Провадження № 2-н/554/2841/2024
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 грудня 2024 року м. Полтава

Суддя Октябрського районного суду м. Полтави Сініцин Е.М., розглянувши заяву Полтавського комунального автотранспортного підприємства 1628 про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за надані послуги з вивезення побутових відходів, а також суми судового збору, відповідно до ст. ст. 11,16,509,525,526,610,611,626,633,634 ЦК України, ст.ст. 160-161, 168 ЦПК України,

ВСТАНОВИВ:

До Октябрського районного суду м. Полтави надійшла заява Полтавського комунального автотранспортного підприємства 1628 про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за надані послуги з вивезення побутових відходів, а також суму судового збору, відповідно до ст. ст. 11,16,509,525,526,610,611,626,633,634 ЦК України, ст.ст. 160-161, 168 ЦПК України.

Ознайомившись із поданою заявою, вважаю, що слід відмовити у видачі судового наказу у зв`язку з наступним.

Відповідно до п.3 ч.3 ст.163 ЦПК України, до заяви про видачу судового наказу додається копія договору, укладеного в письмовій (в тому числі електронній) формі, за яким пред`явлено вимоги про стягнення грошової заборгованості.

Всупереч вказаній нормі, заявником не додано до заяви копію договору, що укладений між заявником та ОСОБА_1 , а надані заявником копії публічних договорів не можуть вважатися належними та допустимими доказами виникнення правовідносин за укладеним договором, оскільки суду не надано доказів його укладення саме з ОСОБА_1 ..

Крім того, з наданого заявником до суду розрахунку заборгованості вбачається, що Полтавське КАТП 1628 надає відомості про стягнення з боржника суми у розмірі 1 869,24 гривень, яка виникла за період часу з 01 листопада 2021 року по 30 листопада 2024 року.

Оскільки заява про видачу судового наказу подана до суду в грудні 2024 року, а заборгованість виникла в строк, що перевищує строк позовної давності, вважаю, що в заяві необхідно відмовити.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 165 ЦПК України, суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо заява подана з порушеннями вимог статті 163 цього Кодексу.

Крім того, в п. 5 ч.1 ст.165 ЦПК України закріплено, що суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо з моменту виникнення права вимоги пройшов строк, який перевищує позовну давність, встановлену законом для такої вимоги, або пройшов строк, встановлений законом для пред`явлення позову в суд за такою вимогою.

Згідно ч.2 ст.165 ЦПК України, про відмову у видачі судового наказу суддя постановляє ухвалу не пізніше десяти днів з дня надходження до суду заяви про видачу судового наказу.

Враховуючи, що чинним законодавством не передбачене надання строку для усунення недоліків, суд вважає за необхідне в заяві про видачу судового наказу - відмовити.

Відповідно до ч.2 ст.164 ЦПК України, у разі відмови у видачі судового наказу або в разі скасування судового наказу внесена сума судового збору стягувачу не повертається. У разі пред`явлення стягувачем позову до боржника у порядку позовного провадження сума судового збору, сплаченого за подання заяви про видачу судового наказу, зараховується до суми судового збору, встановленої за подання позовної заяви.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст.163, 164, 165 ЦПК України, -

УХВАЛИВ:

Відмовити у видачі судового наказу за заявою Полтавського комунального автотранспортного підприємства 1628 про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за надані послуги з вивезення побутових відходів, а також суми судового збору, відповідно до ст.ст. 11,16,525,526, 626,633,634 ЦК України, ст.ст. 160-161, 168 ЦПК України.

Ухвала суду може бути оскаржена до Полтавського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом 15 /п`ятнадцяти/ днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена в день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку на її оскарження.

Суддя Е.М. Сініцин.