Провадження №2/336/3568/2024
УХВАЛА

про залишення позовної заяви без розгляду

16 грудня 2024 року Шевченківський районний суд міста Запоріжжя у складі

головуючого судді - Звєздової Н.С.,

при секретарі судового засідання - Іванченко О.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, -

ВСТАНОВИВ:

Представник позивача адвокат Щербина О.Г., яка діє на підставі Договору про надання правничої допомоги №58 від 22.09.2024 (строк дії до 23.09.2025), Ордеру на надання правничої допомоги від 16.10.2024 серії АР №1202451, Свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю №621 від 06.07.2007 звернулася до суду з вказаним позовом, в якому просила розірвати шлюб між сторонами, зареєстрований 31 липня 2015 року у Комунарському районному у місті Запоріжжі відділі державної реєстрації актів цивільного стану Південно-Східного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Дніпро), актовий запис №626.

Ухвалою суду від 04.11.2024 відкрито провадження по вказаній справі, розгляд якої призначено за правилами спрощеного позовного провадження з викликом (повідомленням) сторін. Судове засідання призначено на 09.40 год. 25.11.2024.

Відповідачкою відзив на позов подано не було.

25.11.2024 представником позивача через підсистему (модулів) Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи «Електронний суд» подано клопотання про розгляд справи без участі сторони позивача, позов підтримала не заперечувала проти ухвалення заочного рішення по справі.

У зв`язку з неявкою сторін, судове засідання перенесено на 16.12.2024.

04.12.2024 представником відповідачки адвокатом Кравченко О.В., яка діє на підставі Ордеру на надання правничої допомоги від 24.10.2024 серії АР №1203922, Свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю від 09.04.2019 серії ЗП №002135 подано заяву про залишення позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу без розгляду, оскільки в провадженні Шевченківського районного суду м. Запоріжжя вже перебуває справа зі спору між тими самими сторонами про той самий предмет з тих самих підстав. В обґрунтування вказаного до заяви долучено ухвалу суду від 01.11.2024 (справа №336/10665/24) про відкриття провадження по справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про розірвання шлюбу.

Строни та їх представники в судове засідання не з`явилися, з заявами про відкладення розгляду справи, до суду не зверталися.

Оскільки всі учасники справи не з`явились у судове засідання, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, що передбачено частиною другою статті 247 ЦПК України.

Дослідивши позовну заяву та письмові докази, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд прийшов до наступних висновків.

Завданням цивільного судочинства у контексті статті 2 ЦПК України є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних справ, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Виконання завдань цивільного судочинства залежить від встановлення судом у справі об`єктивної істини та правильного застосування норм матеріального і процесуального права.

Об`єктивний, повний та всебічний розгляд цивільної справи в значній мірі залежить від ефективного та всебічного дослідження судом доказів, які надаються сторонами конфлікту та аргументують їхню позицію по справі і тим самим надають судді можливість вивчити обставини, які спричинили конфлікт.

Процес доказування та докази, які надаються в обґрунтування позиції сторін, використовуються сторонами для того, щоб довести свою правоту в конфліктних правовідносинах і захистити чи відновити свої права. І саме, від якості та повноти, поданих доказів, залежить майбутня позиція суду у вирішенні цього конфлікту між сторонами і прийняття мотивованого рішення.

Доказування в цивільному процесі тісно пов`язане з реалізацією принципу цивільного судочинства «змагальності сторін». Принцип змагальності процесу означає, що кожній стороні повинна бути надана можливість ознайомитися з усіма доказами та зауваженнями, наданими іншою стороною, і відповісти на них (рішення у справі «Ruiz-Mateos проти Іспанії», п. 63).

Разом з тим, принцип змагальності сторін у цивільному процесі нерозривно пов`язаний і з принципом рівності сторін.

Для справедливого судового розгляду в контексті належного доказування непересічне значення має, з погляду Європейського суду з прав людини, наявність у судовому рішенні достатніх підстав та аргументів, на основі яких воно було ухвалене. Підтвердження цього відображено у цілій низці судових прецедентів Європейського суду з прав людини. Так, у рішенні в справі «Руіс Торіа проти Іспанії» від 9 грудня 1994 року Європейський суд наголосив, що «у відповідності зі встановленим прецедентним правом, яке відображає принцип належного здійснення правосуддя, у рішеннях судів мають бути належним чином вказані підстави, за якими вони були ухвалені. Пункт 1 статті 6 Європейської конвенції про захист прав і основоположних свобод людини зобов`язує судові інстанції вказувати мотивацію ухвалених ними рішень» [1, с. 13-14].

У відповідності до ст.12, ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Доказами, у контексті статті 76 ЦПК України, є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Доказами у цивільному процесі можуть бути: письмові, речові та електронні докази; висновки експертів; показання свідків.

Стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція) гарантує право на справедливий і публічний розгляд справи. Право на розгляд справи означає право особи звернутися до суду та право на те, що його справа буде розглянута та вирішена судом. При цьому, особі має бути забезпечена можливість реалізувати вказані права без будь-яких перепон чи ускладнень. Здатність особи безперешкодно отримати судовий захист є змістом поняття доступу до правосуддя. Перешкоди у доступі до правосуддя можуть виникати як через особливості внутрішнього процесуального законодавства, так і через передбачені матеріальним правом обмеження. Для ЄСПЛ природа перешкод у реалізації права на доступ до суду не має принципового значення.

При цьому слід зазначити, що надмірно формальне, бюрократичне застосування правових норм і вчинення дій, що мають юридичне значення, безвідносне врахування їх доцільності, зважаючи на обставини конкретної справи, і необхідності забезпечення ефективного захисту прав, свобод та інтересів у цивільному судочинстві може призвести до порушення права на справедливий судовий розгляд.

Відповідно до положень п.4 ч.1 ст.257 ЦПК України, суд постановляє ухвалу про залишення позову без розгляду, якщо у провадженні цього чи іншого суду є справа із спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав.

Так, судом встановлено, що в провадженні Шевченківського районного суду м. Запоріжжя вже перебуває справа із спору між тими самими сторонами про той самий предмет і з тих самих підстав (справа №336/10665/24, провадження №2/336/3657/2024 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про розірвання шлюбу), провадження по якій відкрито 01.11.2024, тобто до того, як було відкрито провадження по цивільній справі №336/10330/24 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу.

На момент відкриття провадження по справі №336/10330/24 суду не було відомо про наявність відкритого провадження по справі №336/10665/24.

Відповідно до п.4 ч.1 ст.257 ЦПК України, суд постановляє ухвалу про залишення позову без розгляду, якщо у провадженні цього чи іншого суду є справа із спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав.

З огляду на вищевказане, суд приходить до висновку, що подане представником відповідачки клопотання про залишення без розгляду позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу підлягає задоволенню.

Керуючись ст. ст. 257, 260, 353-355 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу - залишити без розгляду.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Запорізького апеляційного суду через Шевченківський районний суд м. Запоріжжя. Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня складення повної ухвали. Учасник справи, якому повна ухвала не була вручена у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали.

Суддя: Н.С. Звєздова