Справа № 215/2902/24
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
10 грудня 2024 року Тернівський районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області
у складі: головуючого судді Коноваленко М.І.
при секретарі Коломійчук К.Ю.
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 , представник позивача адвокат Пахомова Дарина Миколаївна, до ОСОБА_2 про припинення стягнення аліментів та стягнення аліментів на утримання дитини.
03.05.2024 представник позивача ОСОБА_3 звернулася в суд з позовом до відповідача ОСОБА_2 та просить припинити стягнення аліментів з позивача, у зв`язку зі зміною місця проживання дитини, а саме - з батьком. А також просить стягнути з відповідача на користь позивача аліменти на утримання дитини.
Свої вимоги мотивує тим, що рішенням Тернівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 07.02.2017 року №215/853/14-ц шлюб між позивачем та відповідачем розірвано. Під час шлюбу народився син ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . На підставі рішення Тернівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 13.02.2014 з позивача на користь відповідачки стягуються аліменти на утримання дитини у розмірі частки від усіх видів заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку починаючи до досягнення дитиною повноліття. 19.02.2014 державним виконавцем Тернівського відділу державної виконавчої служби Криворізького міського управління юстиції винесено постанову про відкриття виконавчого провадження на виконання Рішенням Тернівського районного суду міста Кривого Рогу від 13 лютого 2014 року по справі №215/7473/13-ц та наразі з Позивача стягуються аліменти на користь Відповідача. Однак, рішенням виконавчого комітету Тернівської районної у місті ради від 20.12.2023 року №657 «Про визначення місця проживання малолітньої дитини ОСОБА_5 » визначено місце проживання малолітньої дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , разом із батьком ОСОБА_1 . Таким чином, з 20.12.2023 року місце проживання малолітньої дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 визначено з батьком.
Позивач вважає істотною обставиною проживання сина разом з ним та перебування на повному матеріальному його утриманні, таким чином просить припинити стягнення з нього аліментів та стягнути аліменти на його користь з відповідача матері дитини, на утримання сина.
Позивач в судове засідання не з`явився, представник позивача надала суду заяву про розгляд справи за відсутності, позовні вимоги підтримує, не заперечує проти заочного розгляду справи (а.с.28).
Відповідач в судове засідання не з`явилася, про місце, день та час розгляду справи повідомлена належним чином, згідно з ч.8 ст.128 ЦПК України.
Ухвалою судді Тернівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 13.05.2024 прийнято до розгляду позовну заяву та відкрито провадження у справі.
Ухвалою судді Тернівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 10.12.2024 р.постановлено проводити заочний розгляд справи.
Інші процесуальні дії не вчинялись, заходи забезпечення доказів/позову, зупинення/відновлення провадження не застосовувались.
Суд вважає можливим розглянути справу за відсутності позивача, відповідно до ч.3 ст. 211 ЦПК України, на підставі наявних у суду матеріалів, враховуючи, що останній скористався своїми процесуальними правами.
Відповідно до ст. 178 ЦПК України відповідач копію відзиву до суду та учасникам процесу не надіслав. Будь-яких заяв та клопотань на адресу суду не надходило.
Положеннями ч.2 ст.247 ЦПК України передбачено, що у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Дослідивши матеріали цивільної справи, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи та вирішення спору по суті, суд дійшов наступного висновку.
11 грудня 2010 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 було укладено шлюб, зареєстрований Тернівським відділом реєстрації актів цивільного стану Криворізького міського управління юстиції Дніпропетровської області, про що в Книзі реєстрації актів про одруження зроблено відповідний актовий запис за №472 (копія свідоцтва про шлюб серія НОМЕР_1 а.с.9), проте шлюб був розірваний рішенням Тернівського районного суду міста Кривого Рогу від 07.02.2017 року по справі №215/853/14-ц (ЄДРСР - сайт).
Від шлюбу Сторони мають дитину ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про що 24.06.2011 року Тернівським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Криворізького міського управління юстиції у Дніпропетровській області складено відповідний актовий запис №443 (копія свідоцтва про народження серія НОМЕР_2 а.с.7).
Рішенням Тернівського районного суду міста Кривого Рогу від 13 лютого 2014 року по справі №215/7473/13-ц (виконавчий лист №2/215/541/14) стягнуто з Позивача, аліменти на користь Відповідача на утримання сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/4 частини всіх видів доходу щомісячно, до досягнення дитиною повноліття, але не менше 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку ( ЄДРСР - сайт Судова Влада України).

19.02.2014 державним виконавцем Тернівського відділу державної виконавчої служби Криворізького міського управління юстиції винесено постанову про відкриття виконавчого провадження на виконання Рішенням Тернівського районного суду міста Кривого Рогу від 13 лютого 2014 року по справі №215/7473/13-ц, та наразі з Позивача стягуються аліменти на користь Відповідача (копія постанови про відкриття виконавчого провадження №42164237 а.с.10).

Однак, рішенням виконавчого комітету Тернівської районної у місті ради від 20.12.2023 року №657 «Про визначення місця проживання малолітньої дитини ОСОБА_5 » встановлено наступне.

« ОСОБА_1 та ОСОБА_2 перебували у шлюбі та мають спільну малолітню дитину ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який на даний час проживає з батьком ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 , де створені задовільні умови для проживання і виховання дитини;

Відповідно до висновку служби у справах дітей від 18.12.2023 року №26/25-26/861, доцільно визначити місце проживання малолітньої дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , разом із батьком ОСОБА_1 ;

Малолітня дитина ОСОБА_6 , який досяг такого віку, коли може висловлювати свою думку, виявив бажання проживати разом із батьком ОСОБА_1 .

Враховуючи протокол комісії з питань захисту прав дитини від 19.12.2023 року №29, виконком районної у місті ради вирішив: визначити місце проживання малолітньої дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , разом із батьком ОСОБА_1 .» - а.с.8.

Таким чином, з 20.12.2023 року місце проживання малолітньої дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 визначено з батьком.

Згідно із частиною четвертою статті 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку.

Статтею 51 Конституції України гарантовано, а ст. 180 СК України передбачено, що батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Зі змісту ст. 181 СК України вбачається, що право на пред`явлення позову про стягнення аліментів на утримання дитини належить тому з батьків, з ким проживає дитина.

При цьому, відповідно до ст. 179 СК України, аліменти, одержані на дитину, є власністю дитини. Той із батьків або інших законних представників дитини, на ім`я якого виплачуються аліменти, розпоряджається аліментами виключно за цільовим призначенням в інтересах дитини. Неповнолітня дитина має право брати участь у розпорядженні аліментами, одержаними на її утримання.

За ч. 3 ст. 181, ст. 183 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Аналіз частини другої статті 181 СК України свідчить про те, що право на отримання аліментів на дитину має той з батьків, з ким проживає дитина, а відповідний обов`язок сплачувати аліменти на дитину той з батьків, хто проживає окремо від неї.

Таке тлумачення цієї норми міститься також у п. 17 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 р. № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів».

Відповідно до положень ч. 4 ст. 273 ЦПК України, якщо після набрання рішенням суду законної сили, яким з відповідача присуджені періодичні платежі, зміняться обставини, що впливають на визначені розміри платежів, їх тривалість чи припинення, кожна сторона має право шляхом пред`явлення нового позову вимагати зміни розміру, строків платежів або звільнення від них.

Згідно зі ст. 273 СК України, якщо матеріальний або сімейний стан особи, яка сплачує аліменти, чи особи, яка їх одержує, змінився, суд може за позовом будь-кого з них змінити встановлений розмір аліментів або звільнити від їх сплати. Суд може звільнити від сплати аліментів осіб, зазначених у статтях 267-271 цього Кодексу, за наявності інших обставин, що мають істотне значення.

Сімейний кодекс України передбачає підстави для зміни розміру аліментів, визначеного за рішенням суду, але не пов`язує їх зі способом присудження (ч. 3 ст. 181 СК України) та на підстави припинення сплати аліментів. Стаття 192 СК України тільки вказує на можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених в судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом, а ст. 273 СК України додатково вказує на підстави звільнення від сплати.

Право вимагати заміни розміру аліментів шляхом зміни способу присудження аліментів не може заперечуватися, адже можливість вибору способу присудження аліментів з огляду на мінливість життєвих обставин, зазначених у статтях 182-184 СК України, не може обмежуватися разовим її здійсненням.

З огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями ст. 192 СК України, зміна розміру аліментів може мати під собою зміну способу їх присудження, а відсутність імперативної заборони на припинення виплати аліментів, за положеннями ст. 273 СК України має на меті скасування їх присудження.

Правовий аналіз зазначених положень закону свідчить про те, що припинення стягнення аліментів можливим є у тому випадку, коли одержувач аліментів, наприклад, мати дитини не витрачає отримувані нею аліменти на дитину, або дитина проживає з батьком. У такому випадку відбувається припинення стягнення аліментів на ім`я одержувача аліментів - матері дитини. При цьому обов`язок батька - платника аліментів утримувати дитину не припиняється.

З наведеного слідує, що факт проживання дитини з батьком, з якого стягуються аліменти на користь відповідачки на утримання спільної дитини сторін, є істотною обставиною для припинення сплати аліментів позивачем.

Позивач посилався, як на обставину, яка має істотне значення для звільнення його від сплати аліментів на те, що змінились обставини, а саме їх спільний син проживає з ним з 20.12.2023 рішення виконкому.

Судом достовірно встановлено факт проживання малолітнього ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з батьком ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 , та факт того, що син перебуває на утриманні батька.

Отже, проживання та перебування неповнолітньої дитини разом з батьком (позивачем у справі), є підставою для припинення стягнення з позивача аліментів на утримання сина та стягнення на користь позивача з відповідача аліментів на утримання сина.

Враховуючи вище викладене, позовні вимоги позивача є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою(ч. 3 ст. 51 Конституції України).

Відповідно до ст. 11 ЗУ "Про охорону дитинства" батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей.

Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Статтею 183 СК України передбачено, що частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.

Нормами ч. 1 ст. 191 Сімейного кодексу України передбачено, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову.

Датою подачі позову є 03.05.2024.

Враховуючи викладене, суд вважає за необхідне позовні вимоги в цій частині також задовольнити та стягнути з відповідача на користь позивача аліменти на утримання малолітнього сина у розмірі 1/4 частини усіх видів заробітку (доходу), щомісячно, але не менш ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, з дня пред`явлення позову до суду.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць.

Відповідно до ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує, у тому числі, питання щодо розподілу між сторонами судових витрат.

На підставі ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

При зверненні в суд позивачем було сплачено судовий збір у сумі 1211,20 грн. за позовну вимогу щодо припинення стягнення аліментів, оскільки позовні вимоги в цій частині підлягають задоволенню в повному обсязі, то з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у сумі 1211,20 грн.

Відповідно до ст. 133, ч.6 ст. 141 ЦПК України, ЗУ «Про судовий збір», якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, судовий збір стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, тому з відповідача слід стягнути судовий збір за позовну вимогу щодо стягнення аліментів, на користь держави в сумі 1211,20 гривень.

Керуючись ст. ст. 12, 13, 81, 82, 89, 141, 263-265, 354, 355 ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 , представник позивача адвокат Пахомова Дарина Миколаївна, до ОСОБА_2 про припинення стягнення аліментів та стягнення аліментів на утримання дитини - задовольнити.

Припинити з 20.12.2023 року стягнення аліментів за рішенням Тернівського районного суду міста Кривого Рогу від 13 лютого 2014 року по справі №215/7473/13-ц (виконавчий лист №2/215/541/14), що стягуються із ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_3 на користь ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_4 на утримання сина - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 1/4 частини від всіх заробітку (доходу), але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Відкликати виконавчий лист №2/215/541/14 виданий Тернівським районним судом міста Кривого Рогу Дніпропетровської області на виконання рішення суду від 13.02.2014 року по справі №215/7473/13-ц про стягнення з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_3 на користь ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_4 на утримання сина - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 1/4 частини від всіх заробітку (доходу), але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку - з моменту набрання законної сили рішенням Тернівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області по даній справі.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_4 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_3 , аліменти на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/4 частини з усіх видів її доходів, щомісячно, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку та не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягнення з дня подання заяви і до досягнення дитиною повноліття.

Допустити до негайного виконання рішення в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_4 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_3 , судовий збір у сумі 1211 (одна тисяча двісті одинадцять) грн. 20 коп.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_4 , на користь держави судовий збір у сумі 1211 (одна тисяча двісті одинадцять) грн. 20 коп.

Копію рішення направити відповідачу.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановленихЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Роз`яснити у справі, що згідно з вимогами ч. 1ст. 284 ЦПК України,заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Тобто суб`єктом подання заяви про перегляд заочного рішення є виключно відповідач, а не інші особи, які беруть участь у справі. Повторне заочне рішення сторони можуть оскаржити в загальному порядку, встановленомуЦПК України.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано відповідачем протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене відповідачем сторонам в апеляційному порядку.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Позивачем апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його складення. Відповідач, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження.

Заочне рішення складено суддею без проголошення 10.12 .2024 року.

СУДДЯ: