Провадження № 2/742/1262/24
Єдиний унікальний № 742/4201/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 грудня 2024 року місто Прилуки

Прилуцький міськрайонний суд Чернігівської області в складі: головуючого - судді Ільченка О.І., за участю секретаря судового засідання - Голушко Н.А., розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом представника ОСОБА_1 адвоката Чередніченка Олександра Миколайовича до ОСОБА_2 , треті особи: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про визнання права на проживання та реєстрацію місця проживання в житлі без згоди співвласника, -

В С Т А Н О В И В :

У липні 2024 року позивач ОСОБА_1 звернувся до Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області із вищевказаною позовною заявою, якою просить визнати за ним право на проживання та реєстрацію місця проживання в квартирі АДРЕСА_1 , без згоди співвласника ОСОБА_2 .

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що з народження постійно проживав у квартирі за вищевказаною адресою. Реєстрація його місця проживання проведена при видачі вперше паспорта громадянина України 30.11.2017 року, після досягненні ним 16 років. У зв?язку зі вступом позивача до Національного технічного університету України «Київський політехнічний університет імені Ігоря Сікорського», він був знятий 27.08.2018 року з реєстрації за вищевказаною адресою, та його місце проживання на період навчання було зареєстроване з 21.09.2018 року в гуртожитку навчального закладу АДРЕСА_2 , де він зареєстрований на даний час. На даний момент постала потреба у знятті з реєстрації місця проживання у гуртожитку на вимогу навчального закладу, повернення його за місцем проживання в квартиру АДРЕСА_1 та реєстрації місця проживання за цією адресою. Власниками цієї квартири є баба позивача відповідач ОСОБА_2 , мати позивача ОСОБА_4 та сестра позивача ОСОБА_3 . Після звернення позивача разом з його матір`ю та сестрою, як співвласників квартири до Центру надання адміністративних послуг Прилуцької міської ради для зняття реєстрації місця проживання позивача в гуртожитку в м. Києві та одночасно реєстрації його місця проживання в квартирі, було відмовлено, так як для реєстрації місця проживання повнолітньої особи, яка не є власником житлового приміщення, необхідна згода власника (-ів) житла. Оскільки співвласниками квартири АДРЕСА_1 в рівних частках є баба позивача відповідач ОСОБА_2 , мати позивача ОСОБА_4 та сестра позивача ОСОБА_3 , то відповідно потрібна згода всіх трьох співвласників квартири на реєстрацію місця позивача в належній їм квартирі. Наразі невідоме місце проживання відповідача ОСОБА_2 , позивач позбавлений можливості отримати від неї згоду на реєстрацію місця проживання. Саме за відсутності письмової згоди співвласника баби позивача відповідача ОСОБА_2 , Центр надання адміністративних послуг не має можливості зареєструвати місце проживання позивача в квартирі, у зв`язку з чим виникла необхідність у зверненні до суду з вказаним позовом.

Ухвалою суду від 22.07.2024 відкрито провадження та розгляд призначено в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін.

Позивач в судове засідання не з`явився, про час та місце слухання справи повідомлений належним чином, причин неявки суду не повідомив.

Представник позивача - адвокат Чередніченко О.М. в судове засідання не з`явився, про час та місце слухання справи повідомлений належним чином, причин неявки суду не повідомив.

Відповідач ОСОБА_5 в судове засідання не з`явилася, проте згідно поданої заяви вимоги визнає та просить розгляднути справу за її відсутності.

Треті особи ОСОБА_3 та ОСОБА_4 в судове засідання не з`явилися, про час та місце слухання справи повідомлені належним чином. Подали до суду заяву про розгляд справи за їх відсутності. Проти задоволення позову не заперечують.

Суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше.

Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, розгляд справи здійснюється судом за їх відсутності, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши всі матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до переконання про обґрунтованість заявлених вимог і можливість повного задоволення позову з наступних підстав.

Так, судом встановлено, що ОСОБА_2 та її членам сім`ї ОСОБА_3 та ОСОБА_6 ( ОСОБА_4 ) належить квартира за адресою: АДРЕСА_3 , на підставі свідоцтва про право власності на житло від 17 березня 1994 року (а.с. 11).

Відповідно до копії свідоцтва про народження, виданого повторно 27 грудня 2014 року серії НОМЕР_1 ОСОБА_7 народилася ІНФОРМАЦІЯ_1 , батьками якої записані ОСОБА_8 та ОСОБА_2 (а.с. 13).

Згідно свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 , виданого 17 квітня 1990 року ОСОБА_3 народилася ІНФОРМАЦІЯ_2 , батьками якої записані ОСОБА_3 та ОСОБА_6 (а.с. 17).

Відповідно до свідоцтва про народження, видного повторно серії НОМЕР_3 виданого 11 травня 2002 року ОСОБА_1 народився ІНФОРМАЦІЯ_3 , батьками якого є ОСОБА_9 та ОСОБА_6 (а.с. 16).

Згідно витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб, щодо підтвердження дошлюбного прізвища №5 від 14.09.2010 року, ОСОБА_7 04.03.1989 року уклала шлюб з ОСОБА_10 та змінила прізвище після укладення шлюбу на « ОСОБА_11 ». Шлюб було розірвано 20.03.1992 року, після розірвання шлюбу остання залишила прізвище « ОСОБА_11 » (а.с.14).

Як убачається зі свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_4 , виданого Прилуцьким відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Прилуцькому районі Чернігівської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції 28 лютого 2023 року ОСОБА_6 та ОСОБА_9 уклали шлюб, після чого ОСОБА_6 змінила прізвище на « ОСОБА_12 » (а.с. 15).

Відповідно до будинкової книги для прописки громадян, які проживають у будинку АДРЕСА_4 , зроблено запис про ОСОБА_1 , який 30.11.2017 року був зареєстрований за вказаною адресою, з якої був знятий 27.08.2018 року (а.с. 9-10).

Як убачається із академічної довідки № 2454, ОСОБА_13 з 01.09.2018 по 21.06.2023 навчався у Національному технічному університеті України «Київський політехнічний університет імені Ігоря Сікорського», який знаходиться в м. Київ (а.с. 12).

Згідно заяви від 21.10.2024 року, поданої ОСОБА_3 та ОСОБА_4 не заперечують проти реєстрації місця проживання позивача за адресою: квартира АДРЕСА_1 , зазначивши, що позивач фактично мешкає за вказаною адресою, звідки 27.08.2018 року був знятий з реєстрації з місця проживання у зв`язку з вступом до навчання та був зареєстрований в м. Києві за адресою гуртожитку навчального закладу.

Відповідно до частини першої статті 4 ЦПК України кожна сторона має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

За змістом ч.1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Згідно зі статтею 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Приписами частини другої статті 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відносини, пов`язані зі свободою пересування та вільним вибором місця проживання в Україні, урегульовано Законом України "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні".

Відповідно до ч. 1 ст. 3 Закону України "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні" вільний вибір місця проживання чи перебування - це право громадянина України, а також іноземця та особи без громадянства, які на законних підставах перебувають на території України, на вибір адміністративно-територіальної одиниці, де вони хочуть проживати чи перебувати.

Місце проживання - це житло, розташоване на території адміністративно-територіальної одиниці, в якому особа проживає, а також спеціалізовані соціальні установи, заклади соціального обслуговування та соціального захисту, військові частини.

Суд зазначає, що реєстрація місця проживання фізичної особи здійснюється за наявності в особи житла. Житлом, у розумінні наведених вимог законодавства, є житловий будинок, квартира, інше жиле приміщення, призначені та придатні для постійного або тимчасового проживання в них.

Вказаний правовий висновок наведений у постановах Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду у справах №183/4661/16 (2-а/183/10/17) від 21 серпня 2019 року, №2340/4673/18 від 10 жовтня 2019 року, №826/12955/18 від 31 березня 2020 року, №826/1081/16 від 29 липня 2020 року.

Відповідно до п. 3, 4, 5, 11 Постанови Кабінету міністрів України від 7 лютого 2022 р. № 265 про Деякі питання декларування і реєстрації місця проживання та ведення реєстрів територіальних громад, декларування/реєстрація місця проживання (перебування), зняття із задекларованого/зареєстрованого місця проживання (перебування), зміна місця проживання (перебування), скасування декларування/реєстрації місця проживання (перебування) особи здійснюється органом реєстрації, на території територіальної громади, на яку поширюються повноваження відповідної ради. Особа може задекларувати/зареєструвати своє місце проживання (перебування) лише за однією адресою. У разі коли особа проживає у двох і більше місцях, вона здійснює декларування/реєстрацію місця проживання (перебування) за однією з таких адрес за власним вибором. За адресою задекларованого/зареєстрованого місця проживання (перебування) з особою ведеться офіційне листування та вручення офіційної кореспонденції. Громадянин України, який проживає на території України, а також іноземець чи особа без громадянства, які на законних підставах постійно або тимчасово проживають на території України, зобов`язані протягом 30 календарних днів після зняття із задекларованого/зареєстрованого місця проживання та прибуття до нового місця проживання (перебування) задекларувати/зареєструвати його. Іноземець чи особа без громадянства, які отримали довідку про звернення за захистом в Україні, можуть зареєструвати місце свого перебування в Україні. Батьки або інші законні представники зобов`язані задекларувати/зареєструвати місце проживання (перебування) новонародженої дитини протягом трьох місяців з дня державної реєстрації її народження. У разі коли особа, місце проживання якої задекларовано/зареєстровано, декларує або реєструє нове місце проживання з одночасним зняттям з попереднього місця проживання (перебування), заява про зняття із задекларованого/зареєстрованого місця проживання не подається. При цьому внесення змін до реєстру територіальної громади за попереднім місцем проживання здійснюється на підставі повідомлення органу реєстрації про зняття із задекларованого/зареєстрованого місця проживання (перебування) особи із зазначенням дати зняття з місця проживання. У разі коли особа не є власником (співвласником) житла, за адресою якого декларується місце її проживання, декларування місця проживання особи здійснюється за згодою власника (співвласників) житла, уповноваженої особи житла, яка підтверджується електронним підписом, що базується на кваліфікованому сертифікаті електронного підпису та відображається в декларації під час її формування. Згода власника (співвласників) житла не вимагається у разі декларування місця проживання дітей віком до 18 років за адресою задекларованого/зареєстрованого місця проживання їх батьків або інших законних представників чи одного з них.

Згідно із ч. 1 ст. 379 ЦК України визначено, що житлом фізичної особи є житловий будинок, квартира, інше жиле приміщення, призначені та придатні для постійного або тимчасового проживання в них.

Частиною 1 статті 156 ЖК України передбачено, що члени сім`ї власника квартири, які проживають разом з ним у квартирі, що йому належить, користуються жилим приміщенням нарівні з власником квартири, якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням. За згодою власника квартири член його сім`ї вправі вселяти в займане ним приміщення інших членів сім`ї. На вселення до батьків їхніх неповнолітніх дітей згоди власника не потрібно. До членів сім`ї власника будинку (квартири) належать особи, зазначені в частині 2 статті 64 ЖК України, а саме: дружина наймача (власника), їхні діти і батьки. Членами сім`ї наймача (власника) може бути визнано й інших осіб, якщо вони постійно проживають разом з наймачем (власником) і ведуть з ним спільне господарство. Відповідно до ч. 1 ст. 405 ЦК України члени сім`ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом. Аналіз вищенаведених правових норм дає підстави для висновку про те, що право членів сім`ї власника будинку користуватись цим жилим приміщенням може виникнути та існувати за наявності права власності на будинок в особи, членами сім`ї якої вони є; із припиненням права власності особи втрачається й право користування жилим приміщенням у членів його сім`ї (Постанова Верховного Суду від 02 вересня 2019 року у справі № 731/34/17-ц, провадження № 61-24176св18).

Відповідно до статті 316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном (стаття 317 ЦК України).

Згідно з частиною першою та другою статті 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом. Тобто, непорушність права власності проявляється у тому, що правомірним буде визнане лише таке позбавлення права власності або обмеження у його здійсненні, яке відбувається у випадках і в порядку, встановлених законом. Тобто умовою проведення такої реєстрації є виникнення у особи права проживання у житлі.

Як встановлено судом, позивач ОСОБА_1 є сином ОСОБА_4 , братом ОСОБА_3 , співвласниками квартири є ОСОБА_4 та ОСОБА_3 , з їхнього дозволу позивач користується житловим приміщенням з народження та по теперішній час, протягом тривалого часу його місце проживання, жодним співвласником не оспорювалося.

Відповідач ОСОБА_2 є рідною бабою позивача по лінії матері, яка за вказаною адресою протягом тривалого часу не проживає, та ніколи не піднімала питання щодо місця проживання та реєстрації її онука ОСОБА_1 в квартирі АДРЕСА_1 .

Статтею 29 ЦК України визначено, що місцем проживання фізичної особи є житло, в якому вона проживає постійно або тимчасово.

Відсутність реєстрації місця проживання позивача за місцем її фактичного проживання суттєво обмежує реалізацію її прав, що гарантовані Конституцією України, зокрема права на свободу пересування, права на охорону здоров`я тощо.

Таким чином, оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, та враховуючи те, що обставини, на які посилається позивач, знайшли своє підтвердження у матеріалах справи, а позовні вимоги ґрунтуються на вимогах закону, суд вважає вимоги позивача обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню, оскільки відповідачем не надано доказів, які б підтверджували незаконність вимог позивача або їх необґрунтованість.

На підставі викладеного, керуючись ст.41 Конституції України, ст. 3 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», ст.ст.4, 16, 316, 321 391 ЦК України, ст.ст.81, 82, 128, 133, 141, 223, 247, 258, 263-265, 280-282, 354, 355 ЦПК України, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги представника ОСОБА_1 адвоката Чередніченка Олександра Миколайовича до ОСОБА_2 , треті особи: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про визнання права на проживання та реєстрацію місця проживання в житлі без згоди співвласника - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право на проживання та реєстрацію місця проживання за адресою: квартира АДРЕСА_5 без згоди співвласника ОСОБА_2 .

Рішення може бути оскаржене позивачем до Чернігівського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення.

Повний текст рішення складено 11.12.2024 року.

Позивач: ОСОБА_1 (РНОКПП - НОМЕР_5 , АДРЕСА_2 ).

Відповідач: ОСОБА_2 (РНОКПП відомості відсутні, останнє відоме місце перебування: кв. АДРЕСА_5 ).

Треті особи:

ОСОБА_3 (РНОКПП НОМЕР_6 , місце проживання: АДРЕСА_5 ).

ОСОБА_4 (РНОКПП НОМЕР_7 , місце проживання: АДРЕСА_5 )

Суддя Олександр ІЛЬЧЕНКО