печерський районний суд міста києва
11 грудня 2024 року Печерський районний суд м. Києва в складі
головуючого судді Бусик О.Л.
при секретарі Романенко Ю.О.
розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву представника відповідача про ухвалення додаткового рішення в справі за позовом ОСОБА_1 , в інтересах якого діє ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про поділ майна подружжя, -
Рішенням Печерського районного суду м. Києва від 19 листопада 2024 року у задоволенні позову ОСОБА_1 , в інтересах якого діє ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про поділ майна подружжя - відмовлено.

22 листопада 2024 року представник відповідача звернувся до суду із заявою про ухвалення додаткового рішення у справі щодо вирішення питання про стягнення витрат на професійну правничу допомогу.

В обґрунтування заяви представник відповідача зазначає, що під час ухвалення рішення у справі не було вирішено питання про розподіл судових витрат, а саме: не вирішено питання про стягнення витрат на професійну правничу допомогу.

09 грудня 2024 року від представника позивача надійшли заперечення на заяву про ухвалення додаткового рішення, в обґрунтування яких зазначила, що представником відповідача порушено процедуру звернення із заявою, оскільки під час виступу в судових дебатах останнім не заявлолась вимог про стягнення витрат на правничу допомогу, з викладених підстав просила відмовити в задоволенні заяви про ухвалення додаткового рішення.

Суд, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив наступні обставини та дійшов до наступних висновків.

Відповідно до ст. 270 ЦПК України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: судом не вирішено питання про судові витрати.

Заяву про ухвалення додаткового рішення може бути подано до закінчення строку на виконання рішення.

Суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів із дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення.

У разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви.

Додаткове рішення або ухвалу про відмову в прийнятті додаткового рішення може бути оскаржено.

Частиною першою статті 15 ЦПК України встановлено, що учасники справи мають право користуватися правничою допомогою.

Відповідно до положень частини першої, пунктів 1, 4 частини третьої статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу; пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

Витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави, як закріплено у частині першій ст. 137 ЦПК України.

Згідно з частиною третьою статті 137 ЦПК України, для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

У відповідності до частини другої ст. 137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Згідно з частиною третьою ст. 137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

У відповідності до частини четвертої ст. 137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:

1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);

3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Відповідно до частини восьмої ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Відповідно до правового висновку, викладеного у постанові Касаційного цивільного суду Верховного Суду від 12 лютого 2020 року у справі № 648/1102/19, оскільки витрати за надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою, чи тільки має бути сплачено (пункт 1 частини другої статті 137 ЦПК України).

З матеріалів справи вбачається, що професійну правничу допомогу відповідачу надавав адвокат Клімов А.Ю. на підставі договору про надання правничої допомоги від 01 червня 2024 року, додаткової угоди до вищевказаного договору, акту (звіту) №1 приймання-передачі наданих послуг до договору про надання правничої допомоги від 22 листопада 2024 року, з якого вбачається, що вартість правової допомоги становить 54 412,10 грн.

Також представником відповідача до заяви про ухвалення додаткового рішення долучено прибутковий касовий ордер № 27 від 01 червня 2024 року та квитанцію відповідно до яких ОСОБА_3 сплатила адвокату Клімову А.Ю. 40 000 грн. на підставі договору про надання правничої допомоги від 01 червня 2024 року.

Окрім того, представником відповідача до заяви про ухвалення додаткового рішення долучено прибутковий касовий ордер № 38 від 22 листопада 2024 року та квитанцію відповідно до яких ОСОБА_3 сплатила адвокату Клімову А.Ю. 14 412,10 грн. на підставі договору про надання правничої допомоги від 01 червня 2024 року.

Суд не приймає до уваги доводи представника позивача про те, що представник відповідача не повідомляв суд про намір подання заяви про стягнення витрат на правничу допомогу, оскільки відповідачем у відзиві зазначались вищевказані вимоги, крім того представником відповідача під час виступу у судових дебатах зазначено про намір подати заяву про винесення додаткового рішення щодо розподілу судових витрат.

Враховуючи відмову у задоволенні позовних вимог, судом встановлено наявність підстав для задоволення заяви і ухвалення додаткового рішення щодо стягнення витрат на правничу допомогу в розмірі 54 412,10 грн.

Керуючись ст.ст. 1-19, 137-141, 263-265, 268, 270, 352-355 Цивільного процесуального кодексу України, суд,-

В И Р І Ш И В:

Заяву представника відповідача про ухвалення додаткового рішення в справі за позовом ОСОБА_1 , в інтересах якого діє ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про поділ майна подружжя - задовольнити .

Стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 54 412,10 грн. витрат на професійну правничу допомогу.

Рішення суду може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту судового рішення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст судового рішення виготовлено 11 грудня 2024 року.

Суддя О.Л. Бусик