Справа № 158/890/24
Провадження № 2/0158/319/24
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
14 травня 2024 року м. Ківерці
Ківерцівський районний суд Волинської області у складі:
головуючого судді Поліщук С.В.,
з участю секретаря Квач Н.А.,
розглянувши у відкритому підготовчому засіданні в залі суду м. Ківерці в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Ківерцівського відділу державної виконавчої служби у Луцькому районі Волинської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції України (м. Львів) про скасування арешту майна,-
В С Т А Н О В И В :
Позивач по справі ОСОБА_1 звернувся до суду із цивільним позовом до Ківерцівського відділу державної виконавчої служби у Луцькому районі Волинської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції України (м. Львів) про скасування арешту майна.
Позовні вимоги обґрунтовує тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_2 , після смерті якого відкрилась спадщина.
При зверненні до Ківерцівської державної нотаріальної контори з приводу прийняття спадщини після смерті ОСОБА_2 йому стало відомо про наявність арешту на нерухоме майно, який накладено постановою державного виконавця про арешт майна боржника в межах виконавчого провадження №61761425 від 08.04.2020 року.
18 березня 2024р. він звернувся із заявою до Ківерцівського відділу державної виконавчої служби у Луцькому районі Волинської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції України (м. Львів) про скасування арешту у виконавчому провадженні №61761425 від 08.04.2020 року в чому йому було відмовлено.
Зазначає, що постановою державного виконавця Ківерцівського районного відділу ДВС ГТУЮ у Волинської області Косинською Н.В. від 14 квітня 2021р. закінчено виконавче провадження №61761425 на підставі п. 2 ч. 1 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження», строк для повторного пред`явлення виконавчого документа до виконання минув, у зв`язку з чим відпали підстави для арешту майна накладеного в рамках даного виконавчого провадження
на вищезазначене майно.
Враховуючи вищезазначене, просить суд скасувати арешт майна ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , накладений постановою державного виконавця Ківерцівського районного відділу ДВС ГТУЮ у Волинської області Косинською Н.В. від 18.03.2021р. та припинити публічне обтяження нерухомого майна в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно за номером запису про обтяження 41047476, індексний номер 57154726.
Ухвалою судді Ківерцівського районного суду Волинської області від 25.03.2024р. відкрито провадження у даній цивільній справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.
В судове засідання позивач по справі ОСОБА_1 не з`явився, подав до суду заяву про підтримання позовних вимог, просить позов задовольнити з підстав, викладених у ньому, розгляд справи проводити у його відсутності.
Представники Ківерцівського відділу державної виконавчої служби у Луцькому районі Волинської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції в судове засідання не з`явився, подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги визнає.
Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. У зв`язку з цим, на підставі ст. 247 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу без фіксування судового процесу.
Суд, дослідивши позовну заяву та додані до неї докази, приходить до наступного висновку.
Відповідно до змісту ст. ст. 11, 15 Цивільного кодексу України, цивільні права і обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства. Кожна особа має право на судовий захист. Захист цивільних прав - це передбачені законом способи охорони цивільних прав у рази їх порушення чи реальної небезпеки такого порушення.
Статтею 16 ЦК України встановлено, що кожна особа має право звернутись до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.
Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_3 помер ОСОБА_2 , який приходився сином позивача по справі ОСОБА_1 , що стверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 від 03.01.1991р. та копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_2 від 23.06.2023р. (а.с. 10-11).
Позивач по справі ОСОБА_1 18.03.2024р. звернувся до Ківерцівської державної нотаріальної контори з приводу прийняття спадщини після смерті ОСОБА_2 де йому стало відомо про наявність арешту на все нерухоме майно належне останньому, який накладено постановою державного виконавця про арешт майна боржника ОСОБА_2 , що стверджується письмовою заявою ОСОБА_1 до державної нотаріальної контори (а.с. 13).
Право власності належить до основоположних прав людини, втілення яких у життя становить підвалини справедливості суспільного ладу. Захист зазначеного права гарантовано статтею першою Першого протоколу до Конвенції. Як передбачено цією міжнародно-правовою нормою, кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном, і ніхто не може бути позбавлений власного майна інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права. Відповідно до практики ЄСПЛ втручання в це право повинно мати законні підстави й мету, а також бути пропорційним публічному інтересу.
Особи, котрі зазнають порушення права мирного володіння майном, як і інших визначених Конвенцією прав, відповідно до статті 13 цього міжнародно-правового акта повинні бути забезпечені можливістю ефективного засобу юридичного захисту в національному органі.
На рівні національного законодавства гарантії захисту права власності закріплені у статті 41 Конституції України, за змістом якої кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю за винятком обмежень, установлених законом.
Зазначений принцип відображено й конкретизовано в частині першій статті 321 Цивільного кодексу України, згідно з якою право власності є непорушним, і ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Одним із способів захисту права власності є гарантована статтею 391 цього Кодексу можливість власника вимагати усунення перешкод у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном.
Також суд звертає увагу, що стаття 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, практично в єдиному приписі, що стосується майна, об`єднує всі права фізичної або юридичної особи, які містять у собі майнову цінність. На відміну від традиційного розуміння інституту права власності, характерного для України, як і в цілому для держав континентальної системи права, Європейський суд з прав людини тлумачить поняття «майно» (роssеssіоns) набагато ширше й у контексті статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод під «майном» розуміє не тільки «наявне майно» (existing роssеssіоns), але й цілу низку інтересів економічного характеру (активи (assets).
Статтею 41 Конституції України та названою статтею 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися та розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд учиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.
Відповідно до п.2 ч.1 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження» (в редакції, чинній на момент вчинення відповідної виконавчої дії) виконавчий документ повертається стягувачу, якщо у боржника відсутнє майно, на яке може бути звернено стягнення, а здійснені виконавцем відповідно до цього Закону заходи щодо розшуку такого майна виявилися безрезультатними.
Положеннями вказаного Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що державний виконавець зобов`язаний використовувати наданні йому права у точній відповідності із законом і не допускати у своїй діяльності порушення прав та законних інтересів громадян і юридичних осіб.
У разі прийняття судом рішення про зняття арешту з майна, він знімається за постановою державного виконавця не пізніше наступного дня, коли йому стало відомо про такі обставини. Копія постанови про зняття арешту з майна надсилається боржнику та органу (установі), якому була надіслана для виконання постанова про накладення арешту на майно боржника.
Тобто, законодавець пов`язує можливість звернення особи з даним позовом у разі порушення права власності на майно, на яке накладено арешт.
Таким чином, накладення арешту та внесення відповідних відомостей до Єдиного реєстру заборон відчуження нерухомого майна обмежує права позивача як спадкоємця за законом щодо вільного прийняття спадщини після смерті сина ОСОБА_2 та подальше розпорядження спадковим майном.
Враховуючи, що на даний час виконавче провадження №61761425 відносно ОСОБА_2 закінчене 14.04.2021р. на підставі п.2 ч.1 ст.37, виконавчий документ №158/3013/19 повторно не було пред`явлено стягувачем до виконання у строк зазначений у постанові, тобто минули строки пред`явлення виконавчого листа до виконання, арешт майна не знятий, приймаючи до уваги конституційний принцип непорушності права позивача, суд приходить до висновку, що права позивача існуванням арешту на спадкове майно порушені, а тому підлягають судовому захисту шляхом зняття арешту з нерухомого майна, а відтак позов є підставним та підлягає задоволенню.
Керуючись ст. ст. 10, 13, 77, 81, 263-265, 280-282 ЦПК України, ст.ст. 3, 15, 16, 316, 321, 391 ЦК України, Законом України «Про виконавче провадження», суд-
У Х В А Л И В:
Скасувати арешт майна ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , накладений постановою державного виконавця Ківерцівського районного відділу ДВС ГТУЮ у Волинської області Косинською Н.В. від 18.03.2021р. в рамках виконавчого провадження №61761425 від 08.04.2020р. та припинити публічне обтяження нерухомого майна в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно за номером запису про обтяження 41047476, індексний номер 57154726.
Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана безпосередньо до Волинського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня проголошення судового рішення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

На виконання п. 4 ч. 5 ст. 265 ЦПК України суд зазначає повне найменування сторін та інших учасників справи:

позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , житель АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 ;

відповідач - Ківерцівський відділ державної виконавчої служби у Луцькому районі Волинської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, юридична адреса: м. Ківерці, вул. Шевченка,6, Луцького району Волинської області, .

Суддя Ківерцівського районного суду Поліщук С.В.