Провадження 2-н/127/5565/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 грудня 2024 року м. Вінниця

Суддя Вінницького міського суду Вінницької області Борисюк І.Е., розглянувши матеріали заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «Газорозподільні мережі України», в особі Вінницької філії Товариства з обмеженою відповідальністю «Газорозподільні мережі України» про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за послугу з розподілу природного газу,-

ВСТАНОВИВ:

До Вінницького міського суду Вінницької області звернулось Товариство з обмеженою відповідальністю «Газорозподільні мережі України», в особі Вінницької філії Товариства з обмеженою відповідальністю «Газорозподільні мережі України» із заявою про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за послугу з розподілу природного газу.

Судом у порядку, передбаченому ч. 5 та ч. 7 ст. 165 ЦПК України, отримано інформацію про зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання фізичної особи боржника.

Як вбачається із відповіді з Єдиного державного демографічного реєстру № 968345 від 13.12.2024, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , знята з реєстрації за адресою: АДРЕСА_1 , з 07.03.2023. Вказане також підтверджується відповіддю Управління ДМС у Вінницькій області від 17.12.2024. Водночас, із заяви про видачу судового наказу вбачається вимога про стягнення заборгованості за послугу з розподілу природного газу за період з 01.10.2023 із споживача ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_2 .

Вимоги заявника і обставини, на яких вони ґрунтуються, пов`язані із споживанням послуг ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за адресою: АДРЕСА_2 , в той час, як встановлено судом, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за даною адресою не зареєстрована.

Крім того, матеріали справи не містять відомостей, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , коли-небудь була зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 .

Таким чином, отримана судом інформація не дає можливості встановити зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання (перебування) фізичної особи боржника, що є підставою для відмови у видачі судового наказу, згідно із ч. 9 ст. 165 ЦПК України.

Судом прийнято до уваги, що відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» індивідуальний споживач - фізична або юридична особа, яка є власником (співвласником) нерухомого майна, або за згодою власника інша особа, яка користується об`єктом нерухомого майна і отримує житлово-комунальну послугу для власних потреб та з якою або від імені якої укладено відповідний договір про надання житлово-комунальної послуги.

Матеріали справи не містять будь-яких належних та допустимих доказів, що ОСОБА_1 є власником помешкання за адресою: АДРЕСА_2 , а відтак повинна нести витрати з його утримання і обслуговування з 01.10.2023, зважаючи на відсутність її реєстрації у даному помешканні.

З матеріалів заяви вбачається, що особовий рахунок № НОМЕР_1 , за адресою: АДРЕСА_2 , відкритий на ім`я ОСОБА_1 . Водночас, матеріали заяви не містять відомостей коли саме було оформлено на ОСОБА_1 цей особовий рахунок, до її реєстрації у цьому помешканні з моменту набуття права власності на нього (якщо таке мало місце) і до моменту виникнення заборгованості за спожиті послуги, чи після.

Відповідно до ч. 2 і ч. 3 ст. 163 ЦПК України, заява про видачу судового наказу має містити обґрунтування заявлених вимог, перелік доказів, якими заявник обґрунтовує обставини, на яких ґрунтуються його вимоги, до заяви обов`язково має бути додано документи, що підтверджують ці обставини.

Отже, враховуючи встановлені судом обставини, заява про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за послуги з розподілу природного газу не містить належного обґрунтування заявлених вимог і достатніх доказів, які б підтверджували ці обставини.

Однак, звертаючись до суду із заявою, заявник на власний розсуд визначився із обґрунтуванням вимог і надав ті документи, на підтвердження викладених обставин, які вважав за потрібне. Тому підстави для застосування судом п. 1 ч. 1 ст. 165 ЦПК України, відсутні. Водночас, вищевказані обставини повинні бути прийняті до уваги і враховані під час ухвалення судового рішення.

Таким чином, із поданої заяви не вбачається виникнення або порушення права грошової вимоги, за якою заявником подано заяву про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за послуги з розподілу природного газу, що є ще однією самостійною підставою, крім встановленої судом підстави згідно ч. 9 ст. 165 ЦПК України, для відмови у видачі судового наказу в цій частині вимог згідно із п. 8 ч. 1 ст. 165 ЦПК України.

На підставі викладеного, керуючись ч. 2 ст. 164, п. 8 ч. 1 і ч. 9 ст. 165, ст. 166, ч. 1 і ч. 2 ст. 167 ЦПК України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Відмовити Товариству з обмеженою відповідальністю «Газорозподільні мережі України», в особі Вінницької філії Товариства з обмеженою відповідальністю «Газорозподільні мережі України» у видачі судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за послугу з розподілу природного газу.

Відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених п. 8 ч. 1 і ч. 9 ст. 165 ЦПК України, не є перешкодою для повторного звернення з такою самою заявою в порядку, встановленому розділом ІІ цього Кодексу, після усунення її недоліків.

Внесена сума судового збору Товариством з обмеженою відповідальністю «Газорозподільні мережі України», в особі Вінницької філії Товариства з обмеженою відповідальністю «Газорозподільні мережі України» поверненню не підлягає. У разі пред`явлення стягувачем позову до боржника у порядку позовного провадження сума судового збору, сплаченого за подання заяви про видачу судового наказу, зараховується до суми судового збору, встановленої за подання позовної заяви.

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення до Вінницького апеляційного суду.

Ухвала набирає законної сили з моменту підписання її суддею.

Суддя: