Придніпровський районний суд м.Черкаси
Справа № 711/8578/24
Номер провадження 2/711/2977/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 грудня 2024 року Придніпровський районний суд міста Черкаси у складі:

головуючого судді: Казидуб О.Г.

секретаря судового засідання: Шульга А.В.

за участю:

позивача: ОСОБА_1

представника позивача адвоката: Кушнір Т.В.

представника відповідача за дорученням: Желізняк Ю.В.

представника третьої особи за дорученням: Кирман В.О.

третьої особи: Іващенко Я.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції України в Черкаській області, треті особи: Виконавчий комітет Черкаської міської ради, ОСОБА_2 про зобов`язання вчинити дії, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) звернулася до суду з позовом до Головного управління Національної поліції України в Черкаській області (18036, м. Черкаси, вул. Смілянська, 57, ), треті особи: Виконавчий комітет Черкаської міської ради (18001, м. Черкаси, вул. Байди вишневецького, 36, ), ОСОБА_2 ( АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 ) про зобов`язання вчинити дії.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що з 15 листопада 1993 року по 27 вересня 2013 року її чоловік ОСОБА_3 проходив службу в органах внутрішніх справ України.

Під час проходження служби у 2010 році її чоловіку у складі сім`ї з трьох людей (її чоловік ОСОБА_3 , вона, як його дружина та їхня спільна донька ОСОБА_4 , 1997 р.н.) було розподілене службове житлове приміщення, а саме, квартира АДРЕСА_3 .

Рішенням виконавчого комітету Черкаської міської ради від 04 лютого 2010 року № 155 квартира АДРЕСА_3 включена до числа службових Головного управління Міністерства внутрішніх спав України в Черкаській області.

Даним рішенням виконавчого комітету вирішено видати ордер на заселення до зазначеної службової жилої площі інспектора служби УМВС ОСОБА_3 у складі сімї: дружина ОСОБА_1 , 1977 р.н., донька ОСОБА_4 , 1997 р.н.

На підставі рішення виконавчого комітету Черкаської міської ради Черкаської області від 04 лютого 2010 року № 155 видано ордер на житлове приміщення Серії А № 067121, що став підставою для заселення ОСОБА_3 з членами сім`ї у зазначене розподілене житло.

27 вересня 2013 року наказом Управління МВС в Черкаській області № 264 о/с від 27.0.2013 майор міліції ОСОБА_3 був звільнений в запас. Вислуга років в системі МВС на день звільнення становила 21 рік 00 місяців 01 день.

Вказує, що після розподілення службової житлової площі, вони у складі сім`ї заселилися до відповідної квартири, в якій зареєстровані та безперервно проживають з 2010 року по даний час, тобто, понад 14 років. При цьому, іншою житловою площею ні вона, ні її чоловік, ні їхня донька не були забезпечені, житлові чеки на безоплатну приватизацію житла вони не використовували.

31 січня 2022 року в квартирі АДРЕСА_3 у встановленому законом порядку була зареєстрована ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка є донькою ОСОБА_6 та її онукою.

ІНФОРМАЦІЯ_3 її чоловік ОСОБА_3 помер. Після смерті якого, вона зі своєю донькою ОСОБА_2 і онукою ОСОБА_5 продовжує проживати в розподіленому ним, як членам сім`ї ОСОБА_3 , службовому житлі, сплачують комунальні платежі, несуть поточні фінансові витрати на підтримання помешкання в придатному для життя стані. Іншого житла у власності, володінні чи розпорядженні не мають.

Вказує, що вона з метою реалізації свого права, гарантованого ст. 47 Конституції України, в серпні 2024 року звернулася до уповноважених органів ГУНП в Черкаській області, як відомчого органу, на балансі якого знаходиться розподілене їй службове житло та до виконавчого комітету ЧМР, як органу, уповноваженого приймати рішення про зміну статусу службового житла, з письмовою заявою, в якій просила ГУНП в Черкаській області підготувати та направити до виконавчого комітету ЧМР клопотання про виключення із числа службових жилого приміщення квартири АДРЕСА_3 , розподіленої на підставі рішення виконавчого комітету ЧМР Черкаської області від 04 лютого 2010 року № 155 ОСОБА_3 у складі сім`ї 3 особи (чоловік, дружина та донька); виконавчий комітет ЧМР прийняти рішення про виключення з числа службових з правом приватизації вказаного жилого приміщення.

У відповідь на дану заяву їй було відмовлено у вчиненні відповідних дій, а саме, Виконавчий комітет Черкаської міської ради відмовив у задоволенні заяви з мотивів того, що передумовою для прийняття рішення виключення квартири із числа службових має бути відповідне звернення організації, у віданні/власності якої вона знаходиться, а Головне управління Національної поліції в Черкаській області відмовило у підготовці клопотання з мотивів того, що зазначена квартира віднесена до числа службових квартир ліквідованого Управління Міністерства внутрішніх справ України в Черкаській області, а не Головного управління Національної поліції України в Черкаській області, а тому, в останнього відсутні правові підстави для розгляду питання виключення квартири АДРЕСА_3 із числа службових.

Вважає такі дії відповідача протиправними та такими, що суперечать вимогам закону, призводять до порушення її майнових, гарантованих Конституцією та іншими Законами України, адже, вона позбавлена можливості отримати розподілену їй житлову площу у приватну власність.

Таким чином, враховуючи той факт, що квартира АДРЕСА_3 була визнана службовою для Управління внутрішніх справ України в Черкаській області та була надана співробітнику цього ж управління як особі, яка проходила службу в органах внутрішніх справ та померла, при цьому зазначена квартира у житловому фонді Головного управління Національної поліції України в Черкаській області як службове житло не перебуває, то слід прийти до висновку, що така квартира відповідачем використовуватись в цьому статусі не може.

Просить визнати за ОСОБА_1 право на виключення з числа службового житла квартири АДРЕСА_3 , розподіленої ОСОБА_3 у складі сім`ї три особи на підставі Ордеру на жиле приміщення Серія А № 067121, виданого виконавчим комітетом Черкаської міської ради; зобов`язати Головне управління Національної поліції України в Черкаській області подати до Черкаської міської ради клопотання разом з належно оформленими документами про виключення з числа службового житла та надання для постійного проживання ОСОБА_1 , ОСОБА_7 та ОСОБА_8 квартири АДРЕСА_3 , розподіленої ОСОБА_3 у складі сім`ї трьох осіб на підставі Ордеру на жиле приміщення Серії А № 067121, виданого виконавчим комітетом Черкаської міської ради; стягнути з відповідача понесені судові витрати.

01 листопада 2024 року ухвалою суду відкрито спрощене позовне провадження у справі, призначено судове засідання з викликом сторін.

18 листопада 2024 року через канцелярію суду представник відповідача Головного управління Національної поліції в Черкаській області за дорученням Желізняк Юлія Віталіївна надала клопотання про закриття провадження у справі, мотивуючи його тим, що ГУНП в Черкаській області вважає, що спір у вказаній справі має розглядатися в порядку адміністративного судочинства.

В клопотанні зазначено, що підставою для звернення з цим позовом стало те, що, як стверджує позивач, те що вона позбавлена можливості реалізувати своє право на приватизацію вказаної квартири, поки вона не буде виведена з числа службових за клопотанням керівництва установи, яка надавала таке службове приміщення, з проханням виключити житло зі службового житлового фонду, у зв`язку з відсутністю потреби у його використанні в статусі службового.

Вказує, що підставою для надання службового житла ОСОБА_3 було рішення Черкаської міської ради від 04.02.2010 № 155, в зв`язку з тим, що останній проходив службу в органах внутрішніх справ на посаді інспектора служби УМВС, а саме, публічну службу.

Отже, спір позивача з відповідачем є публічно-правовим і належить до юрисдикції адміністративного суду.

Просить суд, згідно п. 1 ч. 1 ст. 255 ЦПК України, закрити провадження у справі.

01 листопада 2024 року ухвалою суду відкрито провадження по справі, розгляд справи вирішено проводити за правилами спрощеного позовного провадження, призначено судове засідання з викликом сторін.

Позивач ОСОБА_1 та адвокат Кушнір Тетяна Володимирівна, яка діє в інтересах позивача, в судовому засіданні заперечували проти задоволення клопотання.

Представник відповідача ГУНП в Черкаській області за дорученням Желізняк Юлія Віталіївна в судовому засіданні клопотання підтримала та просила його задоволити.

Представник третьої особи Виконавчого комітету Черкаської міської ради за дорученням Кирман Владислав Олександрович в судовому засіданні не заперечував проти задоволення клопотання та закриття провадження у справі.

Третя особа ОСОБА_2 в судовому засіданні заперечувала проти задоволення клопотання.

Заслухавши думку учасників процесу, дослідивши матеріали цивільної справи та враховуючи вимоги цивільно процесуального законодавства, суд приходить до наступного.

Частиною 1 статті 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно з частиною 1 статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Відповідно до частин 1, 3 статті 19 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства. Цивільне судочинство здійснюється за правилами, передбаченими цим Кодексом, у порядку наказного, позовного та окремого провадження.

Право на доступ до суду реалізується на підставах і в порядку, встановлених законом. Кожний із процесуальних кодексів встановлює обмеження щодо кола питань, які можна вирішити у межах відповідних судових процедур. Зазначені обмеження спрямовані на дотримання оптимального балансу між правом людини на судовий захист і принципами юридичної визначеності, ефективності й оперативності судового процесу.

Критеріями відмежування справ цивільної юрисдикції від інших є, по-перше, наявність спору щодо захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів в будь-яких правовідносинах, крім випадків, коли такий спір вирішується за правилами іншого судочинства, по-друге, такий суб`єктний склад цього спору, у якому однією зі сторін є, як правило, фізична особа. Отже, у порядку цивільного судочинства за загальним правилом можна розглядати будь-які справи, у яких, зазвичай, хоча б одна зі сторін є фізичною особою, якщо їх вирішення процесуальні закони не віднесли до юрисдикції інших судів.

Юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема: у спорах фізичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження; у спорах з приводу прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби (пункт 1, 2 частини 1 статті 19 КАС України).

Адміністративна справа - це переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір (пункт 1 частини першої статті 4 КАС України).

Публічно-правовий спір - це, зокрема, спір, у якому хоча б одна сторона здійснює публічно-владні управлінські функції, в тому числі на виконання делегованих повноважень, і спір виник у зв`язку із виконанням або невиконанням такою стороною зазначених функцій (пункт 2 частини першої статті 4 КАС України).

Суб`єкт владних повноважень - це орган державної влади (у тому числі без статусу юридичної особи), орган місцевого самоврядування, їх посадова чи службова особа, інший суб`єкт при здійсненні ними публічно-владних управлінських функцій на підставі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, або наданні адміністративних послуг(пункт 7 частини першої статті 4 КАС України).

Отже, до справ адміністративної юрисдикції процесуальний закон відніс публічно-правові спори, ознакою яких є не лише особливий суб`єктний склад, але і їх виникнення з приводу виконання чи невиконання суб`єктом владних повноважень владних управлінських функцій, крім спорів, для яких закон установив інший порядок судового вирішення. Ці функції суб`єкт повинен виконувати саме у тих правовідносинах, в яких виник спір.

Стосовно терміну "владні управлінські функції", то зміст поняття "владні" полягає в наявності у суб`єкта повноважень застосовувати надану йому владу, за допомогою якої впливати на розвиток правовідносин, а "управлінські функції" - це основні напрямки діяльності органу влади, його посадової чи службової особи або іншого уповноваженого суб`єкта, спрямовані на управління діяльністю підлеглого суб`єкта. З огляду на вказане до юрисдикції адміністративного суду належить спір, який виник між двома чи більше суб`єктами стосовно їх прав та обов`язків у правовідносинах, в яких хоча б один суб`єкт законодавчо вповноважений владно керувати поведінкою іншого (інших) суб`єкта (суб`єктів), а останній (останні) відповідно зобов`язаний (зобов`язані) виконувати вимоги та приписи такого суб`єкта владних повноважень.

Аналогічна правова позиція зазначена у постановах Великої Палати Верховного Суду від 23 травня 2018 року у справі № 914/2006/17 (пункт 5.7), від 4 вересня 2018 року у справі № 823/2042/16 (пункти 28-30), від 18 вересня 2018 року у справі № 823/218/17 (пункти 24-25), від 12 березня 2019 року у справі № 911/3594/17 (пункти 4.8-4.10), від 2 квітня 2019 року у справі № 137/1842/16-а, від 18 грудня 2019 року у справі № 826/2323/17 (пункти 18-19), від 18 грудня 2019 року у справі № 263/6022/16-ц (пункти 21-23), від 19 лютого 2020 року у справі № 520/5442/18 (пункти 18-20), від 26 лютого 2020 року у справі № 1240/1981/18 (пункти 16-17), від 1 квітня 2020 року у справі № 520/13067/17 (пункти 19-21), від 15 вересня 2020 року у справі № 469/1044/17 (пункт 21), від 29 вересня 2020 року у справах № 368/561/19 (пункт 22) і № 712/5476/19 (пункт 19), від 8 жовтня 2020 року у справі № 9901/393/19 (пункт 25), від 13 жовтня 2020 року у справі № 640/22013/18 (пункт 19), від 23 листопада 2021 року у справі № 175/1571/15(пункт 72)).

Визначальною ознакою для правильного вирішення спору є характер правовідносин, з яких виник спір.

Публічно-правовий спір, на який поширюється юрисдикція адміністративних судів, є спором між учасниками публічно-правових відносин і стосується саме цих відносин. Тоді як приватноправові відносини вирізняються наявністю майнового чи немайнового особистого інтересу учасника. Спір має приватноправовий характер, якщо він обумовлений порушенням або загрозою порушення, як правило, майнового приватного права чи інтересу.

Встановлено, що підставою для звернення з цим позовом стало ОСОБА_1 позбавлення її можливості реалізувати своє право на приватизацію квартири за адресою: АДРЕСА_1 , поки вона не буде виведена з числа службових за клопотанням керівництва установи, яка надавала таке службове приміщення, з проханням виключити житло зі службового житлового фонду, в зв`язку з відсутністю потреби у його використанні в статусі службового.

Відповідно до ч. 1 ст. 118 ЖК Української РСР, службові жилі приміщення призначаються для заселення громадянами, які у зв`язку з характером їх трудових відносин повинні проживати за місцем роботи або поблизу від нього. Жиле приміщення включається до числа службових рішенням виконавчого комітету районної, міської, районної в місті ради. Під службові жилі приміщення виділяються, як правило, окремі квартири.

Відповідно до ст. 125 ЖК Української РСР, осіб, які пропрацювали на підприємстві, в установі, організації, що надали їм службове жиле приміщення, не менш як десять років, не може бути виселено із службового житла без надання іншого жилого приміщення.

Відповідно до п. 25 Переліку категорій працівників, яким може бути надано службові приміщення, затвердженому постановою від 04.02.1988 року № 37, службове житло може бути надано працівникам МВС, а також підпорядкованих йому органів, закладів та установ, військовослужбовцям Національної гвардії.

Відповідно до п. 3 Положення про порядок надання службових жилих приміщень і користування ними в Українській РСР, затвердженого постановою Ради Міністрів Української РСР від 04.02.1988 року № 37, жиле приміщення включається до числа службових рішенням виконавчого комітету районної, міської, районної в місті Ради народних депутатів за клопотанням адміністрації підприємства, установи, організації. В тих випадках, коли підприємство, установа, організація розташована на території одного населеного пункту (району в місті), а жиле приміщення на території іншого, рішення про його включення до числа службових приймається виконавчим комітетом Ради народних депутатів за місцем знаходження приміщення.

Відповідно до п. 8 Положення, службові жилі приміщення надаються включеним до згаданого в пункті 7 цього Положення переліку працівникам, які постійно проживають, а також прописані в населеному пункті за місцем розташування відповідного підприємства, установи, організації.

Відповідно до п. 16 Положення, службові жилі приміщення надаються за рішенням адміністрації підприємства, установи, організації, правління колгоспу, органу управління іншої кооперативної та іншої громадської організації, у віданні якої ці приміщення знаходяться, затвердженим виконавчим комітетом районної, міської, районної в місті Ради народних депутатів, на території якої знаходиться відповідне підприємство, установа, організація.

Відповідно до п. 21 Положення, на підставі рішення про надання службового жилого приміщення виконавчий комітет районної, міської, районної в місті Ради народних депутатів видає громадянинові спеціальний ордер, який є єдиною підставою для вселення в надане службове жиле приміщення.

Відповідно до матеріалів справи, підставою для надання службового житла ОСОБА_3 було рішення Черкаської міської ради від 04.02.2010 № 155, в зв`язку з тим, що останній проходив службу в органах внутрішніх справ на посаді інспектора служби УМВС, а саме, публічну службу.

Відповідно до п. 6 Положення про порядок надання службових жилих приміщень і користування ними в Українській РСР, затвердженого постановою Ради Міністрів Української РСР від 04.02. 1988 року № 37, жиле приміщення виключається з числа службових, якщо відпала потреба в такому його використанні, а також у випадках, коли в установленому порядку воно виключено з числа жилих. Сам по собі факт проживання в службових жилих приміщеннях робітників і службовців, які припинили трудові відносини з підприємством, установою, організацією, а також громадян, яких виключено з членів колгоспу, або тих, які вийшли з колгоспу за власним бажанням, не є підставою для виключення цих приміщень з числа службових. Виключення жилого приміщення з числа службових провадиться на підставі клопотання підприємства, установи, організації рішенням виконавчого комітету відповідної районної, міської, районної в місті Ради народних депутатів. У будинках, належних колгоспам, жиле приміщення виключається з числа службових за рішенням загальних зборів членів колгоспу або зборів уповноважених, затверджуваним виконавчим комітетом районної, міської, районної в місті Ради народних депутатів. Про виключення жилого приміщення з числа службових у журналі обліку службових жилих приміщень робиться відповідна відмітка.

Для визначення юрисдикції суду у спорі з приводу прийняття громадянина на публічну службу, її проходження чи звільнення суд має встановити, чи проходила особа публічну службу, а також, у зв`язку з чим - прийняттям, проходженням або звільненням - виник спір (Постанова Великої Палати Верховного Суду від 29.09.2020 у справі № 712/5476/19 ).

Публічна служба - це діяльність на державних політичних посадах, у державних колегіальних органах, професійна діяльність суддів, прокурорів, військова служба, альтернативна (невійськова) служба, інша державна служба, патронатна служба в державних органах, служба в органах влади Автономної Республіки Крим, органах місцевого самоврядування (пункт 17 частини 1 статті 4 КАС України).

Відповідно до ч. 1 ст. 59 ЗУ «Про національну поліцію», служба в поліції є державною службою особливого характеру, яка є професійною діяльністю поліцейських з виконання покладених на поліцію повноважень.

Відповідно до ч. 1 ч. 1 ст. 16 ЗУ «Про міліцію», особовий склад міліції складається з працівників, що проходять державну службу в підрозділах міліції, яким відповідно до чинного законодавства присвоєно спеціальні звання міліції.

Отже, служба в міліції/поліції є різновидом служби публічної.

Тому, спори з приводу проходження служби в міліції, зокрема, з приводу соціального захисту працівників органів внутрішніх срав та згодом членів їх сімей (включно зі спорами з ГУНП в Черкаській області щодо реалізації права на виключення житла з числа службового, якщо відпала потреба в такому його використанні).

На думку суду, спір ОСОБА_1 з Головним управлінням Національної поліції України в Черкаській області є публічно-правовим спором і належить до юрисдикції адміністративного суду.

У позовній заяві ОСОБА_9 вказала, що її вимоги треба розглядати за правилами цивільного судочинства з огляду на висновки в постанові Верховного Суду України від 02 березня 2016 року у справі № 6-14цс16, в постанові Верховного Суду України від 16 грудня 2015 року у справі № 6-2139цс15.

Проте, як вбачається з постанови Великої Палати Верховного суду № 362/643/21 від 08.02.2022 «спори щодо оскарження особами з числа військовослужбовців рішень, дій чи бездіяльності відомчих житлових (житлово-побутових, з контролю за розподілом житла) комісій є спорами з приводу проходження позивачами військової служби як різновиду служби публічної. Такі спори належать до юрисдикції адміністративних судів».

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що дану справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції України в Черкаській області, треті особи: Виконавчий комітет Черкаської міської ради, ОСОБА_2 про зобов`язання вчинити дії необхідно розглядати в порядку адміністративного судочинства.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 255 ЦПК України, суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

А тому, суд приходить до висновку про необхідність закриття провадження у справі.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. ст. 255-261 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції України в Черкаській області, треті особи: Виконавчий комітет Черкаської міської ради, ОСОБА_2 про зобов`язання вчинити дії закрити.

Роз`яснити ОСОБА_1 , що дана справа підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства.

Ухвала може бути оскаржена протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення до Черкаського апеляційного суду. Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або в разі розгляду справи (вирішення справи) без повідомлення (виклику) учасників справи зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Повний текст ухвали виготовлено 17 грудня 2024 року (з врахуванням вихідних днів).

Головуючий: О. Г. Казидуб