Справа № 350/1749/24
Номер провадження 2-о/350/198/2024
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
12 грудня 2024 року селище Рожнятів
Рожнятівський районний суд Івано-Франківської області
головуючого судді Бейка А.М.,
секретаря судового засідання Маєвської С.П.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду селища Рожнятів в порядку окремого провадження цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересовані особи: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про встановлення факту родинних відносин,
з участю учасників справи:
представника заявниці ОСОБА_4 ,
суд,-
У своїй заяві заявниця просить суд ухвалити рішення, яким встановити факт родинних відносин, а саме, що ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 був її чоловіком.
В основу своїх вимог заявниця зіслалася на те, що вона 23 травня 1957 року зареєструвала шлюб із ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Від спільного проживання в шлюбу в них народилося двоє дітей: син ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та дочка ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_4 . ЇЇ чоловік ОСОБА_5 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 . Після його смерті відкрилася спадщина на належне йому нерухоме майно, яку вона прийняла як спадкоємець першої черги за законом. З метою оформлення спадщини вона звернулася до нотаріальної контори, однак їй відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, оскільки існують розбіжності в документах, які підтверджують родинні відносини спадкоємця та спадкодавця. Так, у свідоцтві про смерть зазначено, що помер ОСОБА_5 , в документах, що підтверджують родинні відносини, а саме в свідоцтві про одруження її чоловік зазначений як ОСОБА_5 . Таким чином, виникла необхідність у встановленні факту родинних відносин. Встановлення цього факту має для неї юридичне значення, бо є необхідним для оформлення прийняття спадщини в нотаріальній конторі. Встановлення в позасудовому порядку факту родинних відносин неможливо, що змусило її звернутись за захистом своїх законних прав та інтересів до суду.
У судовому засіданні представник заявниці адвокат Гутник П.М заяву підтримала. Вказала, що існують розбіжності в правовстановлюючих документах та у свідоцтві про шлюб. Встановлення цього факту має для ОСОБА_1 юридичне значення, бо є необхідним для оформлення прийняття спадщини в нотаріальній конторі.
Заінтересовані особи ОСОБА_2 та ОСОБА_3 у судове засідання не прибули, направили суду заяви в яких просять розгляд справи провести у їхній відсутності, проти задоволення заяви не заперечують.
Вислухавши доводи представника заявниці, дослідивши письмові докази, суд дійшов до наступних висновків.
Відповідно до ст.ст.1-4 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі. Кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
Відповідно до ст.15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.
Згідно з ч.1 ст.16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.
Нормами статті 4 ЦПК України встановлено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.
В п.6 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» роз`яснено, що справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, повинні розглядатися за участю заявників та заінтересованих осіб. Заявники та залучені до участі у справі заінтересовані особи, зокрема, вправі відповідно подавати докази на підтвердження обґрунтованості чи необґрунтованості заяви по встановлення факту, що розглядається судом, брати участь у дослідженні обставин справи.
Кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених ЦПК України, відповідно до ст.81 ЦПК України. Докази не можуть ґрунтуватися на припущеннях.
Частиною 1 статті 76 ЦПК України встановлено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Згідно з ч.2 ст.77 ЦПК України, предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.
Відповідно до ч.2 ст.293 та ч.1 ст.315 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами та встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті.
Відповідно до п.1 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» № 5 від 31.03.1995, в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо:
- згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян;
- чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення;
- заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення;
- встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право.
В судовому засіданні встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_2 помер ОСОБА_5 , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 виданого 19.10.2023 року (а.с.16).
Згідно копії свідоцтва про одруження серії НОМЕР_2 від 26.12.1961, між ОСОБА_5 та ОСОБА_8 , 23.05.1957 року укладено шлюб і після одруження дружині присвоєно прізвище « ОСОБА_9 » (а.с. 10).
З довідки №282 виданої Верхньострутинським старостинським округом Рожнятівської селищної ради 25.09.2024 (а.с.7) вбачається, що ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , уродженець с. Верхній Струтинь Рожнятівського району Івано-Франківської області та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , уродженець с. Верхній Струтинь Рожнятівського району Івано-Франківської області одна і та сама особа.
З довідки 283 виданої Верхньострутинським старостинським округом Рожнятівської селищної ради 25.09.2024 (а.с.8) вбачається, що ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , уродженець с. Верхній Струтинь Рожнятівського району Івано-Франківської області та ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , уродженка с. Верхній Струтинь Рожнятівського району Івано-Франківської області були подружжям з 23.05.1957 року, згідно свідоцтва про одруження серії НОМЕР_2 від 26.12.1961 року до часу смерті ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_7 .
З довідки №281 виданої Верхньострутинським старостинським округом Рожнятівської селищної ради 25.09.2024 (а.с.6) вбачається, що ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , був зареєстрований та постійно проживав за адресою: АДРЕСА_1 , помер ІНФОРМАЦІЯ_7 . На день своєї смерті проживав разом з дружиною ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 .
Постановою нотаріуса Першої Рожнятівської державної нотаріальної контори від 19.07.2023 року №433/02-14 (а.с.17) підтверджено, що заявниці відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті ОСОБА_5 у зв`язку з розбіжностями у документах, які підтверджують родинний зв`язок спадкоємця та спадкодавця.
Як вбачається із зазначених документів в свідоцтві про одруження заявниці відомості про чоловіка в частині написання прізвища та по батькові мають відмінності з іншими документами, де прізвище вказано « ОСОБА_9 », а по батькові « ОСОБА_10 ».
Заявниця зазначила, що написання прізвища її чоловіка « ОСОБА_9 » та по батькові « ОСОБА_6 » є помилковим, оскільки правильне написання прізвища українською мовою є « ОСОБА_9 », а по батькові « ОСОБА_10 ».
Такі доводи заявниці підтверджуються копією паспорта громадянина України серії НОМЕР_3 (а.с. 15), копіями свідоцтв про народження серії НОМЕР_4 від 04.06.1962, серії НОМЕР_5 від 01.07.1978 (а.с. 11-12), копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 від 19.10.2023 (а.с.16) з яких установлено, що правильним прізвищем чоловіка заявниці є « ОСОБА_9 » а по батькові « ОСОБА_10 ».
Таким чином, досліджені письмові докази в їх сукупності підтверджують факт родинних відносин між ОСОБА_5 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_7 та ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 .
Встановлення даного факту має для заявниці юридичне значення, оскільки є необхідним для оформлення спадщини після смерті чоловіка, а тому заява підлягає до задоволення.
Керуючись ст.ст. 259, 263-265, 268, 273, 293, 294, 319 ЦПК України, суд
Заяву ОСОБА_1 , заінтересовані особи: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про встановлення факту родинних відносин задоволити.
Встановити факт, що ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , доводився чоловіком ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_8 .
На рішення може бути подана апеляція до Івано-Франківського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення.
Учасник справи, якому рішення суду не було вручено у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено 12.12.2024.

Суддя А.М. Бейко