НОВОМОСКОВСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 183/5260/23
№ 2-др/183/60/24
12 грудня 2024 року м. Самар
Новомосковський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі головуючого судді Парфьонова Д. О., за участі: секретаря судового засідання Моісєєва К. А., представниці відповідача ОСОБА_1 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області, в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про:
- визнання квартири, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 спільною сумісною власністю подружжя ОСОБА_2 та ОСОБА_3 ;
- визнання за ОСОБА_2 права власності на 1/2 частку квартири, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , як на частку у спільному майні подружжя;
- визнання квартири, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 спільною сумісною власністю подружжя ОСОБА_2 та ОСОБА_3 ;
- визнання за ОСОБА_2 права власності на 1/2 частку квартири, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 ,
та за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про:
- визнання квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 55,84 кв. м. особистою приватною власністю ОСОБА_3 ;
- розірвання договору дарування 1/2 частки житлової квартири, загальною площею 67,6 кв.м, житловою площею 48,1 кв.м, розташованої за адресою: АДРЕСА_2 , укладеного між дарувальником - ОСОБА_3 та обдарованою - ОСОБА_2 , посвідченого приватним нотаріусом Новомосковського міського нотаріального округу Дніпропетровської області Шевченко О. М. за реєстром № 913, повернувши сторони в попередній стан,
ухваленим Новомосковським міськрайонним судом Дніпропетровської області рішенням від 22 листопада 2024 року позов ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про поділ спільного майна подружжя задоволено частково. У задоволенні позову ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя та розірвання договору дарування відмовлено повністю. Встановлено ОСОБА_2 строк для подання доказів щодо розміру понесених нею судових витрат протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду.
26 листопада 2024 року до суду надійшли докази разом із заявою про ухвалення додаткового рішення. В заяві позивач просить стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 судові витрати по сплаті адвокатських (правових) послуг у розмірі 40 000,00 грн.
У судове засідання представник позивача не з`явився. Подав заяву про розгляд справи у його та позивача відсутність. Наполягав на задоволенні заяви.
Представник відповідача в судовому засіданні просила відмовити в задоволенні заяви, вказуючи на необґрунтованість, не співмірність сплачених коштів фактично виконаній роботі представника. Зазначила про участь представника позивача в судовому засіданні в режимі відеоконференції. В судових дебатах з приводу додаткового рішення визнала заяву на суму 10 000,00 грн.
Заслухавши пояснення представника відповідача, дослідивши доводи заяви про стягнення витрат на правову допомогу, перевіривши матеріалами справи доводи та пояснення, суд висновує таке.
У випадку, визначеному частиною другою цієї статті, суд ухвалює додаткове рішення в порядку, передбаченому статтею 270 цього Кодексу.
Згідно з п. 3 ч. 1 статті 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.
Відповідно до статті 246 ЦПК України, якщо сторона з поважних причин не може подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат до закінчення судових дебатів у справі, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог.
Для вирішення питання про судові витрати суд призначає судове засідання, яке проводиться не пізніше двадцяти днів з дня ухвалення рішення по суті позовних вимог.
У випадку, визначеному частиною другою цієї статті, суд ухвалює додаткове рішення в порядку, передбаченому статтею 270 цього Кодексу.
Так, згідно з положеннями ч. 1, п. 1, 2 ч. 3 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу; витрати, пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи.
Відповідно до ч. 1-4 статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.
За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
За правилами п. 3 ч. 2 ст. 141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи у разі відмови в позові покладаються у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Відповідно до ч. 8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).
Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.
Встановлено, що при зверненні з позовом представником ОСОБА_2 заявлено про стягнення з ОСОБА_3 витрат на правничу допомогу протягом п`яти днів після ухвалення рішення. У позові представником указано, що попередній (орієнтовний) розрахунок витрат, які позивач поніс та очікує понести в зв`язку з розглядом справи складає 40 000,00 грн. Таку-ж позицію представник ОСОБА_2 виклав і у відзиві на позовну заяву ОСОБА_3 .
Ухваленим Новомосковським міськрайонним судом Дніпропетровської області рішенням від 22 листопада 2024 року позов ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про поділ спільного майна подружжя задоволено частково. Визнано за ОСОБА_2 право власності на 1/2 частку квартири, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 . У решті позову відмовлено. Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 судові витрати, які складаються з судового збору в сумі 7 500,00 грн. У задоволенні позову ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя та розірвання договору дарування відмовлено повністю. Встановлено ОСОБА_2 строк для подання доказів щодо розміру понесених нею судових витрат протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду.
Вбачається, що при ухваленні рішення від 22 листопада 2024 року Новомосковським міськрайонним судом Дніпропетровської області судом не вирішене питання щодо стягнення з на користь ОСОБА_2 витрат на правову допомогу, як за первісним, так і за вторинним позовами, не зазначено про результат розподілу витрат на правову допомогу за результатами розгляду справи.
У заяві про ухвалення додаткового рішення представник ОСОБА_2 указує, що під час розгляду цієї цивільної справи відповідач поніс витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 40 000,00 грн, які мають бути стягнуті саме з ОСОБА_3 .
Повноваження адвоката як представника підтверджуються довіреністю або ордером, виданим відповідно до Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», про що зазначено в частині четвертій статті 62 ЦПК України.
Відповідно до статті 1 Закону України від 05 липня 2012 року № 5076-VI «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» договір про надання правової допомоги - це домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.
Пунктом 9 частини першої статті 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» встановлено, що представництво - це вид адвокатської діяльності, що полягає в забезпеченні реалізації прав і обов`язків клієнта в цивільному, господарському, адміністративному та конституційному судочинстві, в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами, прав і обов`язків потерпілого під час розгляду справ про адміністративні правопорушення, а також прав і обов`язків потерпілого, цивільного відповідача у кримінальному провадженні.
Інші види правової допомоги - це види адвокатської діяльності з надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правового супроводу діяльності клієнта, складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру, спрямованих на забезпечення реалізації прав, свобод і законних інтересів клієнта, недопущення їх порушень, а також на сприяння їх відновленню в разі порушення (пункт 6 частини першої статті 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»).
Однією з основних засад (принципів) цивільного судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (пункт 12 частини третьої статті 2 ЦПК України).
Метою впровадження цього принципу є забезпечення особі можливості ефективно захистити свої права в суді, відшкодувати судові витрати у разі подання до неї необґрунтованого позову, а також стимулювання позивача до утримання від подання необґрунтованого позову чи скарги на судове рішення, а сторін - до позасудового вирішення спору.
Частиною восьмою статті 141 ЦПК України визначено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.
При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.
Зазначені критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрат на підставі статті 41 Конвенції. Зокрема, згідно з його практикою заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим.
У застосуванні критерію співмірності витрат на оплату послуг адвоката суд користується досить широким розсудом, який, тим не менш, повинен ґрунтуватися на критеріях, визначених у частинах 4-5 статті 137 ЦПК України. Ці критерії суд застосовує за наявності наданих стороною, - яка вказує на неспівмірність витрат, - доказів та обґрунтування невідповідності заявлених витрат цим критеріям. Таких доказів або обгрунтувань, у тому числі розрахунків, які свідчили б про неправильність розрахунку витрат або про неналежність послуг адвоката до справи, відповідач не надав.
Склад витрат, пов`язаних з оплатою послуг з надання професійної правничої допомоги, входить до предмета доказування у справі, що свідчить про те, що такі витрати повинні бути обґрунтовані належними та допустимими доказами.
На підтвердження судових витрат, понесених під час розгляду справи представником позивача надано суду:
копію Договору про надання правничої допомоги № 06/04 від 06 квітня 2023 року, укладеного між Адвокатським об`єднанням «АУКТОРІТАС» в особі учасника - Когана Романа Віталійовича, адвоката, свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю № 4864 від 31 липня 2020 року та Пронько С. В. /т.2 а.с.23-24/ та в якому визначено, перелік послуг, серед яких вказано, зокрема: подання позову, відзиву, відповіді, брати участь у розгляді справи, заявлення клопотань, подання заперечень, подання доказів. Щодо оплати послуг сторони узгодили, що в залежності від виду та обсягу правової допомоги, що буде надаватися Виконавцем Замовнику оплата правової допомоги за відповідний період може проводитись на підставі окремо виставлених рахунків. На підтвердження фактів надання Виконавцем Замовнику правової допомоги відповідно до умов цього Договору щомісячно Сторонами підписується акт приймання наданих послуг. Проект акта приймання наданих послуг готує Виконавець і надає його Замовнику протягом трьох робочих днів після закінчення відповідного місяця. Акт має бути підписаний уповноваженим представником Замовника не пізніше сьомого числа місяця, наступного за тим, в якому надавалися послуги;
- копію Акту прийому-передачі до договору про надання правничої допомоги № 06/04 від 06 квітня 2023 року, від 22 листопада 2024 року, з якого вбачається надання послуг зі: консультація Замовника та узгодження правової позиції, 1,5 годин, вартістю 8 000,00 грн; складання та подання позовної заяви, 1 година, 6 000,00 грн; складання та подання відзиву на зустрічну позовну заяву, 1 година, 10 000,00 грн; участь Виконавця у судових засіданнях 8 годин 16 000,00 грн /т.2 а.с.25/;
- копію рахунку-фактури № 22/11 від 22 листопада 2024 року на суму 40 000,00 грн /т.2 а.с.26/.
Також убачається, що ОСОБА_4 є адвокатом згідно з відомостями Єдиного реєстру адвокатів України.Номер свідоцтва 4864, дата видачі свідоцтва 31 липня 2020 року, видано Радою адвокатів Дніпропетровської області /т.1 а.с.32/. Повноваження адвоката на представництво інтересів ОСОБА_2 підтверджені також і ордером серії АЕ № 1077869 /т.1 а.с.33/.
Разом з тим, в питанні критеріїв, які застосовуються при визначенні розміру витрат на правничу допомогу суд дотримується висновків Великої Палати Верховного Суду, викладених у додатковій постанові від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц. Так, Верховний Суд наголосив, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.
Зокрема, суд ураховує, що представник ОСОБА_2 приймав участь у справі в судових засіданнях в режимі відеоконференції зі застосуванням власних технічних засобів: 06 вересня 2023 року; 19 жовтня 2023 року; 23 січня 2024 року, 22 лютого 2024 року, 02 квітня 2024 року; 07 травня 2024 року, частково 20 червня 2024 року, яке перервалося через технічні причини, та 20 листопада 2024 року. Представник подавав відзив на позовну заяву направляв клопотання, заяви, позов у справі стосується поділу майна подружжя, ціну позову та те, що розгляд справи відбувався в загальному позовному провадженні.
За таких обставин, з урахуванням складності справи, кількості судових засідань, виходячи з характеру спірних правовідносин, обсягу матеріалів справи, умов Договору, рахунку та акту про надання правової допомоги, враховуючи принципи співмірності та розумності судових витрат, суд вважає, що визначена адвокатом сума гонорару є належно обґрунтованою, такою, що відповідає складності справи та часу, який затрачено на фактичне надання правової допомоги, обсягом, наданих адвокатом послуг, обставинами справи, відхиляючи заперечення представника ОСОБА_3 проти розміру витрат на правову допомогу та їх обсягу.
Водночас, суд ураховує, що ОСОБА_2 заявлено чотири позовні вимоги, одну з яких задоволено та те, що позов ОСОБА_3 стосувався того-ж майна, яке було предметом поділу за первинним позовом з особливостями щодо особистого характеру та розірвання договору дарування такого майна. Відтак, використовуючи принцип пропорційності судових витрат, зважаючи на підтверджену суму витрат на правову допомогу з ОСОБА_3 підлягає стягненню від заявленої до стягнення суми на користь позивача.
Інші доводи та аргументи представників позивача та відповідача, як самі по собі, так і в своїй сукупності, не мають значення для вирішення питання про стягнення витрат на правову допомогу, оцінені судом при визначенні складу та розміру судових витрат, а тому не приймаються судом до уваги.
На підставі викладеного, керуючись ст. 133, 137-138, 141-142, 265, 270 ЦПК України, суд
ухвалити додаткове рішення у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про поділ спільного майна подружжя та за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя та розірвання договору дарування.
Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 судові витрати у виді витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 10 000 (десять тисяч) гривень 00 копійок.
У решті заяви відмовити.
Додаткове рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги додаткове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на додаткове рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Дніпровського апеляційного суду. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Повне додаткове рішення суду складене та підписане 16 грудня 2024 року.
Учасники справи:
позивач за первісним позовом, відповідач за вторинним ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 ; зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 ;
відповідач за первісним позовом, позивач за вторинним ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ; РНОКПП НОМЕР_2 ; зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 ; проживає за адресою: АДРЕСА_3 .
Суддя Д. О. Парфьонов