Провадження №2-н/523/2771/24
У Х В А Л А

"11" грудня 2024 р. м. Одеса

Суддя Суворовського районного суду м. Одеси Середа І.В., розглянувши заяву ОСОБА_1 за вимогою про видачу судового наказу про стягнення з Публічного акціонерного товариства «Чорноморська тютюнова компанія» нарахованої, але не виплаченої суми заробітної плати,

УСТАНОВИЛА:

09 грудня 2024 року до Суворовського районного суду м. Одеси надійшла заява ОСОБА_1 , в інтересах якого діє його представник адвокат Гидирим О.А., про видачу судового наказу про стягнення з Публічного акціонерного товариства «Чорноморська тютюнова компанія» нарахованої, але не виплаченої заробітної плати у розмірі 227916,77 грн та середнього заробітку за час затримки розрахунку у розмірі 42094,56 грн.

Перевіривши матеріали справи, суддя дійшла такого висновку.

Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 163 ЦПК України до заяви про видачу судового наказу додаються, в тому числі документ, що підтверджує сплату судового збору.

Звертаючись до суду із вимогою про виплату нарахованої, але не виплаченої заробітної плати у розмірі 227916,77 грн та середнього заробітку за час затримки розрахунку у розмірі 42094,56 грн, заявник судовий збір не сплачує.

Відповідно до п 1 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі у справах про стягнення заробітної плати та поновлення на роботі.

За змістом приписів статей 94, 116, 117 Кодексу законів про працю України та статей 1, 2 Закону України від 24 березня 1995 року № 108/95-ВР «Про оплату праці» середній заробіток за час вимушеного прогулу за своєю правовою природою є спеціальним видом відповідальності роботодавця та не входить до структури заробітної плати.

Пільга щодо сплати судового збору, передбачена пунктом 1 частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір», не поширюється на вимоги про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні під час розгляду таких справ в усіх судових інстанціях.

Такий правовий висновок міститься у постанові Великої Палати Верховного Суду від 30 січня 2019 року у справі № 910/4518/16 (провадження № 12-301гс18).

За таких обставин, з урахуванням заявлених вимог заявник ОСОБА_1 повинен сплатити судовий збір за подачу судового наказу у частині вимог про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку.

За нормами п. 1 ч. 1 ст. 165 ЦПК України суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо заява подана з порушеннями вимог статті 163 цього Кодексу.

Отже, враховуючи вказану норму та встановлені обставини, суддя дійшла висновку про відсутність підстав для видачі судового наказу, оскільки заява подана з порушенням вимог ст. 163 ЦПК України.

Відмова у видачі судового наказу не є перешкодою для повторного звернення з такою самою заявою в порядку, встановленому цим розділом, після усунення її недоліків.

Керуючись ст.ст. 162, 165, 166, 353 ЦПК України, -

УХВАЛИЛА:

Відмовити ОСОБА_1 у видачі судового наказу за вимогою про стягнення з Публічного акціонерного товариства «Чорноморська тютюнова компанія» нарахованої, але не виплаченої заробітної плати у розмірі 227916,77 грн та середнього заробітку за час затримки розрахунку у розмірі 42094,56 грн.

Роз`яснити заявнику, що відмова у видачі судового наказу не є перешкодою для повторного звернення з такою самою заявою в порядку, встановленому цим розділом, після усунення її недоліків.

Ухвала може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом 15-ти днів з дня отримання копії ухвали.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання.

Суддя