ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 2-337/2010Головуючий у 1-й інстанції Римар Г.М.
Провадження №22-ц/817/1174/24 Доповідач - Костів О.З.
У Х В А Л А

про залишення апеляційної скарги без руху

17 грудня 2024 р. м.Тернопіль

Суддя Тернопільського апеляційного суду Костів О.З., при вирішенні питання про відкриття апеляційного провадження за апеляційною ОСОБА_1 на рішення Гусятинського районного суду Тернопільської області від 18 березня 2010 року в цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання договору купівлі-продажу дійсним та визнання права власності, -

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Гусятинського районного суду Тернопільської області від 18 березня 2010 року задоволено позовну заяву ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання договору купівлі-продажу дійсним та визнання права власності.

Не погоджуючись з вказаним рішенням, 02 грудня 2024 року ОСОБА_3 подав на нього апеляційну скаргу, посилаючись на його незаконність та необгрунтованість, порушення судом норм процесуального права. Одночасно ОСОБА_3 просить поновити строк на апеляційне оскарження даного рішення.

В обгрунтування заявленого клопотання посилається на те, що копію оскаржуваного рішення він отримав лише 27 листопада 2024 року, що підтверджується заявою, яка міститься в матеріалах справи. Вказує, що суд не надсилав йому ухвали про відкриття провадження та копії позовної заяви з копіями доданих до неї документів, не повідомляв про розгляд справи, судові повістки йому не надсилались та не вручались. Зазначає, що він не брав участі в судових засіданнях з розгляду цивільної справи №2-337/2010, позов не визнавав та письмових заяв про визнання позову не подавав. Копії оскаржуваного рішення йому також надіслано не було, в зв`язку із чим він був позбавлений в доступі на інформацію про час і місце розгляду цивільної справи №2-337/2010 та інших прав, визначених цивільним процесуальним законодавством України. Таким чином, суд розглянув цивільну справу та ухвалив оскаржуване рішення з грубим порушенням норм та принципів процесуального права, а саме гласності та відкритості судового розгляду, рівності та змагальності сторін у судовому процесі, тощо.

05 грудня 2024 року Тернопільським апеляційним судом витребувано з Гусятинського районного суду Тернопільської області цивільну справу № 2-337/2010 для вирішення питання щодо відкриття апеляційного провадження.

11 грудня 2024 року на адресу Тернопільського апеляційного суду надійшли матеріали цивільної справи № 2-337/2010.

Ознайомившись з матеріалами справи вважаю, що апеляційну скаргу слід залишити без руху з наступних підстав.

Згідно вимог ст.354 ЦПК України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Відповідно до ч.2 ст.354 ЦПК України учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на рішення суду якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду; на ухвали суду якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Згідно вимог ч.ч.3, 4 ст.357 ЦПК України апеляційна скарга залишається без руху у випадку, якщо вона подана після закінчення строків, встановлених статтею 354 цього Кодексу, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані неповажними. При цьому протягом десяти днів з моменту отримання ухвали особа має право звернутися до апеляційного суду з заявою про поновлення строків або вказати інші підстави для поновлення строку.

Якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк, або вказані нею підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження будуть визнані неповажними, суд відмовляє у відкритті апеляційного провадження, у порядку встановленому ст.358 цього Кодексу.

З матеріалів справи вбачається, що 18 березня 2010 року Гусятинським районним судом Тернопільської області було ухвалено оскаржуване рішення.

В матеріалах справи міститься протокол судового засідання від 18 березня 2010 року, з якого вбачається, що розгляд цивільної справи за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання договору купівлі-продажу дійсним та визнання права власності здійснювався за участю сторін, а саме ОСОБА_2 та ОСОБА_3 (т.1 а.с.15).

Крім цього, в оскаржуваному рішенні зазначено, що відповідач був присутній в судовому засіданні.

Вищенаведене достеменно свідчить про обізнаність апелянта про розгляд даної справи у суді першої інстанції та про ухвалення оскаржуваного рішення. Жодних доказів протилежного апелянтом не надано.

Відповідно до ст.19 Закону України «Про міжнародні договори України» та ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» стала практика Європейського суду з прав людини є частиною національного законодавства та обов`язкова до застосування судами як джерело права.

У рішенні Європейського суду з прав людини від 03 квітня 2008 року у справі «Пономарьова проти України» зазначено, що сторони мають вживати заходи, щоб дізнатися про стан відомого їм судового провадження. Крім того, відповідач, як сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язаний з розумним інтервалом часу сам цікавитися провадженням у його справі, добросовісно користуватися належними йому процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Прецедентна практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що реалізуючи п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких не допустити судовий процес у безладний рух.

Слід зазначити, що Європейський суд у своїх рішеннях наголошує на тому, що право на суд не є абсолютним. Воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за самою своєю природою потребує регулювання з боку держави. Кожна з сторін, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу цікавитись провадженням у її справі.

Враховуючи те, що апеляційна скарга подана з пропуском встановленого законом строку, а підстави, вказані апелянтом, не підтверджені жодними доказами, апеляційний суд вважає наведені причини пропуску строку неповажними, в зв`язку із чим апеляційну скаргу слід залишити без руху, надавши апелянту строк десять днів з дня отримання даної ухвали для подання заяви з наведенням інших підстав для поновлення строку на апеляційне оскарження рішення Гусятинського районного суду Тернопільської області від 18 березня 2010 року.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 354, 356, 357 ЦПК України,-

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 на рішення Гусятинського районного суду Тернопільської області від 18 березня 2010 року залишити без руху.

Надати строк десять днів з дня отримання апелянтом ухвали, для усунення вказаних недоліків, а саме для подання заяви з наведенням інших підстав для поновлення строку на апеляційне оскарження рішення Гусятинського районного суду Тернопільської області від 18 березня 2010 року.

У випадку виконання апелянтом вимог ухвали у визначений судом строк апеляційна скарга буде вважатись поданою у день первісного подання її до суду. Інакше скарга вважається не поданою та повертається апелянту.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання, оскарженню не підлягає.

Суддя Тернопільського апеляційного суду О.З. Костів