У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"11" грудня 2024 р. суддя Дарницького районного суду м. Києва Коренюк А.М., розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення суми забезпечувального платежу за наслідком невиконання умов попереднього договору, суддя -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду із позовом до відповідача про стягнення суми забезпечувального платежу за наслідком невиконання умов попереднього договору від 24.12.2021 року.

Вивчивши позовну заяву, вважаю, що остання підлягає передачі до іншого суду, як така, що належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду, виходячи із наступного.

15 грудня 2017 року набрав чинності Закон України «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» № 2147-VIIІ від 03 жовтня 2017 року, яким Цивільний процесуальний кодекс України викладений в новій редакції.

Відповідно до ст. 4 ЦПК України кожна особа має право у порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України, що встановлено ст. 5 ЦПК України.

За статтею 23 ЦПК України усі справи, що підлягають вирішенню в порядку цивільного судочинства, розглядаються місцевими загальними судами як судами першої інстанції, крім справ, визначених частинами другою - четвертою цієї статті.

Згідно ч.1 ст.27 ЦПК України позови до фізичної особи пред`являються в суд за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання або перебування, якщо інше не передбачено законом.

В пункті 2 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ № 3 від 01 березня 2013 року «Про деякі питання юрисдикції загальних судів та визначення підсудності цивільних справ» зазначається, що підсудність визначає коло цивільних справ у спорах, вирішення яких належить до повноважень конкретного суду першої інстанції.

Європейський суд з прав людини у пункті 24 рішення від 20 липня 2006 року в справі «Сокуренко і Стригун проти України» зазначив, що фраза «встановлений законом» поширюється не лише на правову основу самого існування «суду», але й на дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність.

З сукупного аналізу вищенаведених положень законодавства можна зробити висновок, що під порушенням правил підсудності розуміється відкриття провадження і розгляд цивільної справи тим судом першої інстанції, до повноважень якого не відноситься вирішення даного спору.

Відповідно до частини першої статті 30 ЦПК України позови, що виникають із приводу нерухомого майна, пред`являються за місцезнаходженням майна або основної його частини. Якщо пов`язані між собою позовні вимоги пред`явлені одночасно щодо декількох об`єктів нерухомого майна, спір розглядається за місцезнаходженням об`єкта, вартість якого є найвищою.

Виключну підсудність встановлено для позовів, що виникають із приводу нерухомого майна. Наприклад, це позови про право власності на таке майно; про право володіння і користування ним; про поділ нерухомого майна, що є у спільній частковій власності та виділ частки із цього майна; про поділ нерухомого майна, що є у спільній сумісній власності та виділ частки із цього майна; про право користування нерухомим майном (визначення порядку користування ним); про право, яке виникло із договору найму жилого приміщення, оренди тощо; про визнання правочину з нерухомістю недійсним; про звернення стягнення на нерухоме майно - предмет іпотеки чи застави; розірвання договору оренди землі; стягнення орендної плати, якщо спір виник з приводу нерухомого майна; про усунення від права на спадкування та визначення додаткового строку для прийняття спадщини.

Перелік позовів, для яких визначено виключну підсудність є вичерпним і розширеному тлумаченню не підлягає. У разі конкуренції правил підсудності (наприклад, при об`єднанні позовів, на один з яких поширюється дія правила про виключну підсудність) мають застосовуватися правила виключної підсудності.

Яв вбачається із матеріалів позовної заяви, відповідно до п.1 Попереднього договору купівлі-продажу нерухомого майна від 24.12.2021 року, сторони зобов`язалися в майбутньому укласти в належній формі та підписати основний договір купівлі-продажу 1/6 частини земельної ділянки кадастровий номер 0:96:046:0037, яка розташована за адресою: м.Київ, Дарницький р-н, мікорорайон Осокорки, провулок Третій Східно-Дальній, 2, площею 0, 1042, до підписання якого ОСОБА_3 до 01.02.2022 року був зобов`язаний здійснити поділ вказаної земельної ділянки на 6 частин та укласти договір купівлі-продажу однієї із шести сформованих у результаті поділу земельних ділянок, після чого вказаний об`єкт передається у власність позивача в порядку, встановленому договором.

Як вбачається із матеріалів рлзовної заяви, змістом позовних вимог є стягнення коштів - забезпечувального платежу, який було внесено за умовами Попереднього договору купівлі-продажу нерухомого майна від 24.12.2021 року на придбання позивачем у майбутньому нерухомого майна, тож з огляду на наведене, до даного позову не застосовуються правила про виключну підсудність.

Оскільки, право власності позивача на нерухоме майно за вказаним попереднім договором не виникло, а предметом спору є стягнення коштів - забезпечувального платежу, який було внесено за попереднім договором на придбання нерухомого майна, до даного спору необхідно застосувати правила загальної підсудності, та передати для розгляду за належною підсудністю за правилом ч.1 ст.27 ЦПК України - за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем проживання або перебування відповідача ОСОБА_2 , який, як вбачається із попереднього договору й змісту позовної заяви зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , до Ірпінського міського суду Київської області.

Відповідно до п.1 ч. 1 ст. 31 ЦПК України, суд передає справу на розгляд іншому суду, якщо справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду.

Усі справи, що підлягають вирішенню в порядку цивільного судочинства, розглядаються судами за встановленими Законом правилами підсудності, а їх порушення - є ознакою незаконності рішення.

На підставі викладеного, п. 9 ч.1 Перехідних положень ЦПК України, керуючись ч.1 ст. 27, п.1 ч. 1 ст. 31, ч.9 ст. 187 ЦПК України, Закону України «Про судовий збір», суддя -

УХВАЛИВ:

Справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення суми забезпечувального платежу за наслідком невиконання умов попереднього договору - передати на розгляд до Ірпінського міського суду Київської області.

Передача справи на розгляд іншого суду за встановленою цим Кодексом підсудністю з підстави, передбаченої пунктом 1 частини першої цієї статті, здійснюється на підставі ухвали суду не пізніше п`яти днів після закінчення строку на її оскарження, а в разі подання скарги - не пізніше п`яти днів після залишення її без задоволення (ч.3 ст. 31 ЦПК України).

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцять днів з дня її проголошення.

Відповідно до ст.355 ЦПК України апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Копію ухвали невідкладно направили позивачу для відома.

СУДДЯ: