У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 грудня 2024 року м. Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області в особі судді Бедьо В.І., за участю секретаря судового засідання Молдован Д.С., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження в м. Ужгород цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зняття арешту,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до ОСОБА_2 про зняття арешту з його рахунків.

Позовні вимоги вмотивовані тим, що старшим державним виконавцем Ужгородського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Закарпатській області Кушнір Аллою Іванівною 04.10.2018 ВП № 51995900 відкрито виконавче провадження . Виконавчий лист видав Ужгородський міськрайонний суд 29.06.2016 у справі № 308/11170/15. На користь ТзОВ "Купер Прайс".

ОСОБА_2 28.11.2019 повертає виконавче провадження стягувачу на підставі. Розшук майна боржника результату не дав. В результаті вжитих заходів майно на яке можливо звернути стягнення не виявлено.

Ухвалою Ужгородського міськрайонного суду від 09.09.2024 відкрито спрощене позовне провадження у справі за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зняття арешту.

12.12.2024 від відповідача ОСОБА_2 надійшов відзив на позовну заяву в якому вона просить суд відмовити в задоволенні позовної заяви посилаючись на наступне.

На виконанні у Відділі ДВС у м.Ужгороді перебувало ВП № 51995900 по виконанню виконавчого листа №308/11170/15 від 29.06.2016 р. «Стягнути з ОСОБА_1 на користь ТзОВ «Купер Прайс», борг сумі 31097,36 грн.». 23.08.2016 року державним виконавцем було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження, керуючись статтями 17,19,20, 25 Закону України «Про виконавцю провадження».

Згідно відповіді Головного сервісного центру МВС України ТСЦ 2141 МВС України у Закарпатській області за боржником зареєстровано транспортний засіб марки ЗАЗ DAEWOO Т13110, легковий седан - В, рік випуску 2005 року, колір - зелений, реєстраційний номер НОМЕР_1 .

Постановою державного виконавця від 25.04.2018 р. вищевказаний т/з оголошено в розшук та надіслано до відповідних органів для виконання.

04.10.2018 року державним виконавцем винесено постанову про арешт коштів боржника, відповідно до ст. 56 ЗУ «Про виконавче провадження», оскільки на момент винесення вищевказаної постанови заборгованість не була сплачена.

28.11.2019 року державним виконавцем керуючись п.7 частини першої статті 37 Закону України «Про виконавче провадження» винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувану.

Вказує, що як вбачається із змісту постанови про повернення виконавчих документів стягувачу підстав для зняття арештів, згідно Закону України «Про виконавче провадження» немає.

Посилається на ч . 2 п. 21 III розділу Інструкції з організації примусового виконання рішень: у разі надходження на рахунок органу державної виконавчої служби коштів, стягнутих з боржника (у тому числі від реалізації майна боржника), достатніх для задоволення вимог усіх стягувачів, стягнення виконавчого збору, витрат виконавчого провадження та штрафів, накладених на боржника, виконавець після підготовки розпорядження державного виконавця, передбаченого пунктом 13 розділу VII цієї Інструкції, виносить постанову про закінчення виконавчого провадження на підставі пункту 9 частини першої статті 39 Закону, про зняття арешту з майна (коштів) виконавець зазначає у постанові про закінчення виконавчого провадження.

Станом на 15.10.2024 року боржником не подано підтвердження, що рахунок має спеціальний режим використання та/або звернення стягнення на такі кошти заборонено законом, а також не надходили на рахунок органу державної виконавчої служби, рахунок приватного виконавця суми коштів, стягнених з боржника, необхідної для задоволення вимог усіх стягувачів, стягнення виконавчого збору, витрат виконавчого провадження та штрафів, накладених на боржника.

Враховуючи те, що вищезазначене виконавче провадження завершено не у зв`язку з фактичним виконанням рішення суду, виконавчий збір та витрати виконавчого провадження не сплачено, підстав для зняття арешту з майна (коштів) боржника відсутні.

В судове засідання сторони не з`явилися, подали заяви про розгляд справи у їх відсутності на підставі поданих ними письмових пояснень та доказів.

Оглянувши письмові матеріали справи суд виходить з наступного.

Відповідно до ст. 59 ЗУ «Про виконавче провадження» особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту.

Згідно із частиною другою статті 50 Закону України «Про виконавче провадження» в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин, а саме на 31.05.2011 року, 26.12.2014 року та 30.11.2015 року у разі закінчення виконавчого провадження (крім направлення виконавчого документа за належністю іншому органу державної виконавчої служби, закінчення виконавчого провадження за рішенням суду, винесеним у порядку забезпечення позову чи вжиття запобіжних заходів, а також крім випадків нестягнення виконавчого збору або витрат, пов`язаних з організацією та проведенням виконавчих дій),повернення виконавчого документа до суду або іншого органу (посадовій особі), який його видав, арешт, накладений на майно боржника, знімається, скасовуються інші вжиті державним виконавцем заходи примусового виконання рішення, а також провадяться інші дії, необхідні у зв`язку із завершенням виконавчого провадження. Завершене виконавче провадження не може бути розпочате знову, крім випадків, передбачених цим Законом.

Судом встановлено, що виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа №308/11170/15 від 29.06.2016 р., згідно якого з ОСОБА_1 стягується на користь ТзОВ «Купер Прайс» борг сумі 31097,36 грн. завершено не у зв`язку з фактичним виконанням рішення Ужгородського міськрайонного суду, а повернуто стягувачу, у зв`язку з відсутністю майна у боржника, на підставі пункту 7 частини першої статті 37 Закону України «Про виконавче провадження».

У разі коли судове рішення фактично не виконано, сторона виконавчого провадження має право звернутися до суду з скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи, тобто у відповідності до ст.. 447 ЦПК України.

За таких обставин, звернення ОСОБА_1 з позовною заявою про скасування арешту з його рахунків на думку суду є неправильним, тобто позивачем обрано неправильний спосіб захисту звернення до суду з позовною заявою.

Суд, керуючись ст. 263, 264, 265 ЦПК України,-

У Х В А Л И В:

В задоволенні позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зняття арешту відмовити.

Роз`яснити ОСОБА_1 , що він має право звернутися до суду з скаргою, відповідно до розділу VII Судовий контроль за виконанням судових рішень ЦПК України.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Закарпатського апеляційного суду.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя Бедьо В.І.