Заводський районний суд м. Запоріжжя

Справа № 332/3722/24
Провадження №: 2/332/2015/24
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 грудня 2024 р. м. Запоріжжя

Заводський районний суд м. Запоріжжя у складі: головуючого судді: Погрібної О.М., за участю секретаря судового засідання Паніної Л.Д., розглянувши в порядку загального позовного провадження у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду м.Запоріжжя цивільну справу за позовом адвоката Крючкової Ольги Володимирівни, яка діє в інтересах ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зменшення розміру аліментів,

встановив:

23.06.2024 адвокат Крючкова О.В. в інтересах ОСОБА_1 звернулася до суду із указаним позовом (уточненим) до ОСОБА_2 про зменшення розміру аліментів. В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що за рішенням Заводського районного суду м. Запоріжжя від 12.03.2019 з позивача на користь відповідача стягуються аліменти у розмірі 1/3 частини з всіх видів доходу щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , починаючи з 24.01.2019 року і до досягнення дитиною повноліття. Позивач у позові просить зменшити розмір аліментів до 1/4 частини з всіх видів доходу щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обґрунтовуючи тим, що 05.03.2022 позивач був призваний на військову службу під час мобілізації у зв`язку з військовою агресією РФ на територію України. 20.06.2023, виконуючи бойове завдання, внаслідок мінометного обстрілу з боку противника позивач отримав травму, був евакуйований з місця події медичними працівниками військової частини та доставлений до медичного закладу м.Запоріжжя, де йому був встановлений діагноз: «ВТ. ЗЧМТ. Акубаротравма. Акубаротравматичне ураження вух без пошкодження барабанної перетинки. Тінітус. Дісциркуляторна енцефалопатія змішаного ґенезу. Цефалгічний, вестибуло-атактичний синдром. Гепертонічна хвороба II ст., помірний ризик. Рвані рани поперекової ділянки. Стороннє тіло». Після цього позивач постійно проходив стаціонарне лікування, йому знадобиться довготривала ти високовартісна реабілітація. Крім того, згідно з розрахунком заборгованості від 30.05.2024р. за виконавчим провадженням № 58962451, за період з лютого 2019р. по липень 2024р. ОСОБА_1 було сплачено 456847,54 грн аліментів. Також позивач зазначає, що після розірвання шлюбу з ОСОБА_2 , ОСОБА_1 створив нову сім`ю, утримує дітей своєї цивільної дружини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка є інвалідом дитинства 2 групи, згідно з довідкою МСЕК серія 12 ААГ №167705 та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 . Також на утриманні ОСОБА_1 знаходиться мати пенсіонерка ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 . Враховуючи викладене зазначає, що після ухвалення 12.03.2019 судового рішення матеріальне становище та стан здоров`я позивача змінилися, внаслідок створення нової родини та у зв`язку з отриманим пораненням, що є підставою для зміни розміру аліментів.

Ухвалою судді Заводського районного суду м.Запоріжжя від 01 липня 2024 року було відкрито провадження у справі та призначено її до розгляду в судовому засіданні в порядку загального позовного провадження.

Позивач ОСОБА_1 та його представник адвокат Помазанов В.І. у судове засідання не з`явилися, представник позивача через канцелярію суду надав заяву про розгляд справи без його та позивача участі, на уточнених позовних вимогах наполягають, просять їх задовольнити.

Відповідачка ОСОБА_2 , яка про день, час та місце судового розгляду справи повідомлена належним чином, в судове засідання не з`явилися, надала заяву про визнання уточнених позовних вимог, стягнення на її користь аліментів на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі доходів відповідача та розгляд справи за її відсутності.

Відповідно до ст. 211, ч. 2 ст. 247 ЦПК України суд розглянув справу у відсутність сторін на підставі наявних матеріалів без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Відповідно до частин третьої та четвертої статті 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 206, 207 цього Кодексу.

Згідно із частиною четвертою статті 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, приймаючи до уваги, що визнання позову відповідачкою не суперечить закону, суд дійшов наступних висновків.

В підготовчому засіданні встановлено, що рішенням Заводського районного суду м.Запоріжжя від 12.03.2019 у справі 332/227/19 з позивача на користь відповідача стягуються аліменти у розмірі 1/3 частини з всіх видів доходу щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на утримання неповнолітньої доньки сторін ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , починаючи з 24.01.2019 року і до досягнення дитиною повноліття.

На виконання рішення Заводського районного суду м.Запоріжжя від 12.03.2019 у справі 332/227/19, судом 16.04.2019 був виданий виконавчий лист №332/227/19 про стягнення з позивача ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , ІПН НОМЕР_1 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , аліменти на користь ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 , ІПН НОМЕР_2 на утримання доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/3 частини з усіх видів доходів щомісячно, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 24.01.2019 року і до досягнення дитиною повноліття.

20.06.2023, виконуючи бойове завдання, військовослужбовець військової частини НОМЕР_3 ОСОБА_1 отримав травму внаслідок мінометного обстрілу; зазначена травма пов`язана з захистом Батьківщини.

Встановлені обставини підтверджуються довідками медичних установ про перебування на лікуванні, актом розслідування нещасного випадку (в тому числі поранення), що сталося 20 червня 2023 року о 17 години 15 хвилин за № 309/23.

Згідно з довідкою до акта огляду медико-соцільною експертною комісією м. Кропивницький серії 12ААГ № 480878 від 05.11.2024 ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , встановлена ІІІ група інвалідності до 05.11.2025.

Із довідки про результати визначення у застрахованої особи ступеня втрати професійної працездатності у відсотках серії 12 ААА № 055064 від 05.11.2024 вбачається, що ОСОБА_1 отримав захворювання, пов`язане із захистом Батьківщини. Ступінь втрати професійної працездатності у відсотках становить 50%.

З витягу з наказу командира військової частини НОМЕР_3 Національної гвардії України (по стройовій частині) за №293 від 05.10.2024 вбачається, що молодшого сержанта ОСОБА_1 (по мобілізації) виключено зі списків особового складу військової частини та всіх видів забезпечення.

Крім того, такі обставини не оспорюються відповідачем. При прийнятті рішення у справі, суд враховує її думку про визнання позовних вимог і відсутність заперечень проти їх задоволення, враховуючи норми ст. 206 ЦПК України.

Відповідно до ст. 55 Конституції України та ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону (ст. 5 ЦПК України). Способи захисту визначені Сімейним Кодексом України.

Відповідно до положень ст.ст. 12, 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування (ч.ч. 3, 4 ст. 77 ЦПК України). Крім того, обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (ч. 2 ст.78 ЦПК України).

Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання (ст. 80 ЦПК України).

Відповідно до положень ч.ч.1,3 ст.89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу, який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу чи групи доказів.

Відповідно до ч.2 ст.51 Конституції України та ст. 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Як зазначено у статті 141 СК України, мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

Батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов`язку батьківського піклування щодо неї (ст. 150 СК України).

Згідно із ч. 1 ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Частиною першою ст. 12 вказаного Закону визначено, що на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини.

Аліменти це обов`язок утримання у визначених законом випадках одним членом сім`ї інших, які потребують цього.

За приписами ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до ч.ч. 1-3 ст. 181 СК України, способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів.

Статтею 182 СК України визначено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Суд не обмежується розміром заробітку (доходу) платника аліментів у разі встановлення наявності у нього витрат, що перевищують його заробіток (дохід), і щодо яких таким платником аліментів не доведено джерело походження коштів для їх оплати.

Частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом (ч.1 ст.183 СК України).

Розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом (ст. 192 СК України).

У пункті 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» судам роз`яснено, що розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них.

Звертаючись до суду з позовом про зміну (зменшення) розміру аліментів, позивач покликався на те, що у нього змінився сімейний та матеріальний стан, значно погіршився стан його здоров`я, у зв`язку з отриманим пораненням під час проходження військової служби, пов`язаної із захистом Батьківщини.

Аналіз положень ст. 192 СК України дає підстави для висновку що підставами зміни розміру аліментів є як зміна матеріального чи сімейного стану, так і зміна стану здоров`я платника як самостійна підстава для зменшення або збільшення розміру аліментів.

При цьому, такі положення закону не виключають одночасне настання двох і більше підстав для зміни розміру аліментів: і зміни сімейного, і зміни матеріального стану, і зміни стану здоров`я платника.

Суд зауважує, що за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем (ч. 3 ст. 200 ЦПК України).

Крім того, частиною 4 статті 206 ЦПК України визначено, що у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Так, суд прийняв визнання відповідачем позову і встановив, що таке визнання не суперечить вимогам законодавства України і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, а тому є підстави для ухвалення рішення про задоволення позову.

Разом з цим, суд вважає необхідним роз`яснити сторонам, що відповідно до ст. 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, може бути згодом зменшено або збільшено рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось з них.

Відповідно до п. 23 Постанови Пленуму ВСУ від 15 травня 2006 року N 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», у разі задоволення судом вимоги про зміну розміру аліментів, новий розмір аліментів сплачується з дня набрання рішенням законної сили.

Отже, встановлені під час розгляду справи обставини, наявні та досліджені докази, позиція відповідача дають суду підстави для повного задоволення позовних вимог. Враховуючи позицію позивача, встановлені факти зміни його матеріального та сімейного стану, погіршення стану здоров`я, його наміри та бажання утримувати спільну з відповідачем неповнолітню дитину, але у меншому розмірі, ніж визначено судовим рішенням, а також принцип рівності прав та обов`язків батьків щодо дітей, суд вважає за необхідне зменшити розмір аліментів, які стягуються із позивача на користь відповідача на утримання дочки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , які призначено рішенням Заводського районного суду м. Запоріжжя від 12.03.2019 у справі № 332/227/19 з 1/3 до 1/4 частки заробітку (доходу) ОСОБА_1 , щомісячно, починаючи з дня набрання судового рішення законної сили і продовжувати до повнолітня дитини.

Крім того, слід відізвати з органів державної виконавчої служби виконавчий документ виконавчий лист №332/227/19, виданий Заводським районним судом м.Запоріжжя про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 алімени на утримання доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/3 частини з усіх видів доходів щомісячно, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 24.01.2019 року і до досягнення дитиною повноліття.

Про розподіл судових витрат позивачем не заявлено.

Керуючись ст.ст.11-13, 81, 89, 141, 206, 258-259, 263-265, 268, 430 ЦПК України, суд,

ухвалив:

Позовні вимоги адвоката Крючкової Ольги Володимирівни, яка діє в інтересах ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зменшення розміру аліментів, - задовольнити.

Зменшити розмір аліментів, утримуваних з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , на користь ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , на утримання дитини - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , які призначені рішенням Заводського районного суду м.Запоріжжя від 12.03.2019 у справі ЄУН 332/227/19, з 1/3 до 1/4 частки заробітку (доходу) ОСОБА_1 , щомісячно, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня набрання даним рішенням законної сили і до досягнення дитиною повноліття.

Виконавчий лист про стягнення з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , ІПН НОМЕР_1 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , аліменти на користь ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 , ІПН НОМЕР_2 на утримання доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/3 частини з усіх видів доходів щомісячно, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 24.01.2019 року і до досягнення дитиною повноліття, які стягується за рішенням Заводського районного суду м.Запоріжжя від 12.03.2019 у справі ЄУН 332/227/19, - відізвати.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Запорізького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.

Учасники справи можуть отримати інформацію щодо справи, що розглядається, за веб-адресою сторінки на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет: http://court.gov.ua/fair.

Повний текст рішення суду складено 16 грудня 2024 року.

Учасники справи:

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_1 .

Представник позивача: адвокат Помазанов Володимир Іванович, адреса для листування: вул..Незалежної України, буд.58, офіс 1, м.Запоріжжя, 69126.

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_4 , рнокпп НОМЕР_2 .

Суддя: О.М.Погрібна