Справа № 367/3807/17
Провадження №2/367/157/2024
РІШЕННЯ

Іменем України

03 грудня 2024 року Ірпінський міський суд Київської області у складі:

головуючого судді Шестопалової Я.В.,

при секретарі Пронченко О.С.,

за участі

представника позивача Васюка М.М.,

представника відповідача ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Ірпені цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Аверс-Сіті» до ОСОБА_2 , третя особа: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 про витребування майна з чужого незаконного володіння,-

в с т а н о в и в :

Позивач Товариство з обмеженою відповідальністю «Аверс-Сіті», в інтересах якого діє представник Васюк М.М., звернулося з позовом до ОСОБА_2 , третя особа: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 про витребування майна з чужого незаконного володіння, в якому просить витребувати із чужого незаконного володіння, а саме ОСОБА_2 (реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1 , паспорт № НОМЕР_2 , виданий 10.07.2017, органом № 3215, місце реєстрації: АДРЕСА_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Аверс-Сіті» (; 08298, Київська обл., м. Ірпінь, смт. Коцюбинське, вул. Пономарьова, буд. 26, корпус 2, офіс 173) об`єкт нерухомості: нежитлове приміщення № 176, яке знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 09, загальною площею: 95.2 кв.м.

В обґрунтування позову зазначено, що Товариство з обмеженою відповідальністю «Аверс-Сіті» є замовником будівництва ЖК «Коцюбинський» за адресою: АДРЕСА_3 . 18.03.2011 житловий будинок АДРЕСА_4 був введений в експлуатацію. 09.06.2011 рішенням Коцюбинської селищної ради Київської області було присвоєно поштову адресу житловому будинку АДРЕСА_4 та доручено КП КОР «Ірпінське бюро технічної інвентаризації» оформити й видати свідоцтва про право власності ТОВ «Аверс-Сіті» на квартири закінченого будівництва за адресою; АДРЕСА_2 . 29.09.2011 ТОВ «Аверс-Сіті» зареєструвало за собою право власності на нежитлове приміщення № 176 на підставі рішення Коцюбинської селищної ради Київської області № 177 від 09.06.2011 та йому було видано свідоцтво про право власності НОМЕР_3 . 20.03.2013 ОСОБА_5 звернулась з позовною заявою звернувся до ТОВ «Аверс-Сіті» про визнання права власності на нежитлові приміщення № 172, АДРЕСА_5 . 17.07.2013 рішенням Ірпінського міського суду Київської області у справі № 367/3847/13-ц позов ОСОБА_5 задоволено. 08.10.2013 ухвалою Апеляційного суду Київської області апеляційну скаргу ТОВ «Аверс-Сіті» на рішення Ірпінського міського суду Київської області від 17.07.2013 було відхилено. 26.02.2014 ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних кримінальних справ касаційну скаргу ТОВ «Аверс-Сіті» задоволено частково та передано на новий розгляд до суду першої інстанції. 16.04.2014 рішенням Ірпінського міського суду Київської області у задоволенні позовної заяви ОСОБА_5 було відмовлено повністю. 22.05.2014 ухвалою Апеляційного суду Київської області апеляційну скаргу ОСОБА_5 було відхилено. 24.12.2014 ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних кримінальних справ касаційну скаргу ОСОБА_5 було задоволено частково та направлено на новий розгляд до суду першої інстанції. 18.06.2015 рішенням Ірпінського міського суду Київської області позовну заяву ОСОБА_5 залишено без задоволення. 16.07.2015 ухвалою Апеляційного суду Київської області ОСОБА_5 було відмовлено у відкритті апеляційного провадження. 05.04.2017 представник ТОВ «Аверс-Сіті» отримав інформаційну довідку № 84349734 з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та дізнався, що Нежитлове приміщення належить на праві власності ОСОБА_3 . 02.10.2017 з інформаційної довідки № 99051513 з Державного реєстру речових на нерухоме майно представник ТОВ «Аверс-Сіті» дізнався, що на даний час нежитлове приміщення зареєстроване за ОСОБА_4 . 21.03.2018 з інформаційної довідки № 117939081 з Державного реєстру речових на нерухоме майно представник ТОВ «Аверс-Сіті» дізнався про те, що 06.02.2018 власником Нежитлового приміщення стала ОСОБА_2 . З вищевказаної інформаційної довідки випливає, що 27.12.2013 ОСОБА_5 зареєструвала за собою право власності на підставі рішення Ірпінського міського суду Київської області від 17.07.2013 у справі № 367/3847/13-ц. 30.12.2013 власником нежитлового приміщення стала ОСОБА_3 на підставі Договору купівлі-продажу № 1636, укладеним між ОСОБА_5 та ОСОБА_3 20.06.2017 власником нежитлового приміщення стала ОСОБА_4 на підставі Договору купівлі-продажу № 2392, укладеним між ОСОБА_3 та ОСОБА_4 06.02.2018 власником нежитлового приміщення став ОСОБА_6 на підставі Договору купівлі-продажу № 64, укладенийм між ОСОБА_6 та ОСОБА_4 . Того ж дня, 06.02.2018, між ОСОБА_6 та ОСОБА_2 було укладено Договір купівлі-продажу нежитлового приміщення № 66, власником нежитлового приміщення став Відповідач. Нежитлове приміщення вибуло з власності ТОВ «Аверс-Сіті» не з його волі, а шляхом реєстрації права власності за ОСОБА_5 на підставі рішення Ірпінського міського суду Київської області від 17.07.2013, яке було скасовано ухвалою ВСС України від 26.02.2014, що є підставою для застосування способу захисту, передбаченого ст. 388 ЦК України, У зв`язку з вищевикладеним просить суд витребувати у ОСОБА_2 (реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1 , паспорт № НОМЕР_2 , виданий 10.07.2017, органом № 3215, місце реєстрації: АДРЕСА_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Аверс-Сіті» (; 08298, Київська обл., м. Ірпінь, смт. Коцюбинське, вул. Пономарьова, буд. 26, корпус 2, офіс 173) об`єкт нерухомості: нежитлове приміщення № 176, яке знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 09, загальною площею: 95.2 кв.м.

Заочним рішенням Ірпінського міського суду Київської області від 31.10.2019 року було задоволено позов.

Ухвалою суду від 29.07.2021 року було поновлено ОСОБА_2 строк на подання заяви про перегляд заочного рішення Ірпінського міського суду Київської області від 31 жовтня 2019 року по цивільній справі № 367/3807/17 та скасовано заочне рішення.

У судовому засіданні представник позивача ОСОБА_7 позов підтримав та просив його задоволинити.

У судовому засіданні представник відповідача ОСОБА_1 заперечив щодо задоволення позову в повному обсязі.

Треті особи в судове засідання не з`явились, хоча належним чином повідомлись про час, дату і місце проведення судового засідання.

Суд, заслухавши пояснення учасників справи, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно ч. 1 ст. 19 ЦПК України, суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

Відповідно до ч. 3 ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Ч. 1 ст. 13 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до ч. 1 ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Ч. 2 ст. 77 ЦПК України встановлено, що предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухвалені судового рішення.

Ч. 5 та 6 ст. 81 ЦПК України встановлено, що докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до вимог ст. 263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права з дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі та застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно та всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Суд встановив, що ТОВ «Аверс-Сіті» є замовником будівництва Житлового комплексу «Коцюбинський» за адресою: АДРЕСА_3 .

18 березня 2011 року житловий будинок житловий будинок АДРЕСА_4 , введений в експлуатацію, що підтверджується сертифікатом відповідності КС № 00002053, який засвідчує відповідність закінченого будівництва багатоповерхового житлового будинку з об`єктами соціально-побутового призначення та багатоповерхового паркінгу (а. с. 95, т. 1).

09.06.2011 рішенням Коцюбинської селищної ради Київської області було присвоєно поштову адресу житловому будинку АДРЕСА_4 та доручено КП КОР «Ірпінське бюро технічної інвентаризації» оформити й видати свідоцтва про право власності ТОВ «Аверс-Сіті» на квартири закінченого будівництва за адресою; АДРЕСА_2 .

29.09.2011 ТОВ «Аверс-Сіті» зареєструвало за собою право власності на нежитлове приміщення № 176 на підставі рішення Коцюбинської селищної ради Київської області № 177 від 09.06.2011 та йому було видано свідоцтво про право власності НОМЕР_3 .

20.03.2013 ОСОБА_5 звернулась з позовною заявою звернувся до ТОВ «Аверс-Сіті» про визнання права власності на нежитлові приміщення № 172, АДРЕСА_5 .

Рішенням від 17 липня 2013 року, яке залишене без змін ухвалою Апеляційного суду Київської області від 08 жовтня 2013 року, Ірпінський міський суд Київської області, у справі № 367/3847/13-ц позов ОСОБА_5 задовольнив та визнав за нею право власності на нежитлові приміщення № № 172, № 176.

Ухвалою від 26 лютого 2014 року Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ рішення Ірпінського міського суду Київської області від 17 липня 2013 року та ухвалу Апеляційного суду Київської області від 08 жовтня 2013 року скасував, а справу передав на новий розгляд до місцевого суду (а. с. 26-29, т. 1).

Рішенням від 16 квітня 2014 року, яке залишене без змін ухвалою Апеляційного суду Київської області від 22 травня 2017 року, Ірпінський міський суд Київської області у задоволенні позову ОСОБА_5 відмовив.

Ухвалою від 24 грудня 2014 року Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ рішення Ірпінського міського суду Київської області від 16 квітня 2014 року та ухвалу Апеляційного суду Київської області від 22 травня 2017 року, скасував, а справу направив на новий розгляд до місцевого суду.

Рішенням від 18 червня 2015 року Ірпінський міський суд Київської області позов ОСОБА_5 залишив без задоволення.

Ухвалою від 16 липня 2015 року Апеляційний суд Київської області відмовив ОСОБА_5 у відкритті апеляційного провадження за її апеляційною скаргою на рішення Ірпінського міського суду Київської області від 18 червня 2015 року.

27 грудня 2013 року ОСОБА_5 на підставі рішення Ірпінського міського суду Київської області від 17 липня 2013 року зареєструвала за собою право власності на нежитлове приміщення 176 у корп. АДРЕСА_4 .

30.12.2013 власником нежитлового приміщення стала ОСОБА_3 на підставі Договору купівлі-продажу № 1636, укладеним між ОСОБА_5 та ОСОБА_3

20.06.2017 власником нежитлового приміщення стала ОСОБА_4 на підставі Договору купівлі-продажу № 2392, укладеним між ОСОБА_3 та ОСОБА_4

06.02.2018 власником нежитлового приміщення став ОСОБА_6 на підставі Договору купівлі-продажу № 64, укладенийм між ОСОБА_6 та ОСОБА_4 .

Того ж дня, 06.02.2018, між ОСОБА_6 та ОСОБА_2 було укладено Договір купівлі-продажу нежитлового приміщення № 66, власником нежитлового приміщення стала ОСОБА_2 .

Правило частини першої статті 15 ЦК України визначає право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

За змістом статті 16 ЦК України, звертаючись до суду, позивач на власний розсуд обирає спосіб захисту свого порушеного права.

Відповідно до статті 387 ЦК України власник має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним.

Віндикація застосовується до відносин речово-правового характеру, зокрема якщо між власником і володільцем майна немає договірних відносин і майно перебуває у володільця не на підставі укладеного з власником договору. В цьому разі майно може бути витребуване від особи, яка не є стороною недійсного правочину, шляхом подання віндикаційного позову, зокрема від добросовісного набувача з підстав, передбачених частиною першою статті 388 ЦК України.

Пункт 3 частини першої статті 388 ЦК України передбачає, що якщо майно за відплатним договором придбане в особи, яка не мала права його відчужувати, про що набувач не знав і не міг знати (добросовісний набувач), власник має право витребувати це майно від набувача лише у разі, якщо майно вибуло з володіння власника або особи, якій він передав майно у володіння, не з їхньої волі іншим шляхом.

Власник майна може витребувати належне йому майно від будь-якої особи, яка є останнім набувачем майна та яка набула майно з незаконних підстав, незалежно від того, скільки разів це майно було відчужене попередніми набувачами, та без визнання попередніх угод щодо спірного майна недійсними.

При цьому норма частини першої статті 216 ЦК України не може застосовуватись як підстава позову про повернення майна, переданого на виконання недійсного правочину, яке в подальшому відчужене набувачем третій особі, оскільки надає право повернення майна лише стороні правочину, який визнано недійсним.

Захист порушених прав особи, що вважає себе власником майна, яке було неодноразово відчужене, можливий шляхом пред`явлення віндикаційного позову до останнього набувача цього майна з підстав, передбачених статтями 387 та 388 ЦК України.

Вибуття майна з володіння власника на підставі судового рішення, ухваленого щодо цього майна, але в подальшому скасованого, вважається таким, що вибуло з володіння власника поза його волею.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 15 травня 2019 року у справі № 522/7636/14-ц (провадження № 14-636цс18) зазначено, що «за змістом статті 388 ЦК України майно, яке вибуло з володіння власника на підставі рішення суду, ухваленого щодо цього майна, але надалі скасованого, вважається таким, що вибуло з володіння власника поза його волею».

Саме такий висновок висловлено у постанові Верховного Суду України від 24 червня 2015 року (провадження № 6-251цс15).

Цей висновок також був неодноразово підтриманий і Великою Палатою Верховного Суду, зокрема у постановах від 05 грудня 2018 року (провадження № 14-247цс18 та № 14-179цс18).

При цьому Велика Палата Верховного Суду також зазначала, що скасоване судове рішення не породжує жодних правових наслідків з моменту його ухвалення (постанова від 19 червня 2019 року у справі № 643/17966/14-ц).

У постанові Великої Палати від 15 червня 2021 року у справі № 922/2416/17 конкретизовані аналогічні висновки Верховного Суду України, викладені в постанові від 16 вересня 2015 року в справі № 6-1193цс15 та висновки, викладені у постанові Великої Палати від 19 червня 2019 року у справі № 643/17966/14-ц.

Означена конкретизація полягала, зокрема, у тому, що скасоване судове рішення не породжує жодних правових наслідків з моменту його ухвалення, але його скасування саме по собі (тобто без встановлення інших обставин, що, зокрема, можуть підтверджувати недобросовісність дій, які були вчинені на підставі цього рішення) не є підставою для перегляду всіх юридичних фактів, що виникли, змінились чи припинились на підставі відповідного рішення.

Отже, з урахуванням викладених вище норм процесуального та матеріального права однією з обов`язкових умов для задоволення віндикаційного позову є встановлення під час розгляду спорів про витребування майна, зокрема й тієї обставини, яким чином спірне майно вибуло з володіння позивача, який указує на порушення своїх прав як власника, та який на момент подання позову не є власником цього майна, однак вважає себе таким.

Встановивши, що нежитлове приміщення 176 у АДРЕСА_4 вибула з володіння власника ТОВ «Аверс-Сіті» за рішенням Ірпінського міського суду Київської області від 17 липня 2013 року, ухваленого щодо цього майна, та яке надалі скасоване ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 26 лютого 2014 року, суд приходить до висновку про те, що спірне майно вибуло з володіння власника поза його волею, у зв`язку з чим підлягає витребуванню з чужого незаконного володіння ОСОБА_2 на підставі положень статті 388 ЦК України.

Подібні висновки викладені у постанові Верховного Суду від 28 січня 2021 року у справі № 367/8910/17 (провадження № 61-9629св19).

Враховуючи викладені обставини, оскільки нежитлове приміщення № 176, яке знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 вибуло з власності ТОВ «Аверс-Сіті» не з його волі, а шляхом реєстрації права власності за ОСОБА_5 на підставі рішення Ірпінського міського суду Київської області від 17.07.2013, яке було скасовано ухвалою ВСС України від 26.02.2014, суд вважає за необхідне задовольнити позов та витребувати із чужого незаконного володіння, а саме ОСОБА_2 (реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1 , паспорт № НОМЕР_2 , виданий 10.07.2017, органом № 3215, місце реєстрації: АДРЕСА_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Аверс-Сіті» (; 08298, Київська обл., м. Ірпінь, смт. Коцюбинське, вул. Пономарьова, буд. 26, корпус 2, офіс 173) об`єкт нерухомості: нежитлове приміщення № 176, яке знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 09, загальною площею: 95.2 кв.м.

Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Таким чином, з відповідача на користь позивача необхідно стягнути судовий збір в розмірі 5 165,00 грн.

На підставі ст. 388 ЦК України, керуючись ст. ст. 4, 12, 13, 76, 77, 81, 89, 141, 263-265, 268, 273, 274, 279, 354 ЦПК України,

в и р і ш и в :

Позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Аверс-Сіті» до ОСОБА_2 , третя особа: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 про витребування майна з чужого незаконного володіння задовольнити у повному обсязі.

Витребувати у ОСОБА_2 (реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1 , паспорт № НОМЕР_2 , виданий 10.07.2017, органом № 3215, місце реєстрації: АДРЕСА_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Аверс-Сіті» (; адреса: 08298, Київська обл., м. Ірпінь, смт. Коцюбинське, вул. Пономарьова, буд. 26, корпус 2, офіс 173) об`єкт нерухомості: нежитлове приміщення № 176, яке знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 09, загальною площею: 95.2 кв.м.

Стягнути з ОСОБА_2 (реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1 , паспорт № НОМЕР_2 , виданий 10.07.2017, органом № 3215, місце реєстрації: АДРЕСА_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Аверс-Сіті» (; адреса: 08298, Київська обл., м. Ірпінь, смт. Коцюбинське, вул. Пономарьова, буд. 26, корпус 2, офіс 173) судовий збір в сумі 5 165,00 (п`ять тисяч сто шістдесят п`ять гривень).

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Київського апеляційного суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи можуть отримати інформацію щодо даної справи в мережі Інтернет за веб-адресою сторінки на офіційному веб-порталі судової влади України - https://court.gov.ua/sud1013/ та в Єдиному державному реєстрі судових рішень за посиланням - http://reyestr.court.gov.ua.

Суддя: Я.В. Шестопалова