Справа № 488/4363/24
УХВАЛА

іменем України

"16" грудня 2024 р. Вознесенський міськрайонний суд Миколаївської області в складі судді Лузан Л.В., розглянувши матеріали цивільної справи за заявою ОСОБА_1 про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_2 аліментів на утримання дітей,

ВСТАНОВИВ

25 вересня 2024 року ОСОБА_1 звернулася до Корабельного районного суду м. Миколаєва з заявою про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_2 аліментів на утримання дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , в розмірі частки від доходів боржника.

Ухвалою Корабельного районного суду м. Миколаєва від 06 листопада 2024 року вказану заяву направлено на розгляд до Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області (за зареєстрованим місцем проживання боржника).

06 грудня 2024 року справа надійшла до Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області.

Під час вирішення питання про видачу судового наказу встановлено наступне.

За змістом розділу ІІ ЦПК України наказне провадження - це самостійний і спрощений вид судового провадження у цивільному судочинстві при розгляді окремих категорій справ, у якому суд у встановлених законом випадках за заявою особи, якій належить право вимоги, без судового засідання і виклику стягувача та боржника на основі доданих до заяви документів видає судовий наказ, який є особливою формою судового рішення.

Такий спрощений вид провадження застосовується в справах за вимогами, які мають очевидно достовірний характер, що, в свою чергу, передбачає відсутність спору про наявність самого права.

Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Згідно ч.1 ст.160 ЦПК України судовий наказ видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених статтею 161 ЦПК України.

Відповідно до п.4 ч.1 ст. 161 ЦПК України судовий наказ може бути видано, якщо заявлено вимогу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину, якщо ця вимога не пов`язана із встановленням чи оспорюванням батьківства (материнства) та необхідністю залучення інших заінтересованих осіб.

Вимоги до форми та змісту заяви про видачу судового наказу передбачені ст. 163 ЦПК України.

Зокрема, відповідно до п.4 ч. 3 ст.163 ЦПК України до заяви про видачу судового наказу додаються документи або їх копії, що підтверджують обставини, якими заявник обґрунтовує свої вимоги.

У п. 9 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 23 грудня 2011 року №14 «Про практику розгляду судами заяв у порядку наказного провадження» зазначено, що наявність спору про право, яке є підставою для відмови у прийнятті заяви про видачу судового наказу, вирішується суддею у кожному конкретному випадку, виходячи із характеру та обґрунтованості заявленої матеріально-правової вимоги і документів, доданих до заяви. Наявність спору можна встановити відсутністю документів, що підтверджують наявність суб`єктивного права у заявника; документів, що підтверджують порушення суб`єктивного права або документів, що підтверджують виникнення права вимоги. Крім того, мають ураховуватися обставини, якщо із доданих документів вбачається, що боржник заперечує, не визнає або оспорює свій обов`язок перед заявником. Така вимога може бути вирішена лише у позовному провадженні.

Із системного аналізу вказаних вище норм вбачається, що для застосування наказного провадження необхідно, щоб вимоги заявника були безспірними і документально підтверджені, тобто такі, що випливають із повністю визначених та неоспорюваних цивільно-правових відносин.

Як убачається з матеріалів справи, заявницею до заяви долучені копії свідоцтв про народження дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , виданих повторно 14 червня 2024 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану у м. Миколаєві Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), відповідно до яких в графі «батько» вказаний ОСОБА_6 (заявлено до стягнення аліментів з ОСОБА_2 ) При цьому надане рішення Корабельного районного суду м. Миколаєва від 18 січня 2024 року про визнання батьківства містить розбіжності в тому числі щодо прізвищ дітей.

Отже, право вимоги заявниці не є очевидним.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.165 ЦПК України суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо заява подана з порушенням вимог статі 163 цього Кодексу.

Відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених п.1 ч.1ст.165 ЦПК України не є перешкодою для повторного звернення з такою самою заявою в порядку, встановленому цим розділом після усунення її недоліків.

Керуючись ст.ст.165,166,258-260 ЦПК України, суд

постановив

відмовити у видачі судового наказу за заявою ОСОБА_1 про стягнення з ОСОБА_2 аліментів на утримання дітей.

Роз`яснити заявниці її право на повторне звернення з такою самою заявою після усунення її недоліків.

Ухвала може бути оскаржена до Миколаївського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

Суддя Л.В. Лузан