Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

Справа № 126/187/22

Провадження № 2/126/20/2024

"11" листопада 2024 р. м. Бершадь

Бершадський районний суд Вінницької області

в складі головуючого судді Хмель Р. В.

зі секретарем Дончик О.А.

за участі представника позивача, адвоката Рижавського С.С.

представника відповідача Корнійчука С.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Бершадь цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Гайсинської районної військової адміністрації Вінницької області, ОСОБА_2 , третя особа: Бершадська міська рада Гайсинського району Вінницької області, Головне управління Держгеокадастру у Вінницькій області про визнання протиправним та скасування розпорядження Бершадської районної державної адміністрації та визнання недійсним державного акту на право власності на земельну ділянку,

ВСТАНОВИВ:

До Бершадського районного суду Вінницької області надійшла цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до Гайсинської районної військової адміністрації Вінницької області, ОСОБА_2 , третя особа: Бершадська міська рада Гайсинського району Вінницької області, Головне управління Держгеокадастру у Вінницькій області про визнання протиправним та скасування розпорядження Бершадської районної державної адміністрації та визнання недійсним державного акту на право власності на земельну ділянку.

В обгрунтування поданого позову, ОСОБА_1 , зазначає, що бажаючи реалізувати своє право на ведення фермерського господарства, він за вхідним № 49 від 16.10.2014 року, подав до Устянської сільської ради, заяву щодо надання йому земельної ділянки для ведення фермерського господарства - площею 15 га із земель запасу в межах населеного пункту с. Устя.

Рішенням 33 сесії 6 скликання від 20 жовтня 2014 року Устянською сільською радою йому надано дозвіл на розробку технічної проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки орієнтовною площею 15,00 га ріллі в оренду із земель комунальної власності сільськогосподарського призначення на території Устянської сільської ради, для ведення фермерського господарства.

Проект землеустрою щодо виділення земельної ділянки в оренду позивачу для ведення фермерського господарства в розмірі 15 га, погоджений: Сектором містобудування та архітектури Бершадської РДА Вінницької області (висновок № 183 від 30.03.2018 року); Управлінням культури і мистецтв Вінницької ОДА (погодження № 1 169/02-20 від 03.04.2018 року); Експертом державної експертизи ОСОБА_3 , щодо відповідності земельному законодавству.

Проект землеустрою щодо виділення земельної ділянки в оренду позивачу для ведення фермерського господарства, перевірявся (проводилися державна експертиза землевпорядної документації) Державною службою України з питань геодезії, картографії та кадастру та був затверджений зазначеною службою.

Рішенням 31 сесії 7 скликання від 22 січня 2020 року Устянської сільської ради, затверджено матеріали проекту землеустрою, щодо відведення земельної ділянки в оренду ОСОБА_1 та передано в оренду земельну ділянку з кадастровим номером :03:001:0078 для ведення фермерського господарства.

27.01.20020 року між позивачем та Устянською сільською радою було укладено договір оренди земельної ділянки площею 15 га з кадастровим номером :03:001:0078 для ведення фермерського господарства. Відповідний договір оренди був зареєстрований у визначеному законом порядку та позивачем отримано витяг з ДЗК НВ-019.

На підставі укладеного договору оренди землі від 27.01.20020 року, позивачем було створено та зареєстровано 2020 року ФГ«ФЕРМЕРАГРОСЕРВІС».

В жовтні 2020 року ОСОБА_2 було подано у Бершадський районний суду позовну заяву до Державного кадастрового реєстратора Відділу у Бершадському районі Головного управління Держгеокадастру у Вінницькій області Чвертка Романа Петровича, Головного управління Держгеокадастру у Вінницькій області, Устянської сільської ради Бершадського району Вінницької області, ОСОБА_1 , про усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою шляхом скасування запису в Поземельній книзі, скасування в Державному земельному кадастрі реєстрацію земельної ділянки, визнання незаконним рішення від 22.07.2020 р. № РВ-020 і зобов`язання вчинити дії, скасування запису про державну реєстрацію речового права та витребування земельної ділянки з чужого незаконного володіння, в наслідок чого в суді розглядається цивільна справа № 126/2200/20.

Позивач вказує, що прохальна частина позовних вимог заявлена на 15 га, які орендує він, що не узгоджується з мотивувальною частиною позову, а саме земельною ділянкою площею 1,7953 га.

Під час розгляду цивільної справи № 126/2200/20, позивачу стали відомі обставини, що в ОСОБА_2 , наявний Державний акт на право власності на земельну ділянку серія ВН № 083652 від 10.02.2003 року з кадастровим номером :01:001:0446, виданий на підстав розпорядження Бершадської РДА № 21 від 13.01.2003 року

Дана земельна ділянка з кадастровим номером :01:001:0446 в реєстрі не значиться і раніше не реєструвалася та не могла бути зареєстрована, так-як акт на право власності на земельну ділянку серія ВН № 083652 від 10.02.2003 року, виданий з грубим порушенням норм земельного законодавства України за межами повноважень Гайсинської районної військової адміністрації Вінницької області та є нікчемним в силу закону, а саме частини другої статті 215 Цивільного кодексу України та обставин зазначених нижче.

У січні 2004 році ОСОБА_2 було подано заяву до Устянської сільської ради про відмову від земельного паю, який був виділений їй для товарного виробництва при розпаюванні землі в колишньому КСП «Ранок». В цій же заяві вона повідомила, що земельна частка (пай) на її прохання згідно обміну була виділена їй на землях резерву (колишній сад) в межу з СФГ «Надія».

На адвокатський запит, адвоката Рижавського С.С. від 27.09.2021 року за № 0000162 до Архівного відділу № 2 Гайсинської РДА, було отримано відповідь від 04.10.2021 року за № 01-15/63 та надано належним чином завірені, наступні архівні копії:

- розпорядженням Бершадської РДА № 21 від 13.01.2003 року «Про затвердження технічної документації по передачі земельних часток (паїв) та видачу державних актів на право власності на землю» та додатку до нього;

- заяву ОСОБА_2 від січня 2004 року на адресу Устянської сільської ради, про відмову від земельного паю, який був виділений їй при розпаюванні землі в колишньому КСП «Ранок»;

- рішення 11 сесії 4 скликання Устянської сільської ради Бершадського району від 29.03.2004 року «Про відмову ОСОБА_2 від земельної частки (паю) і передачу її до земель резервного фонду взамін виділення земельної частки (паю) у фермерському господарстві «Надія»;

- розпорядження Бершадської РДА Вінницької області № 665 від 30.11.2012 року «Про затвердження технічної документації із землеустрою, щодо складання документів, що посвідчують право власності на земельні ділянки членам фермерського господарства ФГ «Надія Устянське» в розмірі земельної частки (паю) на території Устянської сільської ради» та додатку до нього від 04.10.2021 року № 01-15/61.

Земельна ділянка площею 15 га з кадастровим номером :03:001:0078, яка надана позивачу в оренду для ведення фермерського господарства, включає в себе земельну ділянку ОСОБА_2 з неіснуючим кадастровим номером :01:001:0446 площею 1,7953 га та згідно відомостей Публічної кадастрової карти України знаходилася та знаходиться в межах населеного пункту села Устя Гайсинського району, Вінницької області.

З вказаних підстав, що Відповідно до п. 12 Перехідних положень Земельного кодексу України (в редакції від 2001 року) до розмежування земель державної і комунальної власності повноваження щодо розпорядження землями в межах населених пунктів, крім земель, переданих у приватну власність, здійснюють відповідні сільські, селищні, міські ради, а за межами населених пунктів - відповідні органи виконавчої влади.

Як наслідок, Бершадська РДА не мала відповідних повноважень щодо видачі Державного акту на право власності на земельну ділянку серія ВН № 083652, оскільки земельна ділянка на яку ОСОБА_2 був виданий Державний акт, запроектована в межах населеного пункту с. Устя Бершадського району та не була суб`єктом права власності на земельну ділянку площею 1,7953 га, в розумінні п. в. ч. 1 ст. 80 ЗК України.

Вказані обставини тали причиною звернення, ОСОБА_1 , до суду за захистом своїх прав.

Ухвалою Бершадського районного суду Вінницької області від 31.01.2022 відкрито загальне позовне провадження та призначено підготовче судове засідання.

28.03.2022 на адресу суду від відповідача по справі, ОСОБА_2 , надійшов відзив на позовну заяву, в якому остання просила в задоволенні позові відмовити через необгрунтованість та безпідставінсть, посилаючись на наступні обставини.

ОСОБА_2 , не погоджується з доводами позивача, що відповідач відмовилася від права власності на земельну ділянку, оскільки такі обставини були досліджені у справі №126/844/19, де постанова Вінницького апеляційного суду від 20.05.2020 набула законної сили та не скасована, та в якій підтверджено, що вона є власником земельної ділянки.

Окрім того, не можна вважати належним доказом заяву, яка датується січнем 2004 року, яка нібито підписана ОСОБА_2 , оскільки як вбачається зі змісту заяви особа нібито відмовляється від земельного паю, однак як вбачається з наявного оригіналу Державного акту на право власності на земельну ділянку серія ВН №083652 від 10.02.2003 ОСОБА_2 вже 10 лютого 2003 року була власником земельної ділянки площею 1,7953 га, а тому станом на січень 2004 року не існувало земельної частки (паю), що спростовує доводи позивача.

Також. ОСОБА_2 у своєму відзиві вказує, що відмовитися від права власності на земельну ділянку можна у порядку встановленому законом. Враховуючи відсутність нотаріальної угоди, яка була б посвідчена в нотаріуса про відмову від права власності на земельну ділянку, доводи позивача не грунтуються на вимогах закону . За ОСОБА_2 зберігається право власності на земельну ділянку.

Устянська сільська рада Бершадського району Вінницької області провела державну реєстрацію речового права на земельну ділянку за кадастровим номером::03:001:0078 та з 06.02.2020 виникло речове право - комунальна власнісність за позивачем. В подальшому Устянською сільською радою без проведення аукціону (земельних торгів), передано вказану земельну ділянку в оренду ОСОБА_1 ..

Також, відповідачка вказує, що договір оренди земельної ділянки не затверджений відповідною радою, після його підписання сільським головою, таке рішення відсутнє, що вказує про істотне порушення вимог земельного законодавства.

В даному випадку,земельна ділянка, площею 15 га, сформована з поряшенням земельного законодавства, оскільки у вказаний земельний масив увійшла земельна ділянка ОСОБА_2 , що є недопустимо в тлумаченні національного та конвеціних норм про право приватної власності, що і стало зверненням до суду із відповідним позовом. В цивільній справі 126/2200/20 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , Бершадської міської ради, ГУ Держгеокадастру у вінницькій області про усунення перешкод в користуванні земельною ділянкою шляхом її витребування, міститься висновок судового експерта від 28.05.2021 року №СЕ-19/102-20/16868-ЗТ, який підтверджує накладення новоствореної земельної ділянки на земельну ділянку ОСОБА_2 ..

Крім того, ОСОБА_2 просить відхилити доводи позивача в частині того, що земельна ділянка ОСОБА_4 в реєстрі не значиться.

Ухвалою Бершадського районного суду Вінницької області від 10.08.2022задоволено клопотання представника відповідача, адвоката Корнійчука С.А. про призначення у справі земельно-технічної експертизи. До отримання результатів експертизи провадження у справі зупинено.

Ухвалою Бершадського районного суду Вінницької області від 20.12.2023 поновлено провадження у справі.

Ухвалою Бершадського районного суду Вінницької області від 02.04.2024 закрито підготовче судове засідання справу, призначено до судового розгляду по суті.

В судовому засіданні представник позивача, адвокат Рижавський С.С. позов пітримав, просив його задовольнити з підстав викладених в позові.

Позивач, ОСОБА_5 в судове засідання не з`явився.

Представника відповідача, адвокат Корнійчук С.А.позовні вимоги не визнав, просив в задоволенні позову відмовити в повному обсязі.

Представник, Гайсинської районної військової адміністрації Вінницької області, в судове засідання не з`явилася, надала заяву про розгляд справи у її відсутність.

Представник третьої особи, Бершадської міської ради Гайсинського району Вінницької області, міський голова Драган В.Г., в судове засідання не з`явився, засобами електронного зв`язку надіслав заяву про розгляд справи у його відсутність, просив позов задовольнити.

Представник Головного управління Держгеокадастру у Вінницькій області, в судове засідання не з`явився.

Суд, вислухавши пояснення учасників справи, повно та всебічно дослідивши матеріали справи, дійшов наступного висновку.

Відповідно до статті 14 Конституції України земля є основним національним багатством, що перебуває під особливою охороною держави. Право власності на землю гарантується. Це право набувається і реалізується громадянами, юридичними особами та державою виключно відповідно до закону.

Згідно з частиною 1 статті 3 ЗК України земельні відносини регулюються Конституцією України, цим Кодексом, а також прийнятими відповідно до них нормативно-правовими актами.

Частиною першою статті 15 ЦК України визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

За змістом цієї норми, правом на звернення до суду за захистом наділена особа в разі порушення, невизнання або оспорювання саме належних їй прав, свобод чи інтересів, а також у разі звернення до суду органів і осіб, уповноважених захищати права, свободи та інтереси інших осіб або державні та суспільні інтереси.

Згідно з частиною 1 статті 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Вимога про визнання рішення незаконним може розглядатися як спосіб захисту порушеного цивільного права за статтею 16 ЦК України та пред`являтися до суду для розгляду в порядку цивільного або господарського судочинства, якщо фактично підґрунтям і метою пред`явлення позовної вимоги про визнання рішення незаконним є оспорювання цивільного речового права особи, що виникло в результаті та після реалізації рішення суб`єкта владних повноважень. (Подібні висновки викладені у постанові Великої Палати Верховного Суду від 30 травня 2018 року у справі № 368/1158/16-ц, провадження № 14-140цс18).

Норми процесуального права визначають об`єктом захисту порушене, невизнане або оспорюване право чи цивільний інтерес. Порушення права пов`язане з позбавленням його володільця можливості здійснити (реалізувати) своє право повністю або частково. При оспорюванні або невизнанні права виникає невизначеність у праві, викликана поведінкою іншої особи.

Таким чином, порушення, невизнання або оспорювання суб`єктивного права є підставою для звернення особи до суду за захистом цього права із застосуванням відповідного способу захисту.

Під способами захисту суб`єктивних цивільних прав розуміють закріплені законом матеріально-правові заходи примусового характеру, за допомогою яких проводиться поновлення (визнання) порушених (оспорюваних) прав та вплив на правопорушника.

Особа, якій належить порушене право, може скористатися не будь-яким на свій розсуд, а певним способом захисту такого свого права, який прямо визначається спеціальним законом, що регламентує конкретні цивільні правовідносини, або договором.

З огляду на зазначені приписи, правила статей 15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист, у тому числі судовий, свого цивільного права та інтересу, що загалом може розумітися як передумова для виникнення або обов`язковий елемент конкретного суб`єктивного права, як можливість задовольнити свої вимоги за допомогою суб`єктивного права та виражатися в тому, що особа має обґрунтовану юридичну заінтересованість щодо наявності (відсутності) цивільних прав в інших осіб.

Реалізації права на позов передує порушення, невизнання чи оспорення права.

Вимоги про визнання незаконними та скасування відповідних рішень органу місцевого самоврядування щодо земельної ділянки можуть бути заявлені особою, права якої порушено, за умови доведеності факту порушення прав цієї особи. Подібні висновки викладені у постанові Верховного Суду від 12 травня 2020 року у справі № 363/3641/17 (провадження № 61-36341св18).

Враховуючи заявлені у цій справі вимоги, позивач зобов`язаний довести, що розпорядження Бершадської РДА №21 від 13.01.2003 та Державний акт на право власності на земельну ділянку серії ВН №083652 від 10.02.2003, які ним оскаржується та стосуються земельної ділянки, належної ОСОБА_2 порушують його права та інтереси.

Суд встановив, що згідно розпорядження Бершадської РДА 13.01.2003 №21 затверджено технічну документацію по передачі земельних часток (паїв) з виготовленням державних актів на право приватної власності на землю громадянам власникам сертифікатів на території Устянської сільради. Вказаним розпорядженням в тому числі передано ОСОБА_2 у приватну власність земельну ділянку № НОМЕР_1 , загальною площею 1,7953. (а.с.16-17).

Згідно Державного акту на право власності на земельну ділянку від 10.02.2003, на підставі розпорядження Бершадської районної державної адміністрації від 13.01.2003 №21, ОСОБА_2 , є власницею земельної ділянки , площе. 1,7953 га, яка розташована на території Устянської сільської ради Бершадського району Вінницької області, з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. (а.с.13)

Згідно копії заяви від ОСОБА_2 , адресованої до Устянської сільської ради, остання відмовилася від земельного паю, який був виділений їй для товарного виробництва при розпаюванні землі в колишньому КСП «Ранок» (а.с.15)

Згідно рішення Устянської сільської ради Бершадського району Вінницької області від 29.03.2004 надано згоду на передачу земельної ділянки частки (паю) № НОМЕР_1 , площею 1,7953 га до резервного фонду на території Устянської сільради, враховуючи відмову від неї землевласниці ОСОБА_2 ..

Згідно рішення Устянської сільської ради від 20.10.2014 ОСОБА_1 надано дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки орієнтовною площею 15 га ріллі в оренду із земель комунальної власності сільськогосподарського призначення на території Устянської сільської ради Бершадського району Вінницької області для ведення фермерського господарства (а.с.19)

Згідно рішення Устянської сільської ради від 22.01.2020 затверджено матеріали проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки в оренду, ОСОБА_1 для ведення фермерського гос-ва, загальною площею 15 га, із земель комунальної власності сільськогосподарського призначення Устянської сільської ради (в межах н. п. с.Устя) та передано в оренду земельну ділянку з кадастровим номером :03:001:0078 (а.с.21)

Згідно договору оренди земельної ділянки для ведення фермерського господарства від 27.01.2020 між Устянською сільською радою Бершадського району Вінницької області та ОСОБА_1 було укладено договір оренди земельної ділянки, загальною площею 15 га, строком на 20 років. (а.с.16-18)

Згідно копії розпорядження Бершадської РДА від 30.11.2012 року №665 було затверджено технічну документацію із землеустрою, щодо складання документів , що посвідчують право власності на земельні ділянки членам ФГ «Надія Устянська» в розмірі земельної частки (паю) на території Устянської сільської ради, в тому числі ОСОБА_2 , в розмірі 1,9222 га. (19-20).

Крім дослідження письмових доказів, суд за клопотанням представника відповідача допитав свідка ОСОБА_6 , яка надаючи свої покази вказала, що правовідносини, які виникли між сторонами щодо отримання ОСОБА_2 державного акту на право власності на земельну ділянку були давно, з того часу нормативно правові акти, які регулювали такі правовідносини, змінилися, тому надати відповіді на поставленні представником відповідача питання вона не може, оскільки не пам`ятає, яка сама редакція ЗК діяла у вказаний період.

З вищевикладених доказів вбачається, що позивач ОСОБА_1 пред`явив даний позов, оскільки між ним та відповідачами виник спір з приводу земельної ділянки, яка передана йому в оренду та якою він не може вільно користуватися, так як відповідач ОСОБА_2 вважає земельну ділянку яка входить до загального масиву земельної ділянки, наданої позивачу в оренду такою, що належить їй на праві власності, відповідно до Державного акту. Заперечуючи проти задоволення позовних вимог, ОСОБА_2 вказує, що Державний акт на право власності на земельну ділянку було отримано нею ще в 2003 році, а відмова від земельного паю, в 2004 році. Акцентує увагу суду саме на тому, що відмовлялася вона від земельного паю і це не стосується земельної ділянки, якою вона володіє на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку, виданого в 2003 році.

Надаючи правову оцінку даним правовідносинам, суд виходить з наступного.

Щодо позовної вимоги про скасування розпорядження Бершадської РДА №21 від 13.01.2003 року «Про затвердження технічної документації по передачі земельних часток (паїв) та видачу державних актів на право власності на землю на підставі якого ОСОБА_2 був виданий державний акт на право власності на земельну ділянку № НОМЕР_1 , площею 1,7953 га, серії ВН №083652 від 10 лютого 2003 року.

Обгрунтовуючи вказану позовну вимогу, позивач вказує, що Державний акт виданий з порушенням норм земельного законодавства, так як виданий з перевищенням меж повноважень Бершадської РДА, з чим суд погоджується, виходячи з наступного.

Зідно з ч.3 ст. 122 Земельного кодексу (в редакції чинній на момент виникнення даних правовідносин) районні державні адміністрації на їх території надавали земельні ділянки із земель державної власності у постійне користування юридичним особам у межах сіл, селищ, міст районного значення для всіх потреб за межами населених пунктів для: сільськогосподарського використання, ведення лісового і водного господарства, крім випадків, передбачених ч.7 даної статті, будівництва об`єктів, пов`язаних з обслуговуванням жителів територіальної громади району.

Згідно ст. 17 ЗК (в редакції чинній на момент виникнення даних правовідносин) до повноважень місцевих державних адміністрації у галузі земельних відносин належить:

- розпорядження землями державної власності в межах, визначених цим кодексом;

-участь у розробленні та забезпеченні виконання загальнодержавних і регіональних програм з питань використання та охорони земель;

- координація здійснення землеустрою та державного контролю за використаням та охороною земель;

- підготовка висновків щодо надання або вилучення земельних ділянок;

- викуп земельних ділянок для суспільних потреб у межах. визначених цим кодексом;

- підготовка висновків щодо встановлення та зміни меж сіл, селищ, районів, районів у містах та міст;

- здійснення контролю за використаням котів, що надходять у порядку відшкодування втрат сільськогосподарського і лісогосподарського виробництва, пов`язаних із вилученням (викупом) земельних ділянок;

- координація діяльності державних органів земельних ресурсів;

- вирішення інших питань у галузі земельних відносин відповідно до закону.

Згідно ч.2 ст. 31 ЗК (в редакції чинній на момент виникнення даних правовідносин) громадяни - члени фермерського господарства мають право на одержання безоплатно у власність із земель державної і комунальної власності земельних ділянок у розмірі земельної частки (паю).

Згідно ч.1 ст 32 ЗК (в редакції чинній на момент виникнення даних правовідносин) громадянам України - членам фермерського гос-ва передаються безоплатно у приватну власність надані їм у користування земельні ділянки у розмірі земельної частки (паю) члена сільськогосподарського підприємства, розташованого на території відповідної ради.

Згідно п.12 Перехідних положень Земельного кодексу (в редакції чинній на момент виникнення даних правовідносин) до розмежувань земель державної і комунальної власності повноваження щодо розпорядження землями в межах населених пунктів, крім земель, переданих у приватну власність, здійснюють відповідні сільські, селищні, міські ради, а за межами населених пунктів відповідні органи виконавчої влади.

З наведеного вбачається, що станом на момент виникнення спірних правовідносин, районні державні адміністрації (в тому числі Бершадська районна державна адміністрація Вінницької області області) не мали повноваження щодо передачі у власність ОСОБА_2 земельної ділянки, яка розташована на території Устянської сільської ради Бершадського району Вінницької області. Водночас повноваження щодо розпорядження такою земельною ділянкою мала Устянська сільська рада.

Вказане підтверджується листом відділу у Бершадському районі головного управління Держгеокадастру у Вінницькій області від 11.09.2018 3-489/0-0.27 930/134-18 , згідно якого Державний акт на право власності на земельну ділянку № НОМЕР_1 виданий з порушенням чинного законодавства та зазначено, що при проектуванні земельних часток (паїв) Вінницьким філіалом інституту землеустрою ділянка № НОМЕР_1 запроектована в межах населеного пункту с.Устя Бершадського району.

У відповідності з додатком 1 Переліку районних державних адміністрацій, що реорганізуються шляхом приєднання до районних державних адміністрацій, розташованих в адміністративних центрах районів, утворених постановою ВРУ від 17.07.2020 № 807-ІХ, Розпорядження КМУ від 16.12.2020 № 1535-р "Про реорганізацію та утворення районних державних адміністрацій", Бершадську РДА приєднано до Гайсинської РДА. З огляду на вищевикладене, Гайсинська РДА є правонаступником Бершадської РДА.

Згідно положень ч. 1 ст. 203, ч. 1 ст. 215 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу.

Відповідачем по справі ОСОБА_2 не було надано до суду доказів тих обставин, що спірна земельна ділянка, яка була надана їй у приватну власність, знаходилася поза межами Устянської сільської ради, тому позовна вимога про скасування розпорядження Бершадської РДА №21 від 13.01.2003 року підлягає задоволенню, оскільки Бершадська РДА не мала права розпоряджатися земельною ділянкою, яка розташована на території Устянської сільської ради Бершадського району Вінницької області.

Щодо позовної вимоги про визнання недійсним державного акту на право власності на земельну ділянку серії ВН №083652 від 10.02.2003 року, виданого Бершадською районною державною адміністрацією розпорядження №21 від 13.01.2003 року на ім`я ОСОБА_2 , який зареєстрований в книзі реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею за №439.

Частиною 1 ст. 216 ЦК України встановлено, що недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов`язані з його недійсністю. У разі недійсності правочину кожна із сторін зобов`язана повернути другій стороні у натурі все, що вона одержала на виконання цього правочину, а в разі неможливості такого повернення, зокрема тоді, коли одержане полягає у користуванні майном, виконаній роботі, наданій послузі, - відшкодувати вартість того, що одержано, за цінами, які існують на момент відшкодування.

Враховуючи, що державний акт на право власності на землі виданий на ім`я ОСОБА_2 на підставі розпорядження Бершадської РДА №21 від 31.01.2003, яке є незаконним та підлягає скасуванню, то відповідно і виданий Державний акт серії ВН №083652 від 10.02.2003 року є недійсним .

Крім того, з копії постанови КЦС ВС від 14.12.2022 у справі №126/2200/20 вбачається, що ВС вказав, що ОСОБА_2 висловила як прямо так (в заяві у січні 2004 року про відмову від права власності на земельну ділянку з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва), так і своєю поведінкою (у 2012 році ОСОБА_2 отримала у власність земельну ділянку у розмірі земельної частки (паю) для ведення товарного сільськогосподарського виробництва), що не буде реалізовувати своє право власності. За вказаних обставин, ВС дійшов висновку, що право власності ОСОБА_2 на земельну ділянку площею 1,7953 га припинилося.

Щодо твердження представника відповідача, адвоката Корнійчука С.А. про порушення процедури передачі у оренду земельної ділянки позивачу, Устянською сільською радою, зокрема без проведення аукціону, суд не приймає їх до уваги, так як вони не стосуються предмету даного позову. В даній справі не оспорюється договір оренди земельної ділянки, укладеної між ОСОБА_1 та Устянської сільською радою Бершадського району Вінницької області від 27.01.2020.

Щодо клопотання представника відповідача про застосування строку позовної давності, суд вважає за потрібне зазначити наступне.

У розумінні ст.256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Згідно статті 257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

Відповідно до ч. 1 ст. 261 ЦК України, перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила.

Як вбачається з матеріалів справи, позивачем 27.01.2020 було укладено договір оренди земельної ділянки для ведення фермерського господарства з Устянською сільською радою Бершадського району Вінницької області. Предметом даного договору є земельна ділянка сільськогоспоарського призначення з кадастровим номером :03:001:0078, яка розташована в межах населеного пункту села Устя на території Устянської сільської ради Бершадського району вінницької області. Разом з тим, оскільки у вказаний земельний масив увійшла земельна ділянка, на яку у відповідачки був Державний акт, між сторонами виник спір.

До суду з даним позовом позивач звернувся з позовом 25.01.2022 року.

Крім того, 02 квітня 2020 року набув чинності Закон України від 30 березня 2020 року № 540-IX «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19)», відповідно до якого розділ «Прикінцеві положення» ЦК України доповнено пунктом 12, за змістом якого під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені статтями 257,258,362,559,681,728,786,1293 цього Кодексу, продовжуються на строк дії такого карантину.

Постановою Кабінету Міністрів України від 11 березня 2020 року № 211 «Про запобігання поширенню на території України коронавірусу «COVID-19», із подальшими змінами, на усій території України установлено карантин з 12 березня 2020 року до 30 червня 2023 року, згідно з постановою Кабінету Міністрів України від 20 травня 2020 року № 392, враховуючи зміни, внесені постановою Кабінету Міністрів України від 17 червня 2020 року № 500. .

В подальшому, 17.03.2022 року набув чинності Закон України від 15 березня 2022 року № 2120-IX «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законодавчих актів України щодо дії норм на період дії воєнного стану», відповідно до якого розділ «Прикінцеві положення» ЦК України доповнено пунктом 19, а саме "У період дії воєнного стану в Україні, введеного Указом Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" від 24 лютого 2022 року № 64/2022, затвердженим Законом України "Про затвердження Указу Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" від 24 лютого 2022 року № 2102-IX, перебіг позовної давності, визначений цим Кодексом, зупиняється на строк дії такого стану". В подальшому, указами Президента України воєнний стан не одноразово продовжувався строком на 90 діб.

Таким чином, було запроваджено механізм, за якого позовна давність на період дії карантину, воєнного стану або надзвичайного стану продовжується на строк дії таких обставин.

А тому позивачем не пропущений трирічний строк позовної давності, отже ОСОБА_1 звернулась до суду з позовною заявою в межах строку позовної давності.

Оцінюючи усі докази, що є у справі, в їх сукупності, суд вважає доведеними обставини, на які позивач посилається як на підставу своїх позовних вимог і має підстави для задоволення позовних вимог у повному обсязі.

Оскільки позовні вимоги задоволено у повному обсязі, судові витрати, понесені позивачем і документально підтверджені, за правилами ст.141 ЦПК України підлягають відшкодуванню із відповідачів.

Керуючись ст.ст. 4, 10, 12, 13, 18, 76, 95, 141, 258, 263-265 ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до Гайсинської районної військової адміністрації Вінницької області, ОСОБА_2 , третя особа: Бершадська міська рада Гайсинського району Вінницької області, Головне управління Держгеокадастру у Вінницькій області про визнання протиправним та скасування розпорядження Бершадської районної державної адміністрації та визнання недійсним державного акту на право власності на земельну ділянку задовольнити.

Скасувати розпорядження Бершадської РДА №21 від 13.01.2003 року "Про затвердження технічної документації по передачі земельних часток (паїв) та видачу державних актів на право власності на землю", на підставі якого ОСОБА_2 був виданий Державний Акт на право власності на земельну ділянку, № НОМЕР_1 , площею 1,7953 га, серії ВН №083652 від 10.02.2023.

Визнати недійсним Державний акт на право власності на земельну ділянку серії ВН №083652 від 10.02.2003 року, виданий Бершадською районною державною адміністрацією розпорядження №21 від 13.01.2003 року на ім`я ОСОБА_2 , який зареєстрований в Книзі записів реєстраціх державних актів на право власності на землю та на право постійного користуваннея землею за 439.

Стягнути з Гайсинської районної військової адміністрації Вінницької області на користь ОСОБА_1 судовий збір в сумі 992,40 грн.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір в сумі 992,40 грн.

Рішення може бути оскаржене до Вінницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом тридцяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Р. В. Хмель