Справа №359/1050/24
Провадження №2/359/1373/2024
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 травня 2024 року Бориспільський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючого Борця Є.О.,

за участю секретаря судового засідання Шандар М.М.,

за участю позивача ОСОБА_1 ,

за участю відповідача ОСОБА_2 ,

розглянувши в приміщенні суду у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на частку в квартирі,

встановив:

1. Короткий виклад доводів пред`явленого позову.

1.1. В січні 2024 року ОСОБА_1 звернулась до суду з вказаним позовом та посилається на те, що 7 жовтня 2000 року вона уклала шлюб з ОСОБА_2 . Під час шлюбу сторони придбали квартиру АДРЕСА_1 та автомобіль марки «Toyota Camry», номерний знак НОМЕР_1 . В подальшому вони припинили проживати однією сім`єю. Тому ОСОБА_1 просила суд здійснити поділ майна, що є спільною сумісною власністю сторін, та визнати за нею право власності на 1/2 частку в квартирі АДРЕСА_1 та на 1/2 частку в автомобілі марки «Toyota Camry», номерний знак НОМЕР_1 .

1.2. В ході розгляду цивільної справи ОСОБА_1 подала заяву про зменшення позовних вимог (а.с.89-91) та просить визнати за нею право власності на 1/2 частку в квартирі АДРЕСА_1 .

1.3. У судовому засіданні ОСОБА_1 підтримує позов у зміненій редакції та наполягає на його задоволенні.

1.4. ОСОБА_2 визнає позов та не заперечує проти його задоволення.

2. Обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин.

2.1. 7 жовтня 2000 року ОСОБА_3 уклала з ОСОБА_2 шлюб, зареєстро-ваний у ВДРАЦС РС Корсунь-Шевченківського РУЮ у Черкаській області, про що був складений відповідний актовий запис №97. Після укладення шлюбу ОСОБА_3 було присвоєно прізвище « ОСОБА_3 ». Ці обставини підтверджуються копією повторного свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_2 від 17 січня 2024 року (а.с.9).

2.2. 5 серпня 2023 року ОСОБА_2 набув право власності на квартиру АДРЕСА_1 . Ця обставина підтверджується інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно №361868979 від 15 січня 2024 року (а.с.13-14).

2.3. Спірні правовідносини регулюються главою 8 «Право спільної сумісної власності подружжя» розділу ІІ «Шлюб. Права та обов`язки подружжя» СК України.

3. Норми права, якими керується суд при вирішенні спору.

3.1. Відповідно до ст.60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя.

3.2. Згідно з ч.4 ст.263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

3.3. Як роз`яснив Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду в постанові від 5 жовтня 2020 року у справі №537/78/19, положення ст.60 СК України свідчать про презумпцію спільності права власності подружжя на майно, яке набуте ними в період шлюбу. Ця презумпція може бути спростована тим з подружжя, який оспорює поширення правового режиму спільного сумісного майна на певний об`єкт, в тому числі в судовому порядку. Тягар доказування обставин, необхідних для спростування презумпції, покладається на того з подружжя, який її спростовує. Така правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 24 травня 2017 року у справі №6-843цс17 та в постановах Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 6 лютого 2018 року у справі №235/9895/15-ц, від 5 квітня 2018 року у справі №404/1515/16-ц.

3.4. Відповідно до ч.1 ст.70 СК України у разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором.

3.5. Згідно з ч.2 ст.70 СК України при вирішенні спору про поділ майна суд може відступити від засад рівності часток подружжя за обставин, що мають істотне значення, зокрема якщо один із них не дбав про матеріальне забезпечення сім`ї, приховав, знищив чи пошкодив спільне майно, витрачав його на шкоду інтересам сім`ї.

4. Мотиви, якими керується суд при вирішенні спору.

4.1. Встановлено, що ОСОБА_2 набув право власності на квартиру АДРЕСА_1 у період часу, протягом якого він перебуває у шлюбі з ОСОБА_1 . Як вбачається з правової позиції, викладеної в постанові Верховного Суду України від 24 травня 2017 року у справі №6-843цс17 та в постановах Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 6 лютого 2018 року у справі №235/9895/15-ц, від 5 квітня 2018 року у справі №404/1515/16-ц та від 5 жовтня 2020 року у справі №537/78/19, в такому випадку презюмується, що спірна квартира є об`єктом спільної сумісної власності сторін. В матеріалах цивільної справи відсутні докази на спростування означеної презумпції.

4.2. Аналіз наведених обставин свідчить про те, що, квартира АДРЕСА_1 є об`єктом спільної сумісної власності ОСОБА_1 та відповідача. В матеріалах цивільної справи відсутні докази на підтвердження існування обставин, що є підставою для відступлення від засади рівності часток сторін в спірній квартирі.

4.3. З огляду на це суд вважає, що в порядку поділу майна, що є об`єктом спільної сумісної власності подружжя, належить визнати за ОСОБА_1 право власності на 1/2 частку в квартирі АДРЕСА_1 . Інша 1/2 частка в цьому об`єкті нерухомого майна належить ОСОБА_2 .

5. Розподіл судових витрат.

5.1. Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

5.2. Згідно з ч.1 ст.142 ЦПК України у разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50% судового збору, сплаченого при поданні позову.

5.3. ОСОБА_1 сплатила судовий збір в розмірі 9084 гривень 00 копійок.Це підтверджується квитанціями від 26 січня 2024 рокута від 16 лютого 2024 року (а.с.15, 23а). Пред`явлений нею позов задоволений в повному обсязі.Однак ОСОБА_2 визнав позов.

5.4. З огляду на це суд вважає, що позивачу належить повернути з державного бюджету 50% судового збору в розмірі 4542 гривень 00 копійок (9084 : 2). Крім того, з відповідача на користь ОСОБА_1 слід стягнути інші 50% судового збору в розмірі 4542 гривень 00 копійок (9084 : 2).

Керуючись п.2 ч.1, ч.3 ст.258, абз.1 ч.6 ст.259, ст.ст.263-265, ч.6 ст.268 ЦПК України, суд

вирішив:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на частку в квартирі задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на 1/2 частку в квартирі АДРЕСА_1 .

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 витрати на оплату 50 відсотків судового збору в розмірі 4542 гривень 00 копійок.

Зобов`язати Головне управління Державної казначейської служби України у Київській області повернути ОСОБА_1 50 відсотків судового збору в розмірі 4542 гривень 00 копійок, сплаченого згідно з квитанцією №9995-0758-7912-2185 від 26 січня 2024 року та чеком №445288 від 16 лютого 2024 року.

Повний текст рішення суду складений 27 травня 2024 року.

Рішення суду може бути оскаржено до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом 30 днів з дня складення повного тексту судового рішення.

Суддя

Бориспільського міськрайонного суду Є.О. Борець