Справа № 138/916/24
Провадження №:2/138/476/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17.12.2024 м. Могилів-Подільський

Могилів-Подільський міськрайонний суд Вінницької області, в складі:

головуючого судді Київської Т.Б.,

за участю секретаря Бугери І.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні Могилів-Подільського міськрайонного суду Вінницької області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , Могилів-Подільська міська рада про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулась до суду з вказаним вище позовом, який мотивовано тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер її рідний батько ОСОБА_3 . За життя 07.12.2020 за ним та відповідачем було зареєстровано право спільної сумісної власності на земельну ділянку площею 0,07 га, кадастровий номер :00:009:0698, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 . Після смерті батька відкрилась спадщина і позивач є єдиним спадкоємцем після ОСОБА_3 09.12.2023 позивач отримала свідоцтво про право на спадщину за законом, згідно якого нею було успадковано 47/100 часток житлового будинку з відповідною часткою надвірних будівель за вказаною адресою. Разом з тим, оформити своє право на спадкування частини земельної ділянки загальною площею 0,07 га. співвласником якої є відповідач, позивач не може, оскільки станом на день смерті батька розмір його частки у спільній сумісній власності не вказану земельну ділянку визначений не був.

Враховуючи викладене вище, а також те, що позивач є власником 47/100 частини житлового будинку з відповідною часткою надвірних будівель за адресою: АДРЕСА_1 , прийняла спадщину після смерті батька, вона має право на ту частину земельної ділянки, на якій цей будинок розміщений та на частину земельної ділянки, яка необхідна для його обслуговування, а тому просить суд визнати за нею право власності в порядку спадкування після смерті ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , на 47/100 часток земельної ділянки площею 0,07 га, кадастровий номер :00:009:0698, яка розташована за вказаною адресою.

Ухвалою Могилів-Подільського міськрайонного суду Вінницької області від 01.04.2024 позов залишено без руху.

Ухвалою Могилів-Подільського міськрайонного суду Вінницької області від 23.04.2024 відкрито загальне позовне провадження у справі та призначено підготовче судове засідання.

Ухвалою Могилів-Подільського міськрайонного суду Вінницької області від 16.05.2024 за клопотанням позивача витребувано докази, відкладено підготовче судове засідання.

Ухвалою Могилів-Подільського міськрайонного суду Вінницької області від 24.06.2024 продовжено на 30 днів строк проведення підготовчого провадження у справі та відкладено підготовче судове засідання.

Ухвалою Могилів-Подільського міськрайонного суду Вінницької області від 25.07.2024 позовну заяву залишено без руху після відкриття провадження у справі та надано заявнику строк 5 днів для усунення зазначених в ухвалі недоліків.

Ухвалою Могилів-Подільського міськрайонного суду Вінницької області від 05.08.2024 продовжено розгляд справи, призначено підготовче судове засідання та залучено до участі у справі співвідповідача Могилів-Подільську міську раду.

Ухвалою Могилів-Подільського міськрайонного суду Вінницької області від 23.10.2024 закрито підготовче провадження у справі, призначено справу до судового розгляду.

Позивач в судове засідання не з`явилась. Подала до суду заяву про проведення судового розгляду без її участі. Позов підтримала.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явився. Подав до суду заяву про проведення судового розгляду без його участі. Позовні вимоги визнав.

Представник Могилів-Подільської міської ради подав до суду заяву про проведення судового розгляду без його участі. При вирішенні даного спору покладається на розсуд суду.

Дослідивши матеріали справи та оцінивши докази суд, приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог, враховуючи таке.

Суд встановив, що 02.12.2020 за ОСОБА_3 та ОСОБА_2 було зареєстрованому право спільної сумісної власності на земельну ділянку площею 0,07 га, кадастровий номер :00:009:0698, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 . Дана обставин підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності №235641463 сформованого 07.12.2020 (а.с.8).

ІНФОРМАЦІЯ_2 помер ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 (а.с.9).

До складу спадкового майна ОСОБА_3 входить, зокрема, 47/100 частини житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується свідоцтвом про право на спадщину за законом від 09.12.2023 (а.с.10), а також право в спільній сумісній власності на земельну ділянку для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, яка знаходиться за вказаною вище адресою, площею 0,07 га, кадастровий номер :00:009:0698, що підтверджується вказаним вище витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності (а.с.8).

З матеріалів спадкової справи № 7/2023 до майна померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 слідує, що єдиним спадкоємцем після його смерті, яка прийняла спадщину є позивач. Як зазначено вище, позивач уже оформила право власності на 47/100 частини житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 .

Разом з тим, оформити свої спадкові права на зазначену вище земельну ділянку позивач не може, оскільки за життя ОСОБА_3 та відповідач, а ні за домовленістю, а ні за рішенням суду визначення чи виділення частки у спільній сумісній власності не здійснили. Дана обставина підтверджується постановою приватного нотаріуса Могилів-Подільського районного нотаріального округу Вінницької області Орлюк В.К. (а.с.11).

Статтею 1216 ЦК України передбачено, що спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом (стаття 1217 цього Кодексу).

Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять всі права та обов`язки, що належали спадкодавцю на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

За загальними положеннями про спадкування право на спадщину виникає в день відкриття спадщини, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (статті 1220, 1222, 1270 ЦК України).

Відповідно до частини першої статті 368 ЦК України (тут і далі - в редакції, чинній на час прийняття спадщини позивачем) спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю.

За змістом частини першої статті 86 ЗК України земельна ділянка може знаходитись у спільній власності з визначенням частки кожного з учасників спільної власності (спільна часткова власність) або без визначення часток учасників спільної власності (спільна сумісна власність).

Згідно зі статтею 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. До спадкоємців житлового будинку, інших будівель та споруд, об`єкта незавершеного будівництва, щодо якого зареєстровано право власності/спеціальне майнове право, переходить право власності або право користування земельною ділянкою, на якій вони розміщені, а також право власності або право користування земельною ділянкою, яка необхідна для їх обслуговування, якщо інший її розмір не визначений заповітом.

Частинами першою, другою статті 1226 ЦК України визначено, що частка у праві спільної сумісної власності спадкується на загальних підставах. Суб`єкт права спільної сумісної власності має право заповідати свою частку у праві спільної сумісної власності до її визначення та виділу в натурі.

Згідно із ст.41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, право приватної власності визначається у порядку визначеному законом.

Відповідно до частин першої, четвертої статті 120 ЗК України до особи, яка придбала житловий будинок, будівлю або споруду, переходить право власності на земельну ділянку, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення, у розмірах, встановлених договором.

Якщо договором про відчуження житлового будинку, будівлі або споруди розмір земельної ділянки не визначено, до набувача переходить право власності на ту частину земельної ділянки, яка зайнята житловим будинком, будівлею або спорудою, та на частину земельної ділянки, яка необхідна для їх обслуговування.

При переході права власності на будівлю та споруду до кількох осіб право на земельну ділянку визначається пропорційно часткам осіб у вартості будівлі та споруди, якщо інше не передбачено у договорі відчуження будівлі і споруди.

Відповідно до статті 370 ЦК України співвласники мають право на виділ у натурі частки з майна, що є у спільній сумісній власності.

Згідно з частиною третьою статті 370 ЦК України виділ частки з майна, що є у спільній сумісній власності, здійснюється у порядку, встановленому статтею 364 цього Кодексу.

Частиною першою статті 364 ЦК України передбачено право співвласника на виділ у натурі частки з майна, що є у спільній частковій власності.

За змістом цієї норми виділ частки зі спільного майна - це перехід частини цього майна у власність учасника спільної власності пропорційно його частки в праві спільної власності й припинення для цієї особи права на частку у спільному майні.

Положеннями статті 372 ЦК України встановлено, що у разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом.

За рішенням суду частка співвласника може бути збільшена або зменшена з урахуванням обставин, які мають істотне значення. У разі поділу майна між співвласниками право спільної сумісної власності на нього припиняється.

Відповідно до статті 377 ЦК України до особи, яка набула право власності на житловий будинок (крім багатоквартирного), будівлю або споруду, переходить право власності, право користування на земельну ділянку, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення в обсязі та на умовах, встановлених для попереднього землевласника (землекористувача).

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 16 червня 2020 року у справі № 689/26/17 (провадження № 14-47цс20), не відступаючи від правових позицій Верховного Суду України, висловлених у постановах від 11 лютого 2015 року у справі № 6-2цс15, від 12 жовтня 2016 року у справі № 6-2225цс16, від 13 квітня 2016 року у справі № 6-253цс16 та інших, зробила висновок, що при відсутності окремої цивільно-правової угоди щодо земельної ділянки при переході права власності на об`єкт нерухомості, слід враховувати те, що зазначена норма статті 120 ЗК України закріплює загальний принцип цілісності об`єкта нерухомості, спорудженого на земельній ділянці, з такою ділянкою (принцип єдності юридичної долі земельної ділянки та розташованих на ній будинку, споруди). За цією нормою визначення правового режиму земельної ділянки перебувало у прямій залежності від права власності на будівлю і споруду та передбачався роздільний механізм правового регулювання нормами цивільного законодавства майнових відносин, що виникали при укладенні правочинів щодо набуття права власності на нерухомість, споруджену на земельній ділянці, та правового регулювання нормами земельного і цивільного законодавства відносин при переході прав на земельну ділянку у разі набуття права власності на вказану нерухомість. Враховуючи принцип єдності юридичної долі земельної ділянки та розташованих на ній будинку, споруди, слід зробити висновок, що земельна ділянка слідує за нерухомим майном, яке придбаває особа, якщо інший спосіб переходу прав на земельну ділянку не визначено умовами договору чи приписами законодавства.

Враховуючи вказані норми матеріального права, встановлені судом обставини, зокрема те, що земельна ділянка, кадастровий номер :00:009:0698, площею 0,007 га, належала на праві спільної сумісної власності ОСОБА_3 та ОСОБА_2 , позивач після смерті батька успадкувала, зокрема, частку у праві спільної сумісної власності на вказану земельну ділянку.

Таким чином, виходячи з системного аналізу положень статей 372, 377, 1225 ЦК України та статей 89, 120 ЗК України, слід дійти висновку, що оскільки позивач є власником 47/100 частин житлового будинку, прийнявши спадщину після смерті батька, зокрема, у виді права спільної сумісної власності на земельну ділянку під цим будинком, має право на ту частину земельної ділянки, на якій цей будинок розміщений, а також на частину земельної ділянки, яка необхідна для його обслуговування.

Аналогічного висновку дійшов Верховний Суд у своїй постанові від 08.11.2023 у справі 570/4795/20.

За відсутності угоди між співвласниками про порядок користування земельною ділянкою, розмір частки співвласника на земельну ділянку визначається, виходячи з розміру його частки у будинку, який розташований на цій земельній ділянці, тому розмір частки позивача у праві власності на земельну ділянку, складає 47/100, яка відповідає її частці у праві власності на будинок.

Подібні висновки викладені у постановах Верховного Суду від 16 жовтня 2019 року у справі № 466/9302/15-ц (провадження № 61-5308св19), від 17 жовтня 2018 року у справі № 490/6406/16-ц (провадження № 61-7173св18).

Отже, після смерті батька позивача залишилася спадкова маса, а саме 47/100 частин житлового будинку АДРЕСА_1 та право спільної сумісної власності на земельну ділянку площею 0,07 га, кадастровий номер :00:009:0698 із цільовим призначення для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, розташована за тією ж адресою, що належала спадкодавцю на праві спільної сумісної власності, однак оформити право власності в порядку спадкування на вказану земельну ділянку позивач не може, оскільки частка спадкодавця у зазначеному нерухомому майні не буде визначена.

Зважаючи на викладене, а також те, що частка спадкодавця на житловий будинок, який розташований на зазначені вище земельній ділянці становить 47/100 частини, відповідно у суду є підстави вважати, що і частка спадкодавця на таку земельну ділянку становить також 47/100. При ухваленні такого рішення суд враховує також ту обставину, що жодних доказів щодо визначення іншого розміру часток на спадкову ділянку суду повідомлено не було.

На підставі викладеного вище та ст. 89,120 ЗК України, ст.368, 369, 370, 1216, 1218, 1225 ЦК України, керуючись ст. 12, 13, 81, 89, 142, 263-265 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 у порядку спадкування за законом після померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 право власності на 47/100 частин земельної ділянки, площею 0,07 га, кадастровий номер :00:009:0698, з цільовим призначенням для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), що розташована за адресою: АДРЕСА_1

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення або складення. Учасник справи якому рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_2 , місце проживання: АДРЕСА_2 .

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , місце проживання: АДРЕСА_3 .

Відповідач: Могилів-Подільська міська рада Вінницької області, Код , місцезнаходження: пл.Шевченка, 6/16, м.Могилів-Подільський Вінницької області.

Суддя: Т.Б.Київська