Справа № 490/8134/24
н/п 2/490/3268/2024
Центральний районний суд м. Миколаєва
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 грудня 2024 року м. Миколаїв

Центральний районний суд м. Миколаєва у складі головуючого судді Саламатіна О.В., за участю секретаря судового засідання Рябой Д.В., представника позивача Товариства з обмеженою відповідальністю «УЛФ-ФІНАНС» - адвоката Гончарова Д.О., представниці відповідача ОСОБА_1 - адвоката Реви С.Л., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю "УЛФ-ФІНАНС" до ОСОБА_1 , про стягнення заборгованості по сплаті лізингових платежів, -

ВСТАНОВИВ:

11.09.2024 року до Центрального районного суду м. Миколаєва надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю "УЛФ-ФІНАНС" до ОСОБА_1 , про стягнення заборгованості по сплаті лізингових платежів.

Позивач, в обгрунтування позовних вимог зазначив, що згідно наказу Національного банку України № 419-но від 29.04.2023 року та наказом Національного банку України № 315-но від 27.03.2024 року ТОВ "УЛФ-ФІНАНС" визначено критично важливим для функціонування економіки країни та забезпечення життєдіяльності населення в особливий період.

09.02.2022 року між Товариства з обмеженою відповідальністю "УЛФ-ФІНАНС"та ОСОБА_1 було укладено Договір фінансового лізингу №13253/02/22-Г. Свої зобов`язання Позивач виконав вчасно, належним чином та в повному обсязі, зокрема, набув у свою власність та передав 11.02.2022 року, згідно акту прийому-передачі на умовах фінансового лізингу у платне володіння та користування замовлений Лізингоодержувачем транспортний засіб марки CHEVROLET, комерційний опис Malibu, 2016 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1 , номер шасі (кузова, рами) НОМЕР_2 , номер двигуна НОМЕР_3 , вартістю на суму 397 216, 00 грн. ( триста дев`яносто сім тисяч двісті шістнадцять гривень 00 копійок), у т.ч. ПДВ 700, 00 грн. (сімсот гривень 00 копійок), який зареєстрований 11.02.2022 за ТОВ " УЛФ-ФІНАНС" (ідентифікаційний номер 41110750) на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_4 виданого ТСЦ 4841, а Відповідач зобов`язався прийняти Об`єкт лізингу та своєчасно сплачувати лізингові та інші платежі відповідно до умов Договору фінансового лізмнгу та вимог Закону України "Про фінансовий лізинг".

В свою чергу, Відповідач сплатив перший лізинговий платіж, прйняв від Позивача у платне володіння та користування замовлений Об`єкт лізингу, та вже з 2 лізингового платежу взагалі припинив виконувати зобов`язання по оплаті лізингових платежів.

Отже, Відповідач порушив взяті на себе за Договором фінансового лізингу зобов`язання щодо сплати лізингових платежів, у зв`язку з чим утворилася заборгованість, котра не була погашена Відповідачем добровільно.

З метою врегулювання спору в досудовому порядку, 27.06.2022 року відповідачу була направлена досудова вимога № УФ-45359 від 23.06.2024 року про сплату виникненої заборгованості з попередженням про розірвання Договору фінансового лізингу в односторонньому порядку та подальшим зверненням до суду з відповідним позовом про стягнення в примусовому порядку заборгованості, з урахуванням усіх штрафних санкцій встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три відсотка річних простроченої заборгованості та будь-яких інших збитків, що матимуть місце при вирішенні спору.

Однак, незважаючи на спроби Позивача врегулювати спір в досудовому порядку Відповідачем були проігноровані всі вимоги Позивача, як наслідок заборгованість за Договором фінансового лізингу наразі залишилась непогашеною.

Станом на 30.08.2024 року прострочена заборгованість Відповідача перед Позивачем по лізинговим платежам складає 447 234,92 грн.

Загалом заборгованість ОСОБА_1 перед ТОВ" УЛФ-ФІНАНС" станом на 30.08.2024 року по Договору фінансового лізингу №13253/02/22-Г від 09.02.2022 року становить 766 117,09 грн., яка складається з: 447 234,92 грн.- заборгованість по сплаті лізингових платежів; 43 258,91 грн. - штраф 10%; 212 146,19 грн. - пеня; 17 331,13 грн. - 3% річних; 46 145,94 грн.- інфляційні нарахування.

Позивач, з урахуванням наведеного просить стягнути вказані кошти з відповідача.

Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 11.09.2024 року головуючим суддею по даній справі визначено суддю Саламатіна О.В.

11.09.2024 року матеріали справи передано на розгляд судді.

Ухвалою судді Центрального районного суду міста Миколаєва від 16.09.2024 року по справі №490/8134/24 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у цивільній справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "УЛФ-ФІНАНС" до ОСОБА_1 , про стягнення заборгованості по сплаті лізингових платежів. Розгляд справи постановлено проводити в порядку загального позовного провадження. Почато підготовче провадження та призначено проведення підготовчого засідання на 15.10.2024 року на 10:00.

Проведення підготовчого засідання 15.10.2024 року відкладено на 14.11.2024 року на 10:00, у зв`язку з неявкою в підготовче засідання представника позивача та необхідністю ознайомлення представницею відповідача з матеріалами справи.

30.10.2024 року представниця відповідача направила до суду відзив на позовну заяву, в якому просила суд в задоволенні позову відмовити.

В обгрунтування своїх заперечень проти позову зазначила, що дійсно 09.02.2022 року між ОСОБА_1 , як Лізингоодержувачем та Товариством з обмеженою відповідальністю "УЛФ-ФІНАНС", як Лізингодавець, укладено договір фінансового лізингу № 13253/02/22-Г, відповідно до якого Позивач передає Лізингоодержувачу в платне користування на умовах фінансового лізингу майно, зазначене в Специфікації до Договору лізингу, а Лізингоодержувач зобов`язується прийняти майно (предмет лізингу) та своєчасно сплачувати періодичні лізингові платежі у порядку та строки передбачені Договором лізингу. Вартість обєкта лізингу: 397216, 00 грн. Сума договору - 633363,41 грн. (п.9.1 Договору ). Строк дії договору лізінгу - до лютого 2025 року. Сплата лізингових платежів здійснюється відповідно до п. 2.2. Загальних умов договору лізингу та Графіку сплати лізингових платежів, які включають платежі по відшкодуванню (компенсації) частуєш вартості Предмета лізингу та винагороду (комісію) Позивачу за отриманий у лізинг Предмет лізингу.

Сторонами складено та підписано Акт (видаткову накладну) прийому-передачі обєкта лізінгу від 11.02.2022 року. Як і зазначає у своїй заяві, 11.02.2022 року Позивач набув у власність транспортний засіб марки CHEVROLET комерційний опис Malibu, 2016 року випуску, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , вартістю 397216,00 грн., та отрмав свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_4 , виданого ТСЦ4841.

Відповідно до п.2.1.7.1 Загальних умов Договору лізингу Лізингоодержувач зобов`язаний був сплачувати чергові лізингові платежі 15 числа кожного місяця в розмірі, визначеному в Графіку сплати лізингових платежів. Позивач зазначає, що з метою врегулювання спору 27.06.2022 року Позивач направив досудову вимогу від 23.06.2022 року про сплату заборгованості та попередженням про розірвання договору лізінгу з подальшим зверненням до суду та зазначає, що Відповідач проігнорував вказану вимогу. Але, відповідно до даних сайту Укрпошти дані про відправлення за номером 218, що зазначене в реєстрі відправлень Позивача досудових вимог, на адресу відповідача на даний час відсутні, тому що не зареєстровані в системі Украпошти.

Відповідно до п.7.2 Загальних умов Договору лізингу в разі якщо Лізингоодержувачем буде допущено прострочення в оплаті одного платежу терміном 20 і більше календарних днів Лізингодавець має право в будь-який момент тимчасово обмежити право користування (володіння) обєктом лізингу до моменту погашення заборгованості. Зазначених дій з боку Позивача не відбулось.

Після того як транспортний засіб на посту до м.Запоріжжя відібрали військові рф, він звернувся до ТОВ "УЛФ-ФІНАНС" та приїхав до підрозділу, що перебував в м.Одесі, спілкувався з менеджером. оскільки для повернення автомобіля військові рф вимагають свідоцтво про власність на транспортний засіб, на що йому представники позивача відмовили та запевнили, що вони, як власники повноважні здійснювати всі заходи щодо автомобіля.

З 04.01.2023 відповідач був на постійному звязку з менеджером Позивача ОСОБА_2 , який запевнив, що автомобіль фіксується трекерами в Запорізькій області село Василівка, біля блокпосту військ рф в ангарах. Запевнив, що ситуація відома та контрольована, до поліції подана певна заява, яка перебуває на розгляді. Також повідомив, що оплачувати лізинг не має підстав, так як машиною не користується з незалежних від нього причин. Відповідно до даних торгового майданчику автомобілів на сайті рф після отримання позовної заяви відповідач відслідкував, що автомобіль перебуває в Дагестані та перебуває у продажу третіх осіб.

Тобто, з березня 2022 року відповідач не користується автомобілем, про що повідомив Позивача у можливий спосіб.

Тому, вважає, враховуючи те, що Позивач достеменно знав про викрадення автомобіля військовими рф, в тому числі знав та знає місце перебування автомобіля, штучно створив наявність заборгованості по договору лізінгу з нарахуванням штрафних санкцій, маючи на меті отримати кошти за автомобіль який внаслідок неправомірних дій перебуває на території країниагресора, для покриття свої витрат за рахунок потерпілої особи.

Будь-яких претензій майнового характеру на адресу відповідача протягом 2023, 2024 року з приводу існування заборгованості не надходило. Досудову вимогу, на яку посилається Позивач, Відповідач не отримував. Докази її отримання ним в справі відсутні. Так, відповідно до п.8.1. загальних умов договору сторони звільняються від відповідальності у разі затримки виконання зобов`язання або невиконання своїх обов`язків за договором, якщо вказані затримки чи невиконання виникли внаслідок обставин непереборної сили (форс-мажорних обставин). До обставин непереборної сили належать війна, страйки, пожежі, вибухи, повені чи інші стихійні лиха, дії чи бездіяльність органів влади та/або управління України чи інших країн, які безпосередньо впливають на виконання сторонами їх обов`язків за договором. Положеннями п. 8.3. загальних умов договору передбачено, якщо обставини, вказані в пункті 8.1. загальних умов, продовжують діяти протягом 30 днів з дати їх виникнення, то сторони проводять переговори з метою визначення заходів, яких слід вжити. У випадку, якщо на протязі наступних 10 днів сторони не зможуть домовитися. Лізингодавець може прийняти рішення про вилучення об`єкта лізингу, а лізингоодержувач зобов`язаний повернути об`єкт лізингу лізингодавцю на протязі 15 днів з моменту прийняття такого рішення, при цьому усі раніше сплачені лізингоодержувачем лізингові платежі поверненню не підлягають. Таких дій з боку Позивача, як власника транспортного засобу, також не було проведено.

Указом Президента України № 64/2022 від 24 лютого 2022 року введено в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб, продовження строку дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 26 березня 2022 року строком на 30 діб Указом Президента України №133/2022 від 14 березня 2022 року, а також продовження строку дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 25 квітня 2022 року строком на 30 діб Указом Президента України № 259/2022 від 18.04.2022 року та продовжено до 07.02.2025 року.

Торгово-промислова палата України листом № 2024/02.0-7.1 від 28.02.2022 року засвідчила, що війна в Україні належить до форс-мажорних обставин (обставин непереборної сили). З листа Торгово-промислової палати України № 2024/02.0-7.1 від 28.02.2022 р. вбачається, що Торгово-промислова палата України (далі - ТПП України) на підставі ст. ст. 14, 14-1 Закону України "Про торгово-промислові палати в Україні" від 02.12.97 N 671/97-ВР, Статуту ТПП України, засвідчила форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили): військову агресію російської федерації проти України, що стало підставою введення воєнного стану із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб, відповідно до Указу Президента України від 24 лютого 2022 року №64/2022 "Про введення воєнного стану в Україні".

Враховуючи це, ТПП України підтверджує, що зазначені обставини з 24 лютого 2022 року до їх офіційного закінчення, є надзвичайними, невідворотними та об`єктивними обставинами для суб`єктів господарської діяльності та/або фізичних осіб по договору, окремим податковим та/чи іншим зобов`язанням/обов`язком, виконання яких/-го настало згідно з умовами договору, контракту, угоди, законодавчих чи інших нормативних актів і виконання відповідно яких/-го стало неможливим у встановлений термін внаслідок настання таких форс-мажорних обставин (обставин непереборної сили).". Форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили) - це надзвичайні та невідворотні обставини, які об`єктивно впливають на виконання зобов`язань, передбачених умовами контракту (контракту, угоди, тощо), обов`язків за законодавчими і іншими нормативними актами, дію яких неможливо було передбачити та дія яких унеможливлює їх виконання протягом певного періоду часу. Статтею 617 Цивільного кодексу України передбачено, що особа, яка порушила зобов`язання, звільняється від відповідальності за порушення зобов`язання, якщо вона доведе, що це порушення сталося внаслідок випадку або непереборної сили. Також згідно з положеннями ст. 218 Господарського кодексу України, у разі якщо інше не передбачено законом або договором, суб`єкт господарювання за порушення господарського зобов`язання несе господарсько-правову відповідальність, якщо не доведе, що належне виконання зобов`язання виявилося неможливим внаслідок дії непереборної сили, тобто надзвичайних і невідворотних обставин за даних умов здійснення господарської діяльності. Відповідно до статті 316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Згідно ч. 1 ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном.

Згідно ст. 387 ЦК України власник має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним. Враховуючи, що фактично договір фінансового лізінгу припинив свою дію в зв`язку з викраденням транспортного засобу, але Позивач звернувся до Відповідача з вимогою про стягнення заборгованості та штрафних сакнцій за період, в який транспортний засіб не перебував у його володінні та користуванні, Позивач вважає за можливе виконання вимоги ст.387 ЦК України щодо повернення транспортного засобу самае Відповідачем, як похідною вимогою від основної вимоги про стягнення заборгованості, яку не заявлено. Тобто, Позивач не ставить питання про повернення транспортного засобу, так як достеменно знає, що він не перебуває у Відповідача, що унеможливлює нарахування заборгованості за користування предметом лізингу та задоволеня вимоги про її стягнення.

Враховуючи вищевикладене, вважає, що вимоги Позивача щодо стягнення нарахованого основного боргу, пені, річних та інфляційних втрат, з огляду на порушення вимог договору лізингу, в тому числі й з причин дії обставин непереборної сили, не підлягають задоволенню. Зазначення Позивачем, що ТОВ "УЛФ-ФІНАНС" на підставі наказу Нацбанку України від 27.03.2024 року № 315-но визнано критично важливим для функіонування економіки країни та забезпечення життєдіяльності населення, є вкрай важливим для Позивача та для країни, але не відноситься до предмету розгляду даної справи.

Крім того, представниця відповідача в відзиві на позовну заяву просила витребувати у Позивача докази подання заяви про вчиненне кримінальне правопорушення за фактом викрадення транспортного засобу марки CHEVROLET комерційний опис Malibu, 2016 року випуску, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , та витяг про реєстрацію в ЄРДР та інформацію трекеру транспортного засобу марки CHEVROLET комерційний опис Malibu, 2016 року випуску, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , за період з 11.02.2022 року по 11.09.2024 року, а також викликати та допитати в якості свідка відповідача ОСОБА_1 поза межами суду за допомогою застосування власних технічних засобів через систему ВКЗ.

Ухвалою Центрального районного суду міста Миколаєва від 14.11.2024 року закрито підготовче провадження у справі та призначено справу до судового розгляду по суті на 13.12.2024 року на 10:00 годин в приміщенні Центрального районного суду м. Миколаєва. Також вказаною ухвалою було витребувано у позивача докази подання заяви про вчиненне кримінальне правопорушення за фактом викрадення транспортного засобу марки CHEVROLET комерційний опис Malibu, 2016 року випуску, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , та витяг про реєстрацію в ЄРДР та інформацію трекеру транспортного засобу марки CHEVROLET комерційний опис Malibu, 2016 року випуску, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , за період з 11.02.2022 року по 11.09.2024 року, а також викликано для допиту в судовому засіданні в якості свідка відповідача - ОСОБА_1 .

14.11.2024 року представник позивача надав до суду відповідь на відзив в якому зазначив, що свої зобов`язання Позивач виконав своєчасно, належним чином і в повному обсязі, зокрема, набув у свою власність та передав 11.02.2022 року, згідно акту прийомупередачі на умовах фінансового лізингу у платне володіння та користування замовлений Лізингоодержувачем транспортний засіб марки CHEVROLET, комерційний опис Malibu, 2016 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_5 , номер шасі (кузова, рами) НОМЕР_6 , номер двигуна НОМЕР_3 , вартістю на суму 397 216,00 грн. (триста дев`яносто сім тисяч двісті шістнадцять гривень 00 копійок), у т.ч. ПДВ: 700,00 грн. (сімсот гривень 00 копійок), який зареєстрований 11.02.2022 за ТОВ «УЛФ-ФІНАНС» (ідентифікаційний номер 41110750) на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_4 виданого ТСЦ 4841 (далі по тексту «Об`єкт лізингу»), а Відповідач зобов`язався прийняти Об`єкт лізингу та своєчасно сплачувати лізингові та інші платежі відповідно до умов Договору фінансового лізингу та вимог Закону України «Про фінансовий лізинг».

Згідно ч. 1 ст. 5 Закону України «Про фінансовий лізинг», лізинг вважається фінансовим, у разі якщо до лізингоодержувача переходять усі ризики та винагороди (вигоди) щодо користування та володіння об`єктом фінансового лізингу. Згідно ч. 1 ст. 809 Цивільного кодексу України, ризик випадкового знищення або випадкового пошкодження предмета договору лізингу несе лізингоодержувач, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно ч. 1 ст. 22 Закону України «Про фінансовий лізинг», з моменту передачі об`єкта фінансового лізингу у володіння та користування лізингоодержувачу ризик випадкового знищення, втрати або випадкового пошкодження об`єкта фінансового лізингу переходить до лізингоодержувача. Згідно п. 3.6. Загальних умов договору фінансового лізингу, з моменту підписання Сторонами Акту приймання-передачі Об`єкта лізингу до Лізингоодержувача переходять усі ризики, пов`язані з користуванням та володінням Об`єктом лізингу (в тому числі, але не обмежуючись, відповідальність за збереження, ризик випадкового знищення, втрати, загибелі або випадкового пошкодження Об`єкта лізингу, ризик допущення помилки при експлуатації).

Лізингоодержувач несе повну цивільно-правову відповідальність перед третіми особами за його використання, відшкодовує в повному обсязі збитки третім особам, заподіяні внаслідок експлуатації Об`єкта лізингу, в частині, не передбаченій договором(-ами) страхування. Лізингоодержувач покриває всі витрати (включаючи штрафні санкції), пов`язані з використанням Об`єкта лізингу, відповідно до чинного законодавства, в т.ч. пов`язані з використанням Об`єкта лізингу як таксі чи для перевезення пасажирів або вантажів з метою отримання прибутку.

З огляду на зазначене, а також враховуючи, що фінансовий лізинг є фінансовою послугою, з моменту підписання між ОСОБА_1 та ТОВ «УЛФ-ФІНАНС» акту приймання-передачі Об`єкта лізингу, саме до ОСОБА_1 перешли усі ризики, пов`язані з користуванням та володінням Об`єктом лізингу (в тому числі, але не обмежуючись, відповідальність за збереження, ризик випадкового знищення, втрати, загибелі або випадкового пошкодження Об`єкта лізингу, ризик допущення помилки при експлуатації).

Проте до відзиву на позовну заяву не додані докази звернення лізингоодержувача до правоохоронних органів з відповідною заявою (повідомленням) про вчинення кримінального правопорушення стосовно незаконного заволодіння об`єктом лізингу, який було прийнято лізингоодержувачем у володіння та користування зі всіма ризиками.

Згідно інформації співробітників служби безпеки ТОВ «УЛФ-ФІНАНС», лізингоодержувач на платній основі міг здійснювати перевезення людей та вантажу через окуповану російською федерацією територію України. Проте, відсутність доказів звернення та прийняття правоохоронними органами такої заяви спростовує твердження про незаконне заволодіння об`єктом фінансового лізингу. Разом з тим, лізингодавець не може і не повинен нести відповідальність за втрату або знищення об`єкта фінансового лізингу, переданого лізингоодержувачу у володіння та користування зі всіма ризиками, так як така фінансова послуга вже не буде відповідати обов`язковим критеріям фінансового лізингу.

Проте, ОСОБА_1 не позбавлений права звернення до суду з позовом до російської федерації в особі міністерства юстиції російської федерації, зокрема про стягнення збитків, завданих протиправним діями його військовослужбовцями. Близька за змістом позиція була висловлена Верховним Судом в ухвалі від 14.05.2024 року по cправі №905/802/23.

Щодо посилань представника відповідача на форс-мажорні обставини згідно п. 9.2. Загальних умов Договору фінансового лізингу, Сторони зобов`язані письмово у термін не пізніше 5 (п`яти) робочих днів з моменту настання обставин непереборної сили повідомити іншу сторону про їх настання, якщо вони перешкоджають належному виконанню цього Договору, доказів чого не надано, а лист Торгово-промислової палати України вих. №2024/02.0- 7.1 від 28.02.2022 не є належним та допустимим доказом наявності форс-мажорних обставин у даних спірних правовідноснах.

09.12.2024 року до суду надійшла нотаріально завірена за №1542 від 29.11.2024 року заява відповідача щодо обставин справи. В заяві відповідач зазначає, що 09.02.2022 року між ОСОБА_1 , як Лізингоодержувачем та Товариством з обмеженою відповідальністю "УЛФ-ФІНАНС", як Лізингодавець, укладено договір фінансового лізингу №13253/02/22-Г, відповідно до якого Позивач передає Лізингоодержувачу в платне користування на умовах фінансового лізингу майно, зазначене в Специфікації до Договору лізингу, а Лізингоодержувач зобов`язується прийняти майно (предмет лізингу) та своєчасно сплачувати періодичні лізингові платежі у порядку та строки передбачені Договором лізингу. Вартість обєкта лізингу: 397216, 00 грн. Сума договору - 633363,41 грн. (п.9.1 Договору ). Строк дії договору лізінгу - до лютого 2025 року.

11.02.2022 року Товариством з обмеженою відповідальністю "УЛФ-ФІНАНС" набув у власність транспортний засіб марки CHEVROLET комерційний опис Malibu, 2016 року випуску, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , вартістю 397216,00 грн., та отрмав свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_4 , виданого ТСЦ4841.

Користувався автомобілем марки CHEVROLET комерційний опис Malibu, 2016 року випуску, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , з 11.01.2022 року по березень 2022 року.

Здійснив наступні дії щодо попередження власників автомобіля та Лізингодавця про викрадення автомобіля:

В березні 2022 року транспортний засіб було відібрано на блокпосту військовими росії, біля м. Запоріжжя, про що було повідомлено власнику автомобіля ТОВ "УЛФ-ФІНАНС" засобами телефонного зв`язку, смс-повідомленнями.

Після того як транспортний засіб на посту до м. Запоріжжя відібрали військові рф, він звернувся до ТОВ "УЛФ-ФІНАНС" та приїхав до підрозділу, що перебував в м. Одесі, спілкувався з менеджером з приводу, що для повернення автомобіля військові вимагають свідоцтво про власність на транспортний засіб, на що його запевнили, що вони, як власники повноважні здійснювати всі заходи щодо автомобіля, в тому числі й подання заяви до поліції на його розшук.

04.01.2023 він був на постійному звязку з менеджером Позивача ОСОБА_2 , який запевнив, що автомобіль фіксцється трекерами в Запорізькій області село Василівка, біля російського блокпосту в ангарах. Запевнив, що ситуація відома та контрольована, до поліції подана певна заява, яка перебуває на розгляді. Та оплачувати лізинг не має підстав, так як машиною не кориється з незалежних від нього причин.

В нього наявні записи всіх аудіорозмов з менеджерами власника автомобіля.

Також в заяві зазначено, що власник автомобіля до органів поліції не звертався, та автомобіль перебуває в Дагестані у продажу третіх осіб.

Зазначено, що ним подано заяву в поліцію щодо протиправних, на його думку, дій позивача.

Факти, викладені в заяві, нотаріусом не перевірялися.

13.12.2024 року на виконання ухвали Центрального районного суду міста Миколаєва від 14.11.2024 року, представником позивача надано суду заяву з долученою інформацією трекеру транспортного засобу марки CHEVROLET комерційний опис Malibu, 2016 року випуску, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , за період з 11.02.2022 року по 11.09.2024 року.

В судовому засіданні 13.12.2024 року представник позивача позов підтримав з підстав наведених в ньому та наполягав на задоволенні в повному обсязі та стягненні з відповідача заборгованості перед ТОВ" УЛФ-ФІНАНС" по Договору фінансового лізингу №13253/02/22-Г від 09.02.2022 року станом на 30.08.2024 року в сумі 76 117,09 грн. Додатково зазначив, що відповідач неодноразово виїжджав на автомобілі на окуповану територію, в тому числі в Херсонську та Запорізьку область усвідомлюючи пов`язані з цим ризики.

В судовому засіданні 13.12.2024 року представниця відповідача проти позову заперечила, посилаючись на аргументи викладені у відзиві на позов, наполягала на залишенні позову без задоволення, оскільки, на її думку існують форс-мажорні обставини, які виключають відповідальність відповідача, також наголошувала на недобросовісності позивача, щодо штучного створення заборгованості за договором лізингу та введення відповідача працівниками позивача в оману щодо необхідних дій у даній ситуації.

Заслухавши пояснення учасників справи, дослідивши письмові докази у справі, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з такого.

Частиною першою ст. 5 ЦПК України передбачено, що здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Відповідно до ст.ст. 12, 13 ЦПК України суд вирішує цивільний спір на засадах змагальності із застосуванням принципу диспозитивності в межах заявлених вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Судом встановлено та підтверджується дослідженими доказами, що 09.02.2022 року між Товариством з обмеженою відповідальністю "УЛФ-ФІНАНС" та ОСОБА_1 було укладено Договір фінансового лізингу №13253/02/22-Г, відповідно до пункту 3 якого об`єкт лізингу автомобіль CHEVROLET Malibu (бувший у використанні), 2016 року випуску, VIN - код: НОМЕР_2 , вартість обєкта лізингу: 397216, 00 грн. Відповідно до п.9.1 Договору, сума договору складає 633363,41 грн. В пункті 10 договору зазначено Графік сплати лізингових платежів.

Згідно п.13 Договору фінансового лізингу, Договір фінансового лізингу набуває чинності з моменту його підписання обома Сторонами та скріплення печатками Сторін (у разі їх наявності) та діє протягом перебігу Строку лізингу (крім випадків, коли з підстав та в порядку, передбаченому цим Договором, Сторона відмовиться від Договору в односторонньому порядку або Сторони досягнуть згоди про дострокове припинення/ розірвання цього Договору). Зобов`язання за Договором, у разі його можливого порушення, не припиняють із закінченням строку його дії та припиняються їх повним виконанням.

Згідно п.14 Договору фінансового лізингу, підписанням цього Договору фінансового лізингу Лізингоодержувач приєднується до Загальних умов договору фінансового лізингу є публічною частиною Договору фінансового лізингу.

Своїм підписом в цьому документі Лізингоодержувач підтверджує, що він належним чином ознайомлений та погоджується з умовами Договору фінансового лізингу (включаючи Загальні умови) щодо порядку та розміру сплати лізингових та інших платежів, що можуть змінюватися відповідно до Договору, щодо відповідальності та розміру штрафних санкцій, щодо зміни, припинення Договору, порядку та суми дострокового викупу Об`єкта лізин; тощо. Лізингоодержувач підтверджує, що йому зрозумілі наслідки укладення цього Договору (включаючи Загальні умови) та зобов`язується дотримуватися усіх його умов.

Згідно п. 15 Договору фінансового лізингу, своїм підписом на Договорі Лізингоодержувач підтверджує факт отримання Договору фінансового лізингу в дату його укладення та запевняє, що на дату підписання Договору ознайомився та має доступ до Загальних умов договору фінансового лізингу», які розміщені на офіційному веб-сайті Лізингодавця та є діючими на дату укладання Договору, а також підтверджує отримання перед укладанням Договору інформації , передбаченої ч. 2 ст. 12 Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг».

Згідно п. 1.1. Загальних умов, Лізингодавець набуває у свою власність і передає на умовах фінансового лізингу у платне володіння та користування замовлене Лізингоодержувачем майно - Об`єкт лізингу, найменування, марка, модель, рік випуску, ціна, строк лізингу, лізингові платежі та інші суттєві умови користування якого зазначаються у Договорі, а Лізингоодержувач зобов`язується прийняти Об`єкт лізингу та сплачувати лізингові та інші платежі відповідно до умов Договору, а в кінці строку дії Договору має право придбати Об`єкт лізингу у власність за викупною вартістю, визначеною у Договорі.

В подальшому, сторонами складено та підписано Акт (видаткову накладну) прийому-передачі об`єкта лізінгу від 11.02.2022 року, згідно якого Лізингодавець передав а лізингоодержувач прийняв, в якості об`єкта лізингу згідно договору: автомобіль, який перебував в експлуатації CHEVROLET Malibu, 2016 року випуску, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , номер шасі (кузова, рами) НОМЕР_6 , номер двигуна НОМЕР_3 вартістю 397216,00 грн.

Згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_4 , виданого ТСЦ4841, ТОВ "УЛФ-ФІНАНС" є власником автомобіля CHEVROLET Malibu, 2016 року випуску, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , ідентифікаційний номер транспортного засобу НОМЕР_6 .

Як вбачається зі змісту звіту про пристрій CHEVROLET Malibu - НОМЕР_1 ОСОБА_1 за період з 9 лютого 2022 року по 16 лютого 2024 року, зазначений автомобіль неодноразово заїжджав та виїжджав з окупованої території, зокрема в місто Херсон та в Херсонську область - 14.04.2022 року та з 13.05.2022 року по 26.05.2022 року. Також в звіті міститься інформація, що з 14.10.2022 року по 08.03.2023 року зазначений автомобіль перебував в Запорізькій області. В подальшому, з 30.04.2023 року до 29.07.2023 року та 20.11.2023 автомобіль перебував на території російської федерації, а з 29.07.2023 по 01.08.2023 року та з 30.12.2023 по 16.02.2024 року - на території Запорізької області.

Інформація про автомобіль CHEVROLET Malibu, 2016 року, державний номер НОМЕР_7 , VIN: НОМЕР_6 розміщувалася на сайті "avtokod.ru", що підтверджується роздруківками з даного сайту.

Відповідно до ст. 3 Закону України «Про фінансовий лізинг», відносини між лізингодавцем та лізингоодержувачем, що виникають на підставі договору фінансового лізингу, регулюються положеннями Цивільного кодексу України, Господарського кодексу України з урахуванням особливостей, встановлених законами України з питань регулювання діяльності з надання фінансових послуг, цим Законом та іншими законами України, а також прийнятими на їх виконання нормативно-правовими актами. Відносини, що виникають між лізингодавцем та продавцем (постачальником) у зв`язку з набуттям лізингодавцем у власність об`єкта фінансового лізингу для подальшої передачі цього об`єкта лізингоодержувачу на підставі договору фінансового лізингу, регулюються положеннями Цивільного кодексу України про купівлю-продаж, поставку з урахуванням особливостей, встановлених цим Законом. Положення інших нормативно-правових актів регулюють відносини у сфері фінансового лізингу в частині, що не суперечить цьому Закону.

Згідно з частиною 1 ст. 1 ЦК України, цивільні відносини засновані на засадах юридичної рівності, вольного волевиявлення та майнової самостійності їх учасників.

Свобода договору, справедливість, добросовісність та розумність є однією із загальних засад цивільного законодавства, що передбачено ст. 3 ЦК України.

Відповідно до ч. 1 та 2 ст. 207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

За змістом статей 626, 628 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Частиною 1 ст. 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

У статті 526 ЦК України, передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ч. 1 та 2 ст. 806 ЦК України, за договором лізингу одна сторона (лізингодавець) передає або зобов`язується передати другій стороні (лізингоодержувачеві) у користування майно, що належить лізингодавцю на праві власності і було набуте ним без попередньої домовленості із лізингоодержувачем (прямий лізинг), або майно, спеціально придбане лізингодавцем у продавця (постачальника) відповідно до встановлених лізингоодержувачем специфікацій та умов (непрямий лізинг), на певний строк і за встановлену плату (лізингові платежі).

До договору лізингу застосовуються загальні положення про найм (оренду) з урахуванням особливостей, встановлених цим параграфом та законом. До відносин, пов`язаних з лізингом, застосовуються загальні положення про купівлю-продаж та положення про договір поставки, якщо інше не встановлено законом.

Свої зобов`язання за Договором фінансового лізингу №13253/02/22-Г від 09.02.2022 року Позивач виконав вчасно, належним чином та в повному обсязі, зокрема, набув у свою власність та передав 11.02.2022 року, згідно акту прийому-передачі на умовах фінансового лізингу у платне володіння та користування замовлений Лізингоодержувачем транспортний засіб марки CHEVROLET, комерційний опис Malibu, 2016 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1 , номер шасі (кузова, рами) НОМЕР_2 , номер двигуна НОМЕР_3 , вартістю на суму 397 216, 00 грн. ( триста дев`яносто сім тисяч двісті шістнадцять гривень 00 копійок), у т.ч. ПДВ 700, 00 грн. (сімсот гривень 00 копійок), який зареєстрований 11.02.2022 за ТОВ "УЛФ-ФІНАНС" (ідентифікаційний номер 41110750) на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_4 виданого ТСЦ 4841.

В свою чергу, Відповідач сплатив перший лізинговий платіж, прийняв від Позивача у платне володіння та користування замовлений Об`єкт лізингу, та вже з 2 лізингового платежу припинив виконувати зобов`язання по оплаті лізингових платежів.

Отже, Відповідач порушив взяті на себе за Договором фінансового лізингу зобов`язання щодо сплати лізингових платежів, у зв`язку з чим утворилася заборгованість, котра не була погашена Відповідачем добровільно.

Права лізингодавця наведені в статті 20 Закону України "Про фінансовий лізинг" та передбачають, зокрема, право лізингодавця стягувати з лізингоодержувача прострочену заборгованість відповідно до умов договору фінансового лізингу та законодавства; вимагати від лізингоодержувача відшкодування збитків, у тому числі оплати ремонту, відшкодування витрат на ремонт об`єкта фінансового лізингу, та/або сплати інших платежів, безпосередньо пов`язаних з виконанням договору фінансового лізингу, відповідно до умов такого договору та законодавства.

Згідно п. 7.1.2. Загальних умов договору фінансового лізингу, у разі прострочення (затримки) сплати лізингових платежів та інших платежів за Договором понад 15 (п`ятнадцять) календарних днів, крім пені передбаченої п. 7.1.1 Загальних умов, Лізингоодержувач оплачує штраф у розмірі 10% (десять відсотків) від суми простроченої заборгованості.

Згідно п. 7.1.9. Загальних умов договору фінансового лізингу, при нарахуванні штрафних санкції та неустойки положення ч.6 ст.232 Господарського кодексу України та ч.2 ст. 258 Цивільного кодексу України до Договору не застосовуються. Неустойка та інші штрафна санкції нараховуються за весь період прострочення виконання зобов`язань. До вимог про стягнення штрафних санкцій застосовується позовна давність три роки.

Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Станом на 30.08.2024 року прострочена заборгованість Відповідача перед Позивачем по лізинговим платежам складає 447234,92 грн.

Суд погоджується з розрахунками штрафних санкції, наданих позивачем. Загалом заборгованість ОСОБА_1 перед ТОВ" УЛФ-ФІНАНС" станом на 30.08.2024 року по Договору фінансового лізингу №13253/02/22-Г від 09.02.2022 року становить 766117,09 грн., яка складається з: 447234,92 грн. - заборгованість по сплаті лізингових платежів; 43258,91 грн. - штраф 10%; 212146,19 грн. - пеня; 17331,13 грн. - 3% річних; 46145,94 грн.- інфляційні нарахування.

Частиною 1 статті 79 ЦПК України передбачено, що достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.

Відповідно до ст. 80 ЦПК України, достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Згідно з ч.ч. 1, 5, 6 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Будь-яких належних та допустимих доказів в підтвердження існування істотних обставин у відповідача, які слугували б поважною причиною невиконання взятих на себе зобов`язань, суду не надано, як не надано належих та допустимих доказів повідомлення відповідачем позивача з березня 2022 року по вересень 2024 року про відібрання об`єкту лізингу .

При цьому, судом не приймаються аргументи відповідача наведені ним в обгрунтування заперечень проти позову, а саме: щодо припинення договіром фінансового лізінгу своєї дії в зв`язку з викраденням транспортного засобу, та звернення Позивача до Відповідача з вимогою про стягнення заборгованості та штрафних санкцій за період, в який транспортний засіб не перебував у його володінні та користуванні, та що такі вимоги є похідною вимогою від основної вимоги про стягнення заборгованості, яку не заявлено; позивач, як власник транспортного засобу не вжив заходів щодо його повернення; з огляду на порушення вимог договору лізингу, в тому числі й з причин дії обставин непереборної сили.

Щодо вказаних аргументів відповідача, суд зазначає таке.

Приписами статті 809 Цивільного кодексу України унормовано, що ризик випадкового знищення або випадкового пошкодження предмета договору лізингу несе лізингоодержувач, якщо інше не встановлено договором або законом. Аналогічне положення закріплено у статті 22 Закону України "Про фінансовий лізинг".

Судом встановлено, що за Актом (видатковою накладною) прийому-передачі об`єкта лізінгу від 11.02.2022 року Лізингодавець передав, а лізингоодержувач прийняв, в якості об`єкта лізингу згідно договору: автомобіль, який перебував в експлуатації CHEVROLET Malibu, 2016 року випуску, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , номер шасі (кузова, рами) НОМЕР_6 , номер двигуна НОМЕР_3 вартістю 397216,00 грн.

Таким чином, з 11.02.2022 року ризик випадкового знищення або випадкового пошкодження предмета договору фінансового лізингу несе відповідач.

Вказана позиція узгоджується з правовим висновком наведеним в постанові КГС ВС від 21.02.2020 року у справі №910/10191/17.

При цьому, на момент викрадення (вилучення) автомобіля - предмету лізингу, останній знаходився у користуванні відповідача, який повинен був усвідомлювати всі ризики пов`язані з його експлуатацією, зокрема і на окупованій території, куди він виїжджав.

Згідно п. 9.2. Загальних умов Договору фінансового лізингу, Сторони зобов`язані письмово у термін не пізніше 5 (п`яти) робочих днів з моменту настання обставин непереборної сили повідомити іншу сторону про їх настання, якщо вони перешкоджають належному виконанню цього Договору.

Проте матеріали даної справи не містять доказів повідомлення лізингодавця про настання обставин непереборної сили, якщо вони перешкоджають належному виконанню Договору фінансового лізингу, в строк зазначений п. 9.2. Загальних умов Договору фінансового лізингу.

Крім того, суд зазначає, що права лізингодавця наведені в статті 20 Закону України "Про фінансовий лізинг" щодо стягнення з лізингоодержувача простроченої заборгованості відповідно до умов договору фінансового лізингу та законодавства та/або сплати інших платежів, безпосередньо пов`язаних з виконанням договору фінансового лізингу, відповідно до умов такого договору та законодавства, не залежать від пред`явлення вимоги про повернення об`єкту лізингу та можуть бути заявлені самостійно.

З огляду на вищевикладене, суд вважає позовні вимоги обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України, необхідно стягнути з відповідача на користь позивача сплачений ними судовий збір у сумі - 11491,76 грн

Керуючись ст. 141. 263 - 265, 273, 354 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:

Позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «УЛФ-ФІНАНС» (; юридична адреса: 04205, м. Київ, пр. Оболонський, 35-а, офіс 300) до ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_8 , зареєстрована адреса місця проживання: АДРЕСА_1 ) про стягнення заборгованості по сплаті лізингових платежів, задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «УЛФ-ФІНАНС» заборгованість по сплаті лізингових платежів в сумі 766117 (сімсот шістдесят шість тисяч сто сімнадцять) гривень 09 копійок.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «УЛФ-ФІНАНС» судові витрати зі сплати судового збору в сумі 11491 (одинадцять тисяч чотириста дев`яносто одну) гривню 76 копійок.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до Миколаївського апеляційного суду.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя О.В. Саламатін