Справа № 276/411/24
Провадження по справі №2/276/179/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 травня 2024 року смт. Хорошів

Володарсько-Волинський районний суд Житомирської області в складі:

головуючого судді Бобра Д.О.,

за участю секретаря судового засідання Дашенко Д.А.,

позивача ОСОБА_1 ,

відповідача ОСОБА_2 ,

розглянувши в загальному позовному провадженні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зменшення розміру аліментів,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернулася до суду з вказаним позовом, в обґрунтування якого зазначив, що згідно із судовим наказом, виданим Володарсько-Волинським районним судом Житомирської області від 14.11.2022 з нього стягуються аліменти на користь ОСОБА_2 , на утримання двох неповнолітніх дітей: синів - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 в розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, до досягнення сином ОСОБА_4 повноліття, після чого в розмірі частини всіх видів заробітку, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, до досягнення сином ОСОБА_5 повноліття. Вказує, що з часу видачі судового наказу про стягнення аліментів у позивача змінився сімейний стан та як наслідок з`явились додаткові витрати в утриманні нової сім`ї, зокрема, на його утриманні наразі перебуває троє дітей та дружина, яка не працює, оскільки перебуває у відпустці по догляду за сином ОСОБА_8 до досягнення ним трирічного віку. З часу стягуваних аліментів за судовим наказом матеріальне становище позивача аж ніяк не покращилось, дохід лишився той самий, однак ним також несуться додаткові витрати на навчання, яке є платним, та витрати на лікування дочки ОСОБА_9 , яка часто хворіє, має захворювання на цукровий діабет, є дитиною з інвалідністю.

Позивач просить суд зменшити розмір аліментів, що підлягають стягненню з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 на утримання двох неповнолітніх дітей: ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на підставі судового наказу, виданого Володарсько-Волинським районним судом Житомирської області від 14.11.2022, з 1/3 до 1/6 частини всіх видів заробітку (доходу), але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно з дня набрання рішення законної сили і до досягнення найстаршою дитиною повноліття.

Ухвалою Володарсько - Волинського районного суду Житомирської області від 28.02.2024 року відкрито провадження у даній справі.

Відповідачем 22.03.2024 подано відзив на позовну заяву, в якій вона просить у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 відмовити у повному обсязі. Відповідач у відзиві зазначає, що позивач подаючи даний позов не надав жодного підтвердження того, як саме погіршився його матеріальний стан. Чому має бути зменшено розмір аліментів на утримання їх спільних дітей по тій причині, що він має утримувати дітей нової дружини. Подаючи позов про зменшення розміру аліментів позивач посилався на те, що дитина його дружини (усиновлена ним) має статус дитини інваліда, забувши про те, що його рідна дитина ( ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ) є дитиною з особливими освітніми потребами. Для лікування та утримання дитини необхідні значні кошти, ліки, які необхідні дитині та обстеження є досить дороговартісними. Відповідач вважає, що суд виносячи судовий наказ про стягнення з ОСОБА_1 аліментів на утримання дітей встановив розмір аліментів, який відповідає вимогам сімейного законодавства, а його зменшення, у зв`язку з тим що позивач має на утриманні трьох дітей та дружину без підтвердження погіршення його матеріального становища, не буде спрямовано на належне забезпечення їх спільних дітей та суперечитиме їх інтересам.

Відповідач також зазначає, що її дохід це лише заробітна плата. На сьогоднішній день, враховуючи склад сім`ї, її дохід повністю витрачається на щоденні потреби, враховуючи комунальні платежі, оплату житла, купівлю найнеобхіднішого одягу, продуктів, медикаментів.

Позивачем 05.04.2024 до суду подано відповідь на відзив, у якому він просив позовні вимоги задовільнити у повному обсязі, заперечивши проти доводів відповідачки щодо відсутності доказів зміни його матеріального становища, оскільки в позові він зазначав, що як платник аліментів у зв`язку зі зміною його сімейного стану, що відповідно потребує додаткових витрат, які впливають на його матеріальне забезпечення, враховуючи, при цьому, що з часу видачі судового наказу про стягнення аліментів воно не покращилось, він має право на зменшення розміру стягуваних з нього аліментів відповідно до ст. 192 СК України. Також твердження відповідача, що я утримую дітей дружини не відповідає дійсності, оскільки станом на сьогодні це наші спільні діти, зокрема, усиновлення надає усиновлювачеві права і накладає на нього обов`язки щодо дитини, яку він усиновив, у такому ж обсязі, який мають батьки щодо дитини.

Позивач вважає, що відповідач перебільшує щодо значних коштів необхідних на лікування сина, зазначаючи про дороговартісне обстеження та лікування. Доказів того, що проведене обстеження дитини 05.03.2024 мало місце за відповідним направленням сімейного лікаря з тих чи інших підстав відповідачем не надано. Щодо обстеження в приватній клініці це звичайно вибір відповідача. При цьому позивач зазначає, що ці ж лікарі приватної клініки здійснюють, як правило, прийом пацієнтів і в Житомирській обласній дитячій лікарні за відповідним направленням сімейного лікаря у разі потреби. Тобто таке обстеження можливе і без затрат на огляд у приватній клініці, зважаючи при цьому, що діагноз дитині встановлений з народження. Щодо дороговартісних ліків, яких потребує їх син також не може погодитись, оскільки рекомендоване призначення за наслідками консультації психіатра дитячого є харчовими добавками та вітамінами, що відповідно не потребує їх прийняття на постійній основі.

Щодо придбання відповідачем техніки, а саме ноутбука, то у його придбанні позивач також приймав участь, оскільки це був спільний подарунок на день народження старшому сину ОСОБА_4 .

Позивач наголошує, що не відмовляється від сплати аліментів, але просить зменшити їх розмір у зв`язку із зміною його сімейного стану, оскільки моя сім`я також потребує значних затрат на утримання. Так, його син ОСОБА_8 часто хворіє, останній раз перебував на стаціонарному лікуванні. Лікування відповідно не є безкоштовним. Дочка ОСОБА_9 має захворювання на цукровий діабет, є дитиною з інвалідністю та щотижня мають місце затрати для придбання смужок вимірювання цукру в крові, а це 380 грн. Державою хоч і забезпечується надання інсуліну, однак інсулінові голки вони купують за власний кошт (320 грн). Дитина також має проблеми із зором, що є наслідком носіння окулярів.

Позивач в судовому засіданні позов підтримав з підстав, наведених у позові.

Відповідач в судовому засіданні проти позову заперечила, вказала, що відсутні підстави для його задоволення, оскільки при видачі судового наказу від 14.11.2022 суд встановив розмір аліментів (1/3 частина доходу), який відповідає вимогам сімейного законодавства, їх спільна дитина ОСОБА_5 потребує постійного лікування та витрат на заняття з логопедом, проте надати докази витрат на логопеда відповідач на даний час не може.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши повно та всебічно обставини справи в їх сукупності, оцінивши зібрані по справі докази, виходячи зі свого внутрішнього переконання, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню частково з наступних підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 є батьками малолітніх дітей: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що не заперечується сторонами.

14 листопада 2022 року Володарсько-Волинським районним судом Житомирської області видано судовий наказ, яким вирішено стягувати з ОСОБА_1 аліменти на користь ОСОБА_2 на утримання двох неповнолітніх дітей: сина ОСОБА_4 та сина ОСОБА_5 у розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, до досягнення сином ОСОБА_4 повноліття, після чого в розмірі частини всіх видів заробітку, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, до досягнення сином Гордієм повноліття, починаючи з 04.11.2022 року (а.сп.17).

30.04.2024 відповідач ОСОБА_2 уклала шлюб та змінила прізвище на « ОСОБА_2 », що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_1 .

22.11.2022 ОСОБА_1 зареєстрував шлюб з ОСОБА_13 , про що свідчить свідоцтво про шлюб серії НОМЕР_2 (а.сп.7).

Крім того, ОСОБА_1 , з урахуванням рішення Володарсько-Волинського районного суду Житомирської області від 24.05.2023 по справі №276/646/23, спільно з ОСОБА_13 є батьками неповнолітніх дітей: ОСОБА_15 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_5 (а.сп. 8-10).

Відповідно до медичного висновку №24, виписки з медичної карти стаціонарного хворого № 10784 та індивідуальної програми реабілітації дитини-інваліда, ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , є дитиною-інвалідом, яка має захворювання: цукровий діабет, кетоз, астигматизм; потребує відновну терапію, проведення профілактичних заходів, стаціонарного та санаторно-курортного лікування та медичного спостереження (а.сп.14-16, 25).

З довідки Головного управління Національної поліції в Житомирській області від 19.02.2024 вбачається, що позивач працює в ГУНП в Житомирській області на посаді інспектора, його сукупний дохід, з урахуванням податків, з якого сплачуються аліменти (грошове забезпечення та винагорода згідно постанови КМУ №168) за період з серпня 2023 року по січень 2024 року становив 166862 грн. (а.сп. 12).

Згідно відомостей з Державного реєстру фізичних осіб - платників податків про джерела/суми нарахованого доходу ОСОБА_1 з липня по грудень 2023 року позивачу за вказаний період нараховано заробітної плати у ГУНП в Житомирській області на загальну суму 191,1 тис. грн., з яких сплачено податків та зборів на суму 34,4 тис. грн. (а.сп. 75-76).

Таким чином середньомісячний дохід за вказаний період, за вирахуванням податків та зборів, складає 26,1 тис. грн.

Дружина позивача ОСОБА_13 перебуває у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку з 10 серпня 2023 року по 27 травня 2026 року (а.сп. 13).

Позивач 2022 року був зарахований на заочну форму навчання за кошти фізичних та/або юридичних осіб для здобуття ступеню вищої освіти бакалавра за спеціальністю «Правоохоронна діяльність» і є студентом 2-го курсу навчально-наукового інституту заочного та дистанційного навчання Національної академії внутрішніх справ; термін навчання з 16.09.2022 по 2026 рік (а.сп. 11).

Згідно довідки про доходи №35 від 14.03.2024 ОСОБА_2 працює у Новоборівській селищній раді на посаді головного спеціаліста, її сукупний дохід за період з вересня 2023 року по лютий 2024 року, за вирахуванням податків і зборів, становить 86283 грн. (середньомісячний дохід - 14380 грн.).

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , є дитиною з особливими освітніми потребами та відвідує інклюзивну групу Новоборівської ЦРД «Казка», емоційний стан дитини нестійкий, потребує допомоги вузьких спеціалістів: вчителя-логопеда, практичного психолога, додаткових розвиваючих та корекційних занять, що стверджується висновком №56 про повторну психолого-педагогічну оцінку розвитку дитини від 09.08.2023, довідкою Новоборівського ЦРД «Казка» від 13.03.2024 та характеристикою від 14.03.2024 №12 (а.сп.43-47).

Відповідно до консультативного висновку психіатра дитячого від 05.03.2024, ОСОБА_5 має інтелектуальну недостатність, синдром дефіциту уваги внаслідок органічного ураження ЦНС, рекомендовано: спостереження психіатра, заняття з логопедом, психологом, формувати дрібну моторику, інклюзивна освіта (а.сп. 42).

Згідно зі статтею 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

Відповідно до статей 150, 180 СК України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, матеріально утримувати дитину до повноліття.

Згідно з положеннями статті 181 СК України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Частина третя статті 181 СК України визначає, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

Статтею 192 СК України передбачено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Аналіз цієї норми права дає підстави для висновку що підставами зміни розміру аліментів є як зміна матеріального, так і зміна сімейного стану як самостійна підстава для зменшення або збільшення розміру аліментів.

При цьому такі положення закону не виключають одночасне настання обох підстав для зміни розміру аліментів: і зміни сімейного і зміни матеріального стану. Однак, зміна сімейного стану є самостійної, не залежної від зміни матеріального стану підставою для зміни розміру аліментів.

Пунктом 23 постанови Пленуму Верховного суду України від 15.05.2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» роз`яснено, що розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них.

Враховуючи зміст ст.ст. 181, 192 СК України розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, зміна сімейного стану платника аліментів може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів.

У відповідності до ст.182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних утриманців та інші обставини, що мають істотне значення.

З аналізу даних правових норм вбачається, що при вирішенні питання про зменшення розміру аліментів, слід з`ясовувати чи змінилося матеріальне становище, сімейний стан та стан здоров`я сторін, і що ця зміна впливає на змогу сплачувати аліменти у вже визначеному розмірі.

Обґрунтовуючи позовні вимоги щодо зменшення розміру аліментів, позивач посилається на те, що з часу видачі судового наказу змінився його сімейний стан, зокрема, на його утриманні додатково з`явилися троє дітей та дружина, яка не працює, при цьому матеріальний стан не покращився, що не дозволяє йому сплачувати аліменти у раніше визначеному розмірі.

Суд частково погоджується з доводами позивача, зокрема під час розгляду справи встановлено, що з часу видачі 14 листопада 2022 року Володарсько-Волинським районним судом Житомирської області судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 аліментів на користь ОСОБА_2 на утримання двох неповнолітніх дітей: сина ОСОБА_4 та сина ОСОБА_5 у розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку, на утриманні позивача з`явилось ще троє дітей: ОСОБА_15 , ОСОБА_9 та ОСОБА_8 .

Крім того дружина позивачаОСОБА_13 з 10 серпня 2023 року перебуває у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку, самостійного доходу (окрім соціальних виплат) не отримує та відповідно до ст. 84 Сімейного кодексу України має право на утримання від позивача.

Таким чином, оцінюючі надані сторонами докази суд вбачає суттєву зміну сімейного стану платника аліментів у порівнянні з його сімейним станом на момент видачі судового наказу від 14.11.2022 про стягнення з нього на користь відповідача аліментів, що є підставою для прийняття рішення про зменшення розміру аліментів.

Відповідно до статті 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

Згідно із ч.5 ст.183 СК України той із батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину.

З урахуванням законодавчо визначеного розміру на утримання дітей та їх кількості, що перебувають на утриманні ОСОБА_1 , з позивача підлягає стягненню половина заробітку, що становить 50% доходу, а на кожну дитину має припадати 10% його доходу. Оскільки з відповідачкою проживає двоє дітей, частка, що припадає на їх утримання становить 20% або 1/5 доходу позивача.

При цьому суд враховує, що 10% середньомісячного доходу позивача становить понад 2 тис. грн. та перевищує мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину, встановлений законом.

Суд відхиляє доводи відповідача про необхідність залишення розміру аліментів, які стягуються з позивача у розмірі 1/3 частки його доходу, з тих підстав, що їх спільна дитина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 є дитиною з особливими освітніми потребами, оскільки такий розмір аліментів буде не справедливим по відношенню до інших трьох дітей, які на даний час проживають з позивачем, одна з яких має захворювання на цукровий діабет і є дитиною з інвалідністю, потребує відновну терапію, проведення профілактичних заходів, санаторно-курортного лікування.

Разом з тим, відповідачка ОСОБА_2 не позбавлена права відповідно до положень ст. 185 СК України на отримання від позивача відшкодування додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо), у тому числі шляхом звернення до суду з окремим позовом та надання доказів понесення таких витрат.

Крім того, відповідно до ст.180 СК України діти мають право на отримання матеріальної допомоги з боку обох своїх батьків, а тому покладення обов`язку по утриманню неповнолітніх дітей лише на одного з них, в даному випадку позивача, є неправомірним. При цьому відповідач має постійне місце роботи, її середньомісячний дохід становить 14380 грн., а тому також в змозі матеріально утримувати дітей.

Разом з тим, суд відхиляє доводи позивача як підставу для зменшення розміру аліментів, зокрема до 1/6 частки його доходу, у тому числі посилання позивача на ту обставину, що він несе витрати на навчання, оскільки навчання в академії для здобуття ступеня вищої освіти «бакалавр» не є об`єктивною непереборною обставиною або обов`язком, встановленим законом, а пов`язано безпосередньо з вольовими діями позивача по отриманню освітньої послуги та розпорядженню своїм заробітком за власним вибором та не відноситься до стану здоров`я чи матеріального становища позивача.

Таким чином, з урахування встановлених обставин і сукупності належних та допустимих доказів, враховуючи те, що у позивача суттєво змінився сімейний стан, на його утриманні на даний час знаходиться п`ятеро дітей та дружина, що перебуває у декретній відпустці, а тому суд приходить до висновку про можливість часткового задоволення позову, зменшивши розмір аліментів з 1/3 до 1/5 всіх видів заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, на кожну дитину, щомісячно, до досягнення ОСОБА_4 повноліття, а далі у розмірі 1/6 частини заробітку (доходу) ОСОБА_1 , але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісяця до повноліття ОСОБА_5 .

Зменшення розміру аліментів у зазначених вище розмірах на утримання неповнолітніх дітей позивача, на думку суду, не суперечить нормам матеріального права, а також буде справедливим балансом відносно прав всіх дітей позивача, а також прав і обов`язків батька як платника аліментів.

За правилами ст.191 СК України лише для стягнення аліментів встановлено час, з якого вони присуджуються, а зменшення розміру аліментів відбувається за загальними правилами, а саме з моменту набрання рішенням суду законної сили.

Враховуючи вище викладене, суд вважає, що позов ОСОБА_1 підлягає частковому задоволенню.

Оскільки ухвалою Володарсько - Волинського районного суду Житомирської області від 28.02.2024 року позивача звільнено від сплати судового збору, такі витрати покладаються на державу.

Керуючись ст.ст. 5,10-13,81,83,264-265,354 ЦПК України, ст.ст.180, 182, 183, 191 Сімейного кодексу України, суд -

У Х В А Л И В :

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зменшення розміру аліментів задовольнити частково.

Зменшити розмір аліментів, що підлягають стягненню з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 на утримання двох неповнолітніх дітей: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на підставі судового наказу, виданого Володарсько-Волинським районним судом Житомирської області від 14.11.2022, з 1/3 до 1/5 всіх видів заробітку (доходу) ОСОБА_1 , але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, на кожну дитину, щомісячно, до досягнення ОСОБА_4 повноліття, а далі у розмірі 1/6 частини заробітку (доходу) ОСОБА_1 , але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісяця до повноліття ОСОБА_5 , починаючи з дня набрання даним рішенням суду законної сили.

В іншій частині позову відмовити.

Рішення може бути оскаржене безпосередньо до Житомирського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: ОСОБА_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ; фактичне місце проживання: АДРЕСА_2 ; РНОКПП: НОМЕР_3 .

Відповідач: ОСОБА_2 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_3 ; адреса фактичного проживання: АДРЕСА_4 РНОКПП: НОМЕР_4 .

Повний текст рішення складено 20.05.2024.

Суддя Д.О. Бобер