим розділом (ст. 167 ЦПК України).

Відповідно до ч. 3 ст. 171 ЦПК України у разі відсутності підстав для повернення заяви про скасування судового наказу, суддя не пізніше двох днів після її подання постановляє ухвалу про скасування судового наказу, в якій роз`яснює заявнику (стягувачу) його право звернутися до суду із тими самими вимогами в порядку спрощеного позовного провадження. В ухвалі про скасування судового наказу суд за клопотанням боржника вирішує питання про поворот виконання судового наказу в порядку, встановленому статтею 444 цього Кодексу.

Аналіз наведених приписів процесуального законодавства свідчить, що наказне провадження є безспірним, тобто, в його порядку задовольняються тільки ті вимоги заявника, що мають безспірний характер. Заперечення боржника проти вимог стягувача означає наявність спору про право і сам факт подання заяви боржником є достатньою підставою для скасування судового наказу, так як закон не зобов`язує суд на цій стадії перевіряти обґрунтованість заперечень боржника. Зазначені у заяві про скасування судового наказу доводи боржника можуть бути перевірені судом лише під час розгляду справи в порядку позовного провадження.

Отже, розгляд заяви про скасування судового наказу не є розглядом спору по суті, а лише свідчить про наявність спору, який підлягає розгляду в порядку позовного провадження, і відповідно приписами розділу ІІ ЦПК України не передбачено розподілу будь-яких судових витрат за результатами розгляду такої заяви. Як визначено ч. 3 ст. 171 ЦПК України в ухвалі про скасування судового наказу суд за клопотанням боржника вирішує лише питання про поворот виконання судового наказу.

Приписи статті 141 ЦПК України регулюють питання розподілу судових витрат між сторонами спору в залежності від результатів розгляду справи по суті, а відтак, в даному випадку, не підлягають застосуванню. Судові витрати, які понесені учасниками під час наказного провадження в подальшому можуть бути враховані та розподілені за результатами розгляду даного спору в порядку позовного провадження.

За таких обставин, виходячи з того, що Цивільним процесуальним кодексом України не передбачено розподілу судових витрат за результатами розгляду заяви про скасування судового наказу, суд дійшов висновку про відмову в задоволенні заяви боржника про стягнення із заявника судових витрат.

Керуючись ст. ст. 170, 171, 259, 260 ЦПК України, -

УХВАЛИЛА:

Заяву ОСОБА_1 про скасування судового наказу, виданого Приморським районним судом м. Одеси 24 жовтня 2024 року у справі № 522/18592/24 за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Інфокс» в особі філії «Інфоксводоканал» про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за оплату житлово-комунальних послуг задовольнити частково.

Скасувати судовий наказ, виданий Приморським районним судом м. Одеси 24 жовтня 2024 року про стягнення із ОСОБА_1 , ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , адреса за якою надаються послуги: АДРЕСА_2 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Інфокс» в особі філії «Інфоксводоканал» (, м. Одеса, вул. Басейна, 5) заборгованості за оплату житлово-комунальних послуг у розмірі 12 807,74 гривень та судового збору у розмірі 302,80 гривень.

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про стягнення судових витрат - відмовити.

Роз`яснити заявнику (стягувачу) право звернутися до суду із тими самими вимогами в порядку позовного провадження.

Учасники можуть отримати інформацію щодо даної справи в мережі Інтернет за веб-адресою сторінки на офіційному веб-порталі судової влади України - http://pm.od.court.gov.ua/sud1522/.

Ухвала суду оскарженню не підлягає.

Суддя Тетяна ФЕДЧИШЕНА