РІШЕННЯ

Іменем України

12.12.2024 року м. Львів Франківський районний суд м. Львова в складі:

головуючого судді Мартьянової С.М.

при секретарі Козьмук Д.Б.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду за правилами спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на повнолітню доньку, яка навчається,-

ВСТАНОВИВ:

16.04.2024 року ОСОБА_1 , в особі свого представника звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на повнолітню доньку, яка навчається, в якому просила суд стягнути з відповідача на її користь аліменти, оскільки вона продовжує навчання, у розмірі частки заробітку (доходу) відповідача щомісячно на період навчання, починаючи з 16 квітня 2024 року до досягнення нею 23 віку, за умови продовження навчання.

В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що позивач народилась ІНФОРМАЦІЯ_1 та є донькою ОСОБА_2 та ОСОБА_3

09.07.2016 року матір позивачки, зміна своє прізвище на « ОСОБА_4 », у зв`язку із укладанням нового шлюбу.

Станом на момент звернення до суду із даною позовною заявою, позивачці виповнилось 18 років.

У зв`язку із навчанням на денній формі, позивачка змушена щодня добиратись до учбового закладу, що тягне за собою транспортні витрати.

Більшість витрат становить придбання підручників, канцелярських товарів, інших необхід6них речей для навчання, моделювання, створення дизайнерських продуктів, що зазвичай купується за готівкові кошти. Будь-які курси щодо практики, чи/або нового навчання потребують фінансових затрат, які позивачка не взмозі самостійно покрити.

Матір позивачки, ОСОБА_5 тимчасово не працює.

З відповідача були примусово стягнуті аліменти на підставі рішення Франківського районного суду м. Львова від 20.02.1013 р., що станом на сьогодні налічують борги зі сплати аліментів. Більше того, відповідач почав платити якісь кошти на утримання позивача та її сестри лише після внесення Франківським районним судом м. Львова вироку від 27.03.2014, згідно якого його було визнано винним на підставі ч.1 ст. 164 КК України.

На утриманні у матері Позивачки також є ще сестра Позивачки, ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , якій станом на момент подання даного позову виповнилось 12 років/

Відповідач не завжди платить аліменти, частково погашає борги за минулі та далекі роки, однак існує великий борг, а допомагати доньці, Позивачці, яка продовжує навчання, хоча досягнула 18 років - відмовляється, хоча має таку фінансову можливість.

Так, відповідно до Довідки МВС України, військова частина НОМЕР_1 Національної гвардії України, Відповідач проходить військову службу під час мобілізації та військового стану у військовій частині НОМЕР_1 Національної гвардії України з 02.03.2022р. Наказ №55 по с/ч.

Відповідач є отримувачем пенсії згідно Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту", що підтверджується його посвідченням серії НОМЕР_2 .

Відповідно до Довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно №373854538, 26.12.2022р. за відповідачем зареєстрована та придбана квартира у частці за адресою: АДРЕСА_1 .

Незважаючи на придбання даної квартири на підставі оформлення спадкових прав, Відповідач поніс фінансові затрати, як оплата нотаріальних послуг за отримання свідоцтва на право на спадщину, так і сплату відповідних платежів до бюджету, а відтак у Відповідача наявні матеріальні можливості оплачувати аліменти на повнолітню доньку, яка продовжує навчатись. Позивачці також відомо про придбання Відповідачем рухомого майна, однак права власності які не зареєстровані за останнім в силу боргу по аліментах та небажанні самостійно їх погашати та оплачувати будь-які витрати на утримання своїх дітей, позивачки та її малолітньої сестри.

Позивачка потребує матеріальної допомоги на своє навчання у Міжрегіональному центрі професійно-технічної освіти художнього моделювання і дизайну и. Львова, на IV курсі, денна форма навчання, ІІІ рівень атестації, та на усі витрати які пов`язані із проживанням та навчанням.

У зв`язку з вищевикладеним позивачка і була змушена звернутися до суду з даними позовними вимогами.

Ухвалою суду від 21.05.2024 відкрито спрощене позовне провадження у цивільній справі. Призначено проведення засідання.

10.09.2024 року через систему «Електронний суд» від представника відповідача надійшов відзив на позовну заяву, в якому представник відповідача посилається на наступні обставини.

Так, відповідач не заперечує проти стягнення аліментів на повнолітню доньку, яка продовжує навчання, однак не погоджується з їхнім розміром.

Аліменти в розмірі 1/4 від усіх видів доходу є надмірним тягарем для відповідача, з огляду на: сімейний стан; фінансову участь; наявність судових проваджень; фінансовий стан.

29.08.2015 відповідач зареєстрував шлюб з ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Подружжя виховує спільну дочку ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_4 . Доньки від шлюбу з позивачем - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 чудово ладнають з ОСОБА_9 та сестричкою ОСОБА_10 .

Цей факт, що стосується наявності на утриманні у відповідача малолітньої доньки від другого шлюбу, також достеменно відомий позивачці.

Відповідач бере активну участь у житті дітей та їхньому фінансовому забезпеченні, не обмежуючись виключно сплатою аліментів.

У провадженні Львівського апеляційного суду перебуває справа №462/3288/24 за апеляційною скаргою відповідача на рішення Залізничного районного суду м. Львова від 17.06.2024 року у справі за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_2 про зміну способу стягнення аліментів.

Цим рішенням було ухвалено стягувати з відповідача на користь ОСОБА_5 аліменти на утримання ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , у розмірі 1/4 частки від його заробітку (доходу), але не менше ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня набрання рішенням суду законної сили і до досягнення дитиною повноліття.

Також рішенням Залізничного районного суду м. Львова від 05.08.2024 року у справі №462/4234/24 за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_2 про стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів за період з 04.11.2012 року по 31.03.2024 року було ухвалено стягнути з відповідача пеню у розмірі 45 720,50 гривень.

Відповідач, беручи активну участь у житті усіх свої трьох доньок, постійно підтримуючи з ними сімейні стосунки, забезпечуючи їх матеріальні потреби у силу своїх можливостей, не очікував, що колишня дружина та старша донька ініціюють три судові провадження, аби домогтися фінансової вигоди.

Батько ніколи не відсторонювався від своїх дітей, а тому був відкритий до діалогу щодо розміру аліментів чи визначення додаткових форм матеріального забезпечення доньок.

Разом з тим, скориставшись перебуванням відповідача у зоні безпосередніх бойових дій, достеменно знаючи, що відповідач не має можливості вчасно та активно здійснювати своє право на захист, відповідач та старша донька ініціювали низку судових проваджень, що впливають як на моральний, так і на матеріальний стан відповідача.

З початком повномасштабного вторгнення російської федерації, відповідач вступив до Збройних сил України.

Відповідач усвідомлює та беззаперечно визнає свій обов`язок щодо утримання повнолітньої доньки, яка продовжує навчатися. Водночас, відповідач клопоче перед судом про врахування того факту, що на його утриманні також перебувають неповнолітні діти, а саме: ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_4 та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_6 .

При залишенні в силі рішення Залізничного районного суду м. Львова від 17.06. 2024 року у справі № 462/3288/24 та задоволення позовних вимог ОСОБА_1 , половина від усіх доходів відповідача буде спрямована виключно на оплату аліментів, що не відповідає принципам пропорційності, справедливості та розумності. Крім цього, як згадувалось вище, з відповідача за рішенням суду буде стягнуто пеню у розмірі 45 720,50 грн.

Крім цього, наскільки відомо відповідачеві з слів самої позивачки, вона не планує продовжувати навчання, наразі перебуває за кордоном, де працевлаштована.

У зв`язку з вищевикладеним просять позовні вимоги задовольнити частко, та стягнути з відповідача аліменти на повнолітню доньку, яка продовжує навчання, в розмірі 1/8 від усіх видів доходу.

12.09.2024 року від представника позивачки через систему «Електронний суд» надійшла відповідь на відзив, відповідно до якої вона просила суд задовольнити позовні вимоги у повному обсязі посилаючись на наступні обставини.

Так, позиція відповідача не заслуговує на увагу суду та спрямована на ухилення від сплати аліментів на повнолітню доньку, яка навчається з підстав, які не заслуговують на увагу.

Представником Відповідача зазначені три судові справи, зокрема, дана справа №465/2847/24, та справи, які слухались у Залізничному районному суді м. Львова: №462/4234/24 та №462/ 3288/24.

Звертають увагу суду, що дані справи не пов`язані з цією та не свідчать про введення відповідача у скрутний матеріальний стан, є різні за предметом та підставами позовних вимог.

Щодо справи 462/4234/24, то дана справа лише підтверджує наявність боргу у відповідача зі сплати аліментів, розмір яких був встановлений на їх мінімальному рівні, тому суд стягнув з відповідача пеню у розмірі 45 720 грн., 50 коп. за злісне

ухилення від сплати аліментів (зокрема, це встановлено було і Вироком Франківського районного суду м. Львова від 27.03.2014р., згідно якого Відповідача було визнано винним на підставі ч. 1 ст.164 КК України), наявний у матеріалах справи.

Справа №462/3288/24 згідно якої суд вирішив стягнути аліменти у розмірі 1/4 частки від усіх доходів Відповідача.

Станом на сьогодні є ухвала Львівського апеляційного суду про залишення апеляційної скарги представника Відповідача без руху, Ухвали про відкриття апеляційного провадження станом на час подання відзиву Відповідачем - немає.

Розмір аліментів в 1/4 у частці від доходу платника, який передбачений ч. 5 ст. 183 Сімейним кодексом України та встановлений у рішенні Залізничного районного суду м. Львова у справі №462/3288/24 від 17.06.2024р. аж ніяк не може бути фінансовим тягарем для Відповідача на одну неповнолітню дитину, оскільки такий розмір встановлений законом у порядку стягнення в наказному провадженні.

Твердження представника Відповідача щодо утримання іншої неповнолітньої дитини у новому шлюбі також не може заслуговувати на увагу суду, оскільки як вказує стала судова практика у даній категорії справ, зокрема, постанова ВС (справа №565/2071/19), від 16.09.2020р., зміна сімейного стану платника аліментів, а саме народження дитини, не є безумовною підставою для зміни розміру аліментів.

Крім того, батьки не мають компенсувати зменшення розміру аліментів за рахунок збільшення утримання однієї дитини порівняно з іншою.

Яскравим прикладом небажання платити та ухилення від сплати аліментів, спроби зменшення розміру, маючи фінансову можливість платити належним чином аліменти на їх мінімально гарантованому законом рівні, - є неодноразові спроби Відповідача щодо зупинення провадження справах, зокрема у згаданих справах представником Відповідача, про що ухвалою суду йому було відмовлено - ухвала від 19.06.2024р. справа №462/4234/24, ухвала від 06.05.2024р. та від 28.05.2024р. у справі №462/ 3288/24.

Звертають увагу суду що підставами відмови у зупиненні по трьох клопотань представника Відповідача у справах №462/4234/24 та №462/3288/24 були не перебування Відповідача у зоні бойових дій, а навпаки знаходження його у м. Львові, отримання особисто кореспонденції і т .д.

Відтак, беручи до уваги викладене вище, Позивачка потребує матеріальної допомоги на своє навчання у Міжрегіональному центрі професійно-технічної освіти художнього моделювання і дизайну м. Львова, на IV курсі, денна форма навчання, III рівень атестації, та на усі витрати, які пов`язані із проживанням і навчанням, однак Позивачка змушена звертатись до суду, оскільки після досягнення Позивачкою 18 років, Відповідач припинив сплачувати аліменти добровільно, хоча має таку матеріальну можливість утримувати свою доньку до закінчення навчання та не більше 23 років, володіє рухомим та нерухомим майном, отримує доходи із заробітної плати як військовослужбовець, має пенсійні виплати, інше.

Керуючись ст. 199 СК України, у Відповідача наявна фінансова можливість, є фізичне здоров`я, яке полягає у проходженні ним військової служби в ЗСУ, офіційне матеріальне забезпечення, однак, як видно із неодноразових подань клопотань щодо зупинення проваджень у справах про стягнення пені по аліментах, зміну способу стягнення, зміна розміру аліментів у даній справі на повнолітню доньку, - свідчить лише про ухилення зі сплати та погашення боргу, що підтверджує його вину та спростовує матеріальну неможливість платити аліменти на своїх дітей на мінімально гарантованому державою рівні, маючи постійний дохід.

19.09.2024 року від представника відповідача через систему «Електронний суд» надійшли заперечення на відповідь на відзив.

Щодо справи №462/3288/24 про збільшення розміру аліментів та зміну способу стягнення аліментів, то у цій справі Залізничний районний суд м. Львова прийняв рішення від 17 червня 2024 року щодо стягнення з відповідача 1/4 від усіх видів доходу на утримання малолітньої доньки - ОСОБА_11 , на яке відповідачем було подано апеляційну скаргу.

Дійсно, апеляційну скаргу було залишено без руху. Відповідну ухвалу Львівського апеляційного суду від 02.08.2024 року було отримано апелянтом та його представником лише 27.08.2024 року, що підтверджується карткою руху документу, сформованої за допомогою функціоналу електронного кабінету «Електронний суд» представника апелянта ОСОБА_12 .

Вже того ж дня представником апелянта було подано заяву про усунення недоліків апеляційної скарги, і таку заяву було скеровано, зокрема, представнику позивача.

Враховуючи можливість залишення в силі рішення Залізничного районного суду м. Львова від 17 червня 2024 року у справі № 462/3288/24 та задоволення позовних вимог ОСОБА_1 при розгляді Франківським районним судом м. Львова справи №465/2847/24, половина від усіх доходів відповідача буде спрямована виключно на оплату аліментів, що не відповідає принципам пропорційності, справедливості та розумності та є надмірним для нього тягарем.

Таке твердження не потребує додаткового доказування, адже як вбачається з довідки про отриману заробітну плату, відповідач отримав у серпні 2024 року 21 722, 94 грн заробітної плати та 659, 36 грн соціальних виплат, загалом на суму 22 382, 3 грн. Разом з цим, у квітні-червні 2024 року відповідачем були додатково отримані і бойові виплати на суму близько 100 000 грн.

Відтак, виходячи з логіки позивача, відповідачем має бути сплачено 1/4 від доходів станом на подання позовної заяви, а це приблизно 30 600 грн за один місяць.

Також звертають увагу суду, що вказана низка судових проваджень була ініційована після вступу відповідача до Збройних сил України й відповідного збільшення заробітної плати, що свідчить скоріше про бажання досягти фінансової вигоди, а не піклування про інтереси дочок.

Щодо твердження позивача та її представника, що посилання представника відповідача щодо іншої дитини у другому шлюбі - не заслуговує уваги суду, оскільки як вказує стала судова практика у даній категорії справ, зокрема, постанова ВС (справа №565/2071/19), від 16.09.2020р., зміна сімейного стану платника аліментів, а саме народження дитини, не є безумовною підставою для зміни розміру аліментів. Крім того, батьки не мають компенсувати зменшення розміру аліментів за рахунок збільшення утримання однієї дитини порівняно з іншою.

Однак, зміна сімейного стану є самостійною, не залежною від зміни матеріального стану підставою для зміни розміру аліментів. Такий висновок робить Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду у постанові від 21.07.2021 року у справі № 691/926/20 та у постанові від 14.12.2022 року у справі № 727/1599/22.

Відповідно до довідки з місця навчання від 10.04.2024 року №215, ОСОБА_1 навчається у Міжрегіональному центрі професійно-технічної освіти художнього моделювання і дизайну м. Львова на IV курсі, денна форма навчання, ІІІ рівень атестації, група №409 1/2.

Термін навчання на освітньому рівні «кваліфікований робітник з «1» вересня 2020 року по «30» червня 2024 року. Інших довідок сторона позивача не надала, відтак станом на вересень 2024 року позивачка не продовжує навчання, що зокрема підтверджується відкритими відомості про вступників на усі освітні рівні на 2024-2025 навчальні роки.

Також у довідці з місця навчання від 10.04.2024 року №215 зазначено, що позивачка знаходиться на неповному державному забезпеченні (тобто оплату за навчання позивачка не здійснює).

Також позивачка проживає спільно із матір`ю, тому не несе додаткових витрат на найм житла у місці навчання.

У даній справі стороною позивача не доведено жодними доказами потребу повнолітньої доньки у матеріальній допомозі у зв`язку з навчанням, не надано суду конкретних відомостей, на що та у яких розмірах позивачка потребує матеріального забезпечення. Загалом, доводи позовної заяви та відповіді на відзив зводяться до того, що оскільки позивачка навчається, то така автоматично потребує допомоги і відповідач зобов`язаний її надавати.

Однак такі твердження не відповідають ні приписам закону, ні усталеній судовій практиці. Окремо зауважуємо, що позивачка жодним чином не обґрунтовує заявлений розмір аліментів, окрім цього не визначено позивачем також того, який обсяг участі у забезпеченні навчання доньки бере матір.

Більше того, позивачка не продовжує навчатися, що свідчить про відсутність у неї права на отримання аліментів у зв`язку з навчанням.

Cторона відповідача звертає на той факт, що даний позов не носить так званий «компенсаційний характер». Тобто, специфіка стягнення аліментів на повнолітню дитину, яка продовжує навчання, зумовлена саме фактом навчання та звернення стягнутих коштів на оплату навчання та інших додаткових витрат, що пов`язані з власне навчанням, а не будь-якими іншими обставинами. Якщо ж стягнуті кошти будуть витрачені не на навчання, а на інші потреби, то стягнення таких аліментів суперечить інституту сімейного права, що регулює спірні правовідносини. У даній ситуації очевидно, що оскільки навчання завершено, то стягнуті кошти на навчання не можуть бути витраченими на нього.

У зв`язку з вищевикладеним представник відповідача просила суд відмовити у задоволенні позовних вимог.

Сторони в судове засідання не з`явились, повідомлялись належним чином.

Від представника позивача в матеріалах справи міститься заява про розгляд справи у відсутність позивачки та її представника, позовні вимоги просила суд задовольнити у повному обсязі.

Від представника відповідача надійшла заява про розгляд справи у відсутність відповідача та його представника, при вирішення справи поклалися на розсуд суду.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, дослідивши матеріали справи, наявні в ній докази у їх сукупності та кожен доказ окремо, дійшов наступного висновку.

Судом встановлено, що згідно довідки Міжрегіонального центру професійно-технічної совіти художнього моделювання і дизайну м. Львова ОСОБА_1 навчається у Міжрегіональному центрі професійно-технічної світи художнього моделювання і дизайну м. Львова на 4 курсі, денна форма навчання, ІІІ рівень атестації, група №409-1/2. Термін навчання на освітньому рівні «кваліфікований робітник» з 01.09.2020 року до 30.062024 і знаходиться на неповному державному забезпеченні.

Відповідно до свідоцтва про народження (серія НОМЕР_3 від 20.01.2011 року) ОСОБА_1 , яка народилась ІНФОРМАЦІЯ_1 , батьками є: батько - ОСОБА_2 , та мати ОСОБА_3 .

Мати позивачки ОСОБА_3 09.07.2016 року змінила прізвище з « ОСОБА_13 » на « ОСОБА_4 », що підтверджується свідоцтвом про шлюб (серія НОМЕР_4 )

Згідно Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта від 11.04.2024 року за відповідачем зареєстровано 26.12.2022 року право власності, а саме на частину квартири яка знаходиться за адресою АДРЕСА_1 .

Згідно довідки МВС України, військова частина НОМЕР_1 Національної гвардії України, ОСОБА_2 проходить військову службу під час мобілізації та військового стану у військовій частині НОМЕР_1 Національної гвардії України з 02.03.2022р. Наказ №55 по с/ч, та має посвідчення учасника бойових дій (серія НОМЕР_2 від 25.05.2023)

Рішенням Франківського районного суду м. Львова від 20.02.2013 року (справа №1326/8470/2012) позов частково задоволено..

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 аліменти на утримання дітей: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі 500 (п`ятсот) грн. щомісячно на кожну дитину, починаючи з 04.10.2012 року і до досягнення дітьми повноліття. В решті позову відмовити.

Стягнуто з ОСОБА_2 судовий збір в сумі 214 грн. 60 коп. в дохід держави.

Вироком Франківського районного суд м. Львова від 27.03.2014 року (справа № 465/1347/14-к) затверджено угоду про примирення від 18 лютого 2014 року, що укладена у м. Львові між сторонами - потерпілою ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_2 у кримінальному провадженні № від 14 грудня 2013 року про:

- визнання ОСОБА_2 неправомірності його ухилення від сплати аліментів та вину в інкримінованому кримінальному правопорушенні, передбаченому ч. 1 ст. 164 КК України;

- відсутність у потерпілої ОСОБА_3 претензій до ОСОБА_2 з прийняттям відмови від пред`явлення цивільного позову, враховуючи, що порядок погашення заборгованості визначено угодою про примирення.

- погодження сторонами міри покарання у вигляді громадських робіт на строк 80 (вісімдесяти) годин.

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 164 КК України та призначено йому покарання у вигляді громадських робіт на строк 80 (вісімдесят) годин.

Згідно свідоцтва про шлюб (серії НОМЕР_5 від 29.08.2015 року) відповідач ОСОБА_2 уклав шлюб з ОСОБА_14 , після укладання шлюбу прізвище дружини змінено на « ОСОБА_13 »

Відповідач ОСОБА_2 має двох неповнолітніх дітей: ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_4 (свідоцтво про народження серії НОМЕР_6 від 26.02.2016) та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (свідоцтво про народження серії НОМЕР_7 від 03.11.2011).

Згідно з виданою АТ КБ «ПРИВАТБАНК» випискою по картці/рахунку НОМЕР_8 ( НОМЕР_9 ) і додатковим рахункам договору SAMDNWFC2 від 01.03.2022 року відповідача за період 01.08.2024 20.08.2024 року, його заробітна плата складає 21 722,94 грн, а виплати соціального фонду 659,36 грн.

Рішенням Залізничного районного суду м. Львова від 17.06.2024 (справа № 462/3288/24) Позов задоволено частково.

Змінено спосіб стягнення аліментів, визначених рішенням Франківського районного суду м. Львова від 20 лютого 2013 року, та стягувати з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_5 аліменти на утримання доньки ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , у розмірі 1/4 частки від його заробітку (доходу), але не менше ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня набрання рішенням суду законної сили і до досягнення дитиною повноліття.

В решті вимог відмовлено.

З ЄДРСР вбачається, що постановою Львівського апеляційного суду від 02.12.2024 року Апеляційну скаргу представника ОСОБА_2 - адвоката Голянської Юлії Анатоліївни задоволено частково.

Рішення Залізничного районного суду м. Львова від 17 червня 2024 року змінено, визначивши стягнення аліментів в розмірі 1/6 частини всіх доходів.

Відповідно до розрахунку заборгованості по аліментах (АСВП 37196477) від 13.06.2024 року ОСОБА_2 має заборгованість зі сплати аліментів станом на 01.06.2024 становить 45720,50 грн.

Згідно із ч. 1 і ч. 3 ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень, надавши докази відповідно до вимог ст.ст. 76 - 82 ЦПК.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (ч. 1 ст. 76 ЦПК України). Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (ч. ч. 1, 2 ст. 77 ЦПК України).

Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування (ч. 2 ст. 78 ЦПК України). Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання (ст. 80 ЦПК України). Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях (ч. ч. 1, 6 ст. 81 ЦПК України).

Відповідно до статті 53 Конституції України кожен має право на освіту. Повна загальна середня освіта є обов`язковою. Держава забезпечує доступність і безоплатність дошкільної, повної загальної середньої, професійно-технічної, вищої освіти в державних і комунальних навчальних закладах; розвиток дошкільної, повної загальної середньої, позашкільної, професійно-технічної, вищої і післядипломної освіти, різних форм навчання; надання державних стипендій та пільг учням і студентам. Громадяни мають право безоплатно здобути вищу освіту в державних і комунальних навчальних закладах на конкурсній основі.

Право особи на освіту може реалізовуватися шляхом її здобуття на різних рівнях освіти, у різних формах і різних видів, у тому числі шляхом здобуття дошкільної, повної загальної середньої, позашкільної, професійної (професійно-технічної), фахової передвищої, вищої освіти та освіти дорослих (частина третя статті 3 Закону України «Про освіту»).

Батьки зобов`язані утримувати своїх повнолітніх непрацездатних дочку, сина, які потребують матеріальної допомоги, якщо вони можуть таку матеріальну допомогу надавати (стаття 198 СК України).

Відповідно до ст. 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу; право на утримання припиняється у разі припинення навчання; право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання.

У пункті 20 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» судам роз`яснено, що обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу.

Таким чином, обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18 років, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу.

Згідно ст. 200 СК України, суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу; при визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином.

Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує, зокрема, стан здоров`я та матеріальне становище дитини, платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних батьків, чоловіка, дружини, дочки, сина, наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення.

Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Разом з тим, судом при визначенні розміру аліментів мають бути враховані вартість навчання, вартість підручників, проїзду до навчального закладу та проживання за місцем його знаходження.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 17 червня 2020 року у справі № 761/10510/17.

Частиною 1 та 2 статті 13 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що повнолітня дитина потребує матеріальної допомоги у зв`язку з продовженням навчання, а батько може надавати таку допомогу в певній мірі, оскільки він офіційно працевлаштований, працездатний.

Визначаючись щодо розміру аліментів, суд враховує взаємний обов`язок батьків по утриманню дитини, а також те, що на утриманні у відповідача є також інші дві доньки. Тому суд, зважаючи на реальні і розумні потреби в матеріальному утриманні дитини, витрати пов`язані з навчанням (проїзд до навчального закладу, харчування, забезпечення базовими організаційними речами та приладдям) та обставини, що встановленні судом та мають значення в їх сукупності, зокрема й щодо можливості кожного із батьків надавати допомогу, вважає справедливим встановлення аліментів в розмірі 1/8 частки доходу відповідача.

При визначені розміру аліментів суд взяв до уваги правовий висновок Верховного Суду України, викладений в постанові від 24.12.2014 в справі №6-186цс14, та врахував всі обставини, визначені ст. 182 СК України, та певну можливість утримання сина матір`ю (позивачем), як-то визначено ст. 200 СК України.

Аліменти підлягають стягненню в контексті ст. 201, 191 СК України з дня пред`явлення позову, тобто у даній справі з 16 квітня 2024 року.

Суд також звертає увагу, що згідно ч. 2 ст. 199 СК України право повнолітньої дитини, яка продовжує навчання, на її утримання припиняється у разі припинення навчання, а тому суд при визначенні періоду стягнення аліментів приймає до уваги термін навчання ОСОБА_1 у Міжрегіональному центрі професійно-технічної освіти художнього моделювання і дизайну м. Львова з 01.09.2020 по 30.06.2024, вказаний у довідці №215 від 10.04.2024. Будь-яких інших доказів щодо продовження навчання матеріали справи не містять. Відтак враховуючи, що на момент ухвалення судом даного рішення ОСОБА_1 закінчила навчання у вказаному навчальному закладі 30.06.2024, відтак суд вважає, що аліменти на її утримання підлягають стягненню до закінчення навчання, тобто до 30.06.2024, але не більше ніж до досягнення 23 років.

На підставі ст. 430 ЦПК України рішення в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць підлягає обов`язковому негайному виконанню.

Отже, суд дійшов висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 слід задовольнити частково.

Відповідно до п. 12 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» ОСОБА_2 звільнено від сплати судового збору.

Керуючись ст.ст. 12, 13, 76-82, 89, 141, 223, 259, 263-265, 268, 273, 352, 354, 355 ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на повнолітню доньку, яка навчається задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 аліменти у розмірі 1/8 частини від всіх видів заробітку (доходів), щомісячно, починаючи з дня звернення позивача до суду, тобто з 16.04.2024, і до закінчення навчання 30.06.2024, але не більше як до досягнення дитиною двадцяти трьох років.

В решті вимог - відмовити.

Рішення в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць підлягає негайному виконанню.

Рішення суду може бути оскаржене протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до Львівського апеляційного суду. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Найменування сторін:

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП НОМЕР_10 , зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_2 .

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_9 , РНОКПП НОМЕР_11 , зареєстрований за адресою, АДРЕСА_1 .

Суддя Мартьянова С.М.