Справа № 212/5074/24
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

12 грудня 2024 року Саксаганський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області в складі:

головуючого судді Ткаченка А.В.,

за участю секретаря судового засідання Фастовець Ю.Ю.,

розглядаючи у відкритому судовому засіданні в м. Кривому Розі у порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

ВСТАНОВИВ:

Позивач Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» звернувся до суду з позовом до відповідача ОСОБА_1 та просить стягнути заборгованість за укладеним з ТОВ «Мілоан» кредитним договором № 101254061 від 07.12.2022, в сумі 15 800,00 грн., посилаючись відступлення права вимоги 29.03.2023 за вказаним кредитним договором та на неналежне виконання відповідачем взятих на себе зобов`язань за договором. В обґрунтування вимог позивачем зазначено про укладення 07 грудня 2022 року між ТОВ «Мілоан» та відповідачем кредитного договору № 101254061, відповідно до умов якого відповідачу було надано кредит в сумі 4 000,00 грн. Між ТОВ «Мілоан» та позивачем 29 березня 2023 року укладено договір відступлення прав вимоги № 94-МЛ/Т, відповідно до умов якого ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» набуло право вимоги до відповідача за договором № 101254061 від 07.12.2022. Тому оскільки умови кредитного договору відповідачем виконувались неналежним чином, кредит та відсотки у встановлені договором строки не сплачені, з метою захисту прав кредитора, позивач просить задовольнити вимоги.

Ухвалою Жовтневого районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 03 червня 2024 року справу направлено за підсудністю до Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області.

Ухвалою суду від 01 липня 2024 року прийнято до провадження позовну заяву та відкрито провадження у справі. Розгляд справи ухвалено проводити в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін.

Ухвалою суду від 19 серпня 2024 року витребувано з Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Контрактовий Дім» інформацію щодо перерахування 07.12.2022 первинним кредитором ТОВ «Мілоан» на рахунок ОСОБА_1 коштів в сумі 4 000,00 грн. відповідно до платіжного доручення № 55498257.

У судове засідання учасники процесу не з`явилися, про дату, час та місце розгляду справи були повідомлені у порядку, передбаченому ст. 128 ЦПК України.

Згідно поданої до суду заяви, представник позивача Юрченко А.В. просить розгляд справи проводити за її відсутності, на вимогах наполягає.

Відповідач ОСОБА_1 причини неявки суд не повідомив, представник відповідача адвокат Войтович Л.В. на відеозв`язок не вийшла, звернулась до суду з відзивом на відзив.

В обґрунтування відзиву на позов представником відповідача адвокатом Войтович Л.В. зазначено, що ні доданий до позову електронний договір, ні графік платежів, ні паспорт споживчого кредиту не містять комбінації цифр та літер, які нібито є одноразовим ідентифікатором, яким нібито підписані дані документи. Одноразовий ідентифікатор зазначений в довідці про ідентифікацію, до якої відповідач ставиться скептично, оскільки кредитор є зацікавленою особою у справі та має фінансову вигоду від продажу даного кредиту позивачу, а тому вважає вказану довідку неналежним доказом. Роздруківка електронних доказів не може вважатися електронним документом, позивачем не додано доказів того, що наявні в справі копії документів створені у порядку вимог Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» та вони підписувалися електронним підписом одноразовим ідентифікатором уповноваженою на те особою. Позивач не надав первинних бухгалтерських документів стосовно видачі кредиту у сумі 4 000,00 грн., його погашення (платіжні доручення, меморіальні ордери, розписки, чеки, виписки по рахунку, тощо), відсутні докази зарахування та отримання відповідачем кредитних коштів. Положення кредитного договору щодо комісії є нікчемними відповідно до частини 1 та частин и 2 статті 11, частини 5 статті 12 Закону України «Про споживче кредитування», а тому вимоги про стягнення з відповідача на користь позивача комісії в сумі 400,00 грн. є незаконними та необґрунтованими. Зазначено, що заборгованість за процентами взагалі не повинна нараховуватись, так як пункт кредитного договору щодо процентної ставки у розмірі 1,5% в день та 3% в день є просто кабальною для відповідача і відповідно до правових позицій Верховного Суду, суд, у разі наявності сумнівів у наданому позивачем розрахунку сплачених коштів має або зобов`язати позивача здійснити перерахунок заборгованості з урахуванням того, що відсотки нараховані незаконно, або у разі ненадання позивачем таких розрахунків, суд має зобов`язати позивача надати такі розрахунки, або суд має зробити такий розрахунок самостійно. Установлений в договорі розмір процентів перевищує розумну межу відповідальності за несвоєчасне виконання грошового зобов`язання, є явно завищеним, не відповідає вимогам п. 5 ч. 3 ст. 18 Закону України «Про захист прав споживачів» і засадам справедливості, добросовісності, розумності, як наслідок, свідчить про непропорційність великої суми компенсації у разі невиконання позивачем зобов`язань за цим договором. Таким чином сума компенсації становить понад п`ятдесят відсотків від суми кредиту, що в розумінні п. 5 ч. 3 ст. 18 ЗУ «Про захист прав споживачів» є несправедливою умовою та є підставою для відмови судом у стягненні таких компенсацій та відсотків. Зазначено правові підстави для визнання кредитного договору недійсним у зв`язку з нечесною підприємницькою діяльністю. Паспорт споживчого кредиту не є належним та допустимим доказом у справі, оскільки є способом підтвердження виконання переддоговірного обов`язку кредитодавця по наданню споживачу інформації, необхідної для порівняння різних пропозицій кредитодавця. Ознайомлення з паспортом споживчого кредиту, його підписання не означає укладення договору про споживчий кредит та дотримання його форми, оскільки в паспорті кредиту не відбувається фіксація волі сторін договору та його змісту. Тому просить відмовити в задоволенні вимог повністю.

У відповіді на відзив представником позивача Солонинкою В.О. зазначено, що підписання відповідачем договору про надання кредиту свідчить про ознайомлення його з правилами надання коштів у позику та вимогами ч. 2 ст. 12 Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг», так як ознайомлення із даними правилами передують укладенню договору. Відповідач у повній мірі проінформований про умови надання кредиту відповідно до вимог чинного законодавства, що не заперечується і позивачем. Відповідач та ТОВ «Мілоан» вчинили дії визначені ст. 11 та ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію», відповідач підписав кредитний договір шляхом використання електронного підпису одноразовим ідентифікатором. Представник позивача у поданій заяві зазначив, що оригінали письмових документів, усі додатки , що подано до позовної заяви містяться в нього, а до суду подані завірені копії із зазначенням дати, підпису особи, відповідно до правил ДСТУ,. А отже подані до суду докази є належними та допустимими. Стосовно первинних бухгалтерських документів, то оскільки ТОВ «ФК «Контрактовий Дім» не має правових підстав для розкриття вторинному кредитору банківської таємниці, було подано клопотання про витребування відповідних доказів. Зазначено, що після отримання права вимоги до відповідача, позивачем жодних сум про стягнення заборгованості не нараховувались. Відповідач здійснив волевиявлення щодо укладення договору шляхом направлення підписаної електронним підписом одноразовим ідентифікатором відповіді ро прийняття пропозиції укласти кредитний договір № 101254061 від 07.12.2022, був проінформований про умови надання кредиту відповідно до вимог чинного законодавства, що не заперечується позивачем. Застосування ЗУ «Про банки та банківську діяльність» до позивача є неналежним, оскільки ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» небанківська (фінансова) установа, якою правомірно набуто право вимоги за вказаним кредитним договором до відповідача. Тому наполягає на задоволенні вимог.

У письмових запереченнях на відповідь на відзив представником відповідача адвокатом Войтович Л.В. зазначено аналогічні доводи, викладеним у відзиві на позов та наголошено , що платіжне доручення від 07.12.2022, відомості про щоденні нарахування та погашення, підписані ТОВ «Мілоан», виписка з особового рахунку за кредитним договором, підписані ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» не є належними доказами підтвердження здійснення фінансової операції щодо переказу грошей.

Ураховуючи вимоги частини першої статті 223 ЦПК України та частини другої статті 247 ЦПК України, суд вважає можливим розглянути справу у відсутність учасників процесу на підставі наявних у справі доказів без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, оскільки сторони були належним чином повідомлені про дату, час і місце цього засідання, їх неявка не перешкоджає розгляду справи по суті.

Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов до таких висновків.

За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Відповідно до статті 629 ЦК України, договір є обов`язковим до виконання сторонами.

Згідно з частиною першою статті 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

Як свідчить тлумачення статті 526 ЦК України цивільне законодавство містить загальні умови виконання зобов`язання, що полягають у його виконанні належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Це правило є універсальним і підлягає застосуванню як до виконання договірних, так і недоговірних зобов`язань. Недотримання умов виконання призводить до порушення зобов`язання.

За кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1054 ЦК України).

Відповідно до частини першої статті 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу (стаття 1050 ЦК України).

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 14.11.2018 року у справі № 2-383/2010 (провадження №14-308цс18) зроблений висновок, що стаття 204 ЦК України закріплює презумпцію правомірності правочину. Ця презумпція означає, що вчинений правочин вважається правомірним, тобто таким, що породжує, змінює або припиняє цивільні права й обов`язки, доки ця презумпція не буде спростована, зокрема, на підставі рішення суду, яке набрало законної сили. У разі не спростування презумпції правомірності договору усі права, набуті за ним сторонами правочину, повинні безперешкодно здійснюватися, а обов`язки, що виникли внаслідок укладення договору, підлягають виконанню.

У справі встановлено, що 07 грудня 2022 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Мілоан» та ОСОБА_1 було укладено договір про споживчий кредит № 101254061, відповідно до умов якого сторони погодили суму кредиту в розмірі 4 000,00 грн., на строк 100 днів з 07.12.2022. Пільговий період складає 10 днів та завершується 17.12.2022. Поточний період складає 90 днів та завершується 17.03.2023. Комісія за надання кредиту: 400,00 грн. , яка нараховується за ставкою 7,00 відсотків від суми кредиту одноразово. Проценти за користування кредитом протягом пільгового періоду складають 600,00 грн., які нараховуються за ставкою 1,50% від фактичного залишку кредиту за кожен день строку користування кредитом протягом пільгового періоду. Проценти за користування кредитом протягом поточного періоду становлять 10 800,00 грн., які нараховуються за стандартною процентною ставкою 3,00% від фактичного залишку кредиту за кожен день строку користування кредитом протягом поточного періоду.

У п. 6.1. кредитного договору зазначено, що договір укладається в електронній формі в особистому кабінеті позичальника, що створений в інформаційно-телекомунікаційній системі товариства.

Згідно з п. 6.2. договору розміщені в особистому кабінеті позичальника проект цього договору або інформація з посиланням на нього є пропозицію кредитодавця про укладення кредитного договору (офертою). Відповідь про прийняття пропозиції про укладення цього договору (акцепт) надається позичальником шляхом відправлення товариству електронного повідомлення та відбувається із застосуванням електронного підпису одноразовим ідентифікатором, який надсилається товариством електронним повідомленням (SMS) на мобільний телефонний номер позичальника, а позичальник використовує одноразовий ідентифікатор (отриману алфавітно-цифрову послідовність) для підписання цього кредитного договору/електронного повідомлення про прийняття пропозиції про його укладення (акцепту). Електронне повідомлення (акцепт) може бути відправлене позичальником через сайт кредитодавця, мобільний додаток, месенджери або у SMS-повідомленні з мобільного телефонного номеру позичальника на номер НОМЕР_3 (вартість відправки SMS-повідомлення для позичальника визначено у правилах). Після укладення цей договір надається позичальнику шляхом розміщення в особистому кабінеті позичальника. Додатково укладений кредитний договір та/або повідомлення про його укладення може бути на розсуд товариства направлено позичальнику на електронну пошту або іншими каналами (засобами) зв`язку, наданими позичальником товариству.

Відповідно до п. 6.3. договору, приймаючи пропозицію кредитодавця про укладання цього договору, позичальник також погоджується з усіма додатками та невід`ємними частинами (у т. ч. Правилами, Паспортом споживчого кредиту та Графіком платежів) договору в цілому та підтверджує, що він ознайомлений, погоджується з усіма визначеннями, умовами та змістом, повністю розуміє, і зобов`язується неухильно дотримуватись умов договору та Правил надання фінансових кредитів (послуг) кредитодавцем, що розміщені на сайті кредитодавця та є невід`ємною частиною цього договору.

Згідно з п. 6.4. договору укладення кредитодавцем договору з позичальником у електронній формі юридично є еквівалентним отриманню кредитодавцем ідентичного за змістом договору, який підписаний власноручним підписом позичальника, у зв`язку з чим створює для сторін такі ж правові зобов`язання та наслідки.

Відповідно до п. 6.5. договору цей договір прирівнюється до такого, що укладений у письмовій формі.

З наданого позивачем алгоритму укладення кредитного договору вбачається, що відповідачем здійснено відповідну логічну послідовність дій, спрямованих на укладення кредитного договору № 101254061 від 07.12.2022.

Згідно із довідкою про ідентифікацію ОСОБА_1 отримано код для підтвердження згоди з умовами договору W19939 (одноразового ідентифікатора), який було відправлено 07.12.2022 на номер телефону відповідача НОМЕР_1 .

Зокрема відповідач здійснив дії, спрямовані на укладення договору позики шляхом заповнення анкети-заяви про надання (отримання) кредиту на сайті, з введенням коду підтвердження, який є одноразовим ідентифікатором, на підписання електронного договору, та зазначенням інформації щодо реквізитів банківської картки, на рахунок якого, в подальшому, згідно платіжного доручення від 07.12.2022 кредитодавцем було перераховано грошові кошти у розмірі 4 000,00 грн.

Також факт отримання ОСОБА_1 07.12.2024 кредитних коштів у розмірі 4 000,00 грн. підтверджується наданим ТОВ «ФК «Контрактовий Дім» письмовим повідомленням на виконання ухвали суду (а.с. 219).

Отже, заповненням анкети-заяви на кредит №101254061 (дата створення 07.12.2022) та підписанням кредитного договору № 101254061 від 07.12.2022, відповідач підтвердив прийняття відповідних умов надання кредиту, а також засвідчив, що він повідомлений кредитодавцем у встановленій законом формі про всі умови, повідомлення про які є необхідним відповідно до вимог чинного законодавства України. Без вчинення вказаних дій по попередньому заповненню анкети-заяви та надання особистих даних для оформлення кредитного договору, у тому числі номеру телефону для отримання одноразового ідентифікатора, такий правочин не був би укладений.

Стосовно доводів сторони відповідача щодо неукладеності кредитного договору, то суд звертає увагу, що за приписами статті 204 ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 14 листопада 2018 року у справі №2-383/2010 зроблено висновок, що стаття 204 ЦК України закріплює презумпцію правомірності правочину. Ця презумпція означає, що вчинений правочин вважається правомірним, тобто таким, що породжує, змінює або припиняє цивільні права й обов`язки, доки ця презумпція не буде спростована, зокрема, на підставі рішення суду, яке набрало законної сили. У разі неспростування презумпції правомірності договору всі права, набуті сторонами правочину за ним, повинні безперешкодно здійснюватися, а обов`язки, що виникли внаслідок укладення договору, підлягають виконанню.

Матеріали справи не містять та відповідачем не надано доказів щодо спростування презумпції правомірності кредитного договору. Зазначений договір недійсним не визнано.

При цьому встановлення обставин, за яких цей правочин може бути визнаний недійсним (оспорюваний) за відсутності оспорення або визнання його недійсним у встановленому законом порядку,не входить у межі дослідження під час розгляду справи про стягнення заборгованості за кредитним договором, а тому відповідні обставини не можуть бути підставою для відмови у задоволенні позову, оскільки це суперечитиме презумпції правомірності правочину, визначеному статтею 204 ЦК України.

Таким чином первісний кредитодавець виконав своє зобов`язання за кредитним договором та надав відповідачу кредитні кошти згідно умов кредитного договору.

Згідно частини першої статті 510 ЦК України, сторонами у зобов`язанні є боржник і кредитор. Законодавством також передбачені порядок та підстави заміни сторони (боржника чи кредитора) у зобов`язанні.

Відповідно до пункту першого частини першої статті 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Відступлення права вимоги по суті це договірна передача зобов`язальних вимог первісного кредитора новому кредитору. Відступлення права вимоги відбувається шляхом укладення договору між первісним кредитором та новим кредитором.

Частиною першою статті 1077 ЦК України передбачено, що за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).

Згідно статті 514 ЦК до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

У постанові Верховного Суду від 24.12.2019 у справі № 668/7544/15-ц зазначено, що: «за приписами частини першої статті 517 ЦК України первісний кредитор у зобов`язанні повинен передати новому кредиторові документи, які засвідчують права, що передаються, та інформацію, яка є важливою для їх здійснення. Первісний кредитор у зобов`язанні відповідає перед новим кредитором за недійсність переданої йому вимоги, але не відповідає за невиконання боржником свого обов`язку, крім випадків, коли первісний кредитор поручився за боржника перед новим кредитором (частина перша статті 519 ЦК України).

29 березня 2023 між ТОВ «Мілоан» та TOB «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» укладено договір про відступлення права вимоги № 94-МЛ/Т, на підставі якого відбулося відступлення прав вимоги за кредитним договором № 101254061 до відповідача. Таким чином, TOB «ФК «Кредит-Капітал» набуло статусу кредитора за кредитним договором № 101254061, що підтверджується також копією платіжного документа за договором відступлення права вимоги, актом приймання-передачі реєстру боржників та витягом з реєстру боржників.

Згідно зі статтею 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання.

Відповідно до статті 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, відшкодування збитків.

Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (стаття 612 ЦК України).

Відповідно до частини першої статті. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

За змістом частини другої статті 1056-1 ЦК України розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору.

У зв`язку з порушеннями зобов`язань за укладеним договором, відповідач ОСОБА_1 має заборгованість у сумі 15 800,00 гривень, що підтверджується наданою до суду розрахунком та випискою по рахунку, з яких:

-прострочена заборгованість за сумою кредиту в розмірі 4 000,00 грн.;

-прострочена заборгованість за відсотками в розмірі 11 400,00 грн.;

-прострочена заборгованість за комісією в розмірі 400,00 грн.

10 червня 2017 року набув чинності Закон України «Про споживче кредитування», у зв`язку з чим у Законі України «Про захист прав споживачів» текст статті 11 викладено в такій редакції: «Цей Закон застосовується до відносин споживчого кредитування у частині, що не суперечить Закону України «Про споживче кредитування».

Положення частин першої, другої, п`ятої статті 18 Закону України «Про захист прав споживачів» з набуттям чинності Закону України «Про споживче кредитування» залишилися незмінними, проте, враховуючи ультраактивну форму дії Закону України «Про захист прав споживачів», визначені ним наслідки включення до договору споживчого кредиту умови, якою встановлено плату за надання інформації щодо кредиту, підлягають перевірці на відповідність змісту положень Закону України «Про споживче кредитування».

Відповідно до пункту 4 частини першої статті 1 Закону України «Про споживче кредитування» загальні витрати за споживчим кредитом - витрати споживача, включаючи проценти за користування кредитом, комісії та інші обов`язкові платежі за додаткові та супутні послуги кредитодавця та кредитного посередника (за наявності), для отримання, обслуговування і повернення кредиту.

Відповідно до частини другої статті 8 Закону України «Про споживче кредитування» до загальних витрат за споживчим кредитом включаються, зокрема, комісії кредитодавця, пов`язані з наданням, обслуговуванням і поверненням кредиту, у тому числі комісії за обслуговування кредитної заборгованості, розрахунково-касове обслуговування, юридичне оформлення тощо.

Таким чином, Законом України «Про споживче кредитування» передбачено право банку встановлювати у кредитному договорі комісію за обслуговування кредиту.

Указане узгоджується із висновками Великої Палати Верховного Суду в постанові від 13 липня 2022 року у справі № 496/3134/19 та Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду у постанові від 08 березня 2023 року у справі № 204/2820/21 (провадження № 61-3773св22).

Умовами договору (п. 1.5.1) встановлено сплату комісії за надання кредиту в сумі 400,00 грн., яка сплачується одноразово в момент видачі кредиту та була погоджена сторонами при укладенні договору і не може бути визнана нікчемною в силу зазначеного.

З приводу неправомірності розміру стягнутих відсотків за користування кредитом, то суд за необхідне звернути увагу на таке.

Частиною першою статті 1048 ЦК України визначено, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Особливості нарахування процентів визначені п.2.2.3 договору.

Згідно п. 2.2.3 проценти нараховуються за стандартною (базовою) ставкою, що визначена п.1.5,3 договору, яка є незмінною протягом всього строку кредитування, окрім випадків, коли за умовами акцій, програм лояльності, спеціальних пропозицій, тощо, визначена в п. 1.5.2 процентна ставка запропонована позичальнику зі знижкою і є меншою за стандартну (базову) ставку встановлену п. 1.5.3 договору. Стандартна (базова) процентна ставка не є підвищеною. Якщо розмір зобов`язань позичальника зі сплати процентів в період правомірного користування кредитом є меншим ніж заборгованість зі сплати процентів за аналогічний період під час прострочення, це означає, що в період правомірного користування кредитом позичальнику була надана знижка, що дорівнює різниці між стандартною (базовою) ставкою встановленою п. 1.5,3 та процентною ставкою визначеною п.1.5.2 договору. Після спливу строку кредитування (з урахуванням пролонгацій) нарахування процентів за користування кредитом припиняється.

Позивачем правомірно нараховано погоджені умовами кредитного договору відсотки за користування кредитом в межах строку кредитування, що підтверджується також додатком № 1 до договору, відповідно до якого сторонами встановлена та погоджена загальна вартість кредиту в сумі 156 800,00 грн., з яких 4 000,00 грн. сума кредиту, 11 400,00 грн. проценти за користування кредитом та 400,00 грн. комісія.

Крім того, відповідач не надавав контррозрахунку заборгованості за процентами або доказів належного виконання взятих зобов`язань за умовами договору, що приводить до висновку про те, що уклавши вказаний договір на умовах, викладених у ньому, відповідач тим самим засвідчив свою згоду та взяв на себе зобов`язання виконувати умови, які були в ньому закріплені, зокрема щодо відсотків.

Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін.

Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом (частини 1-3 статті 12 ЦПК України).

Ураховуючи, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках, оскільки збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду та кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій (статті 12,13 ЦПК України), суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення вимог.

Згідно частини першої статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених вимог.

Ураховуючи задоволення вимог позивача у повному обсязі, суд вважає необхідним відшкодувати ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» понесені витрати по сплаті судового збору у сумі 2 422,40 грн.

Керуючись статтями 525, 526, 530, 610, 625, 1050, 1054 ЦК України, статями 10, 12,13, 141, 263, 265 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Задовольнити позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-Капітал», про стягнення заборгованості за кредитним договором повністю.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-Капітал», заборгованість за укладеним з ТОВ «Мілоан» кредитним договором № 101254061 від 07.12.2022, в загальній сумі 15 800 (п`ятнадцять тисяч вісімсот) гривень 00 коп., з яких: 4 000 (чотири тисячі) гривень 00 коп. заборгованість за тілом кредиту; 11 400 (одинадцять тисяч чотириста) гривень 00 коп. заборгованість за відсотками, 400 (чотириста) гривень 00 коп. комісія.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-Капітал», у рахунок відшкодування витрат по сплаті судового збору 2 422 (дві тисячі чотириста двадцять дві) гривні 40 коп.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга до Дніпровського апеляційного суду протягом 30 днів з дня складення повного судового рішення.

Позивач Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-Капітал», , місцезнаходження за адресою: Львівська область, м. Львів, вул. Смаль-Стоцького, буд. 1, корп. 28.

Відповідач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , місце проживання адресою: АДРЕСА_1

Повний текст рішення складено 18 грудня 2024 р.

Суддя А.В. Ткаченко