Єдиний унікальний номер справи 183/6237/24
Провадження № 2/183/3058/24

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 грудня 2024 року м. Самар Дніпропетровської області

Новомосковський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді Майної Г. Є.,

з участю секретаря судового засідання Петрієнко В. О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до Сєвєродонецької міської військової адміністрації про визнання права власності,-

В С Т А Н О В И В:

Позивачі звернулися до суду з позовом про визнання права власності, який уточнили і в обґрунтування уточненого позову посилались на те, що в порядку приватизації набули право спільної сумісної власності на квартиру, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 , на підставі свідоцтва НОМЕР_1 про право власності на житло, виданого КДП Житлово-комунальна контора «Строітель» ВАТ трест «СХС» від 01 червня 1999 року. 08 червня 1999 року вказане свідоцтво про право власності було зареєстровано у Сєвєродонецькому БТІ, про що у самому свідоцтві була проставлена відмітка (реєстраційний номер, підпис керівника та печатка БТІ). Таким чином, ОСОБА_1 (дошлюбне прізвище ОСОБА_3 ), ОСОБА_2 набули право власності на квартиру, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 . 24 лютого 2022 року розпочалося повномасштабне вторгнення РФ в Україну, позивачі змушені були евакуюватися в більш безпечний регіон, оскільки Сєвєродонецька міська територіальна громада, до якої входить м. Сіверськодонецьк Луганської області невдовзі була окупована, що перешкоджає отриманню підтвердження реєстрації права власності на квартиру за позивачами в БТІ. Позивачі звернулись до Державного реєстратора прав на нерухоме майно із заявою щодо державної реєстрації права власності на нерухоме майно, однак отримали рішення про відмову у проведенні реєстраційних дій від 23.02.2024, у зв`язку з тим, що не отримано відповідь на запит від Сєвєродонецької міської військової адміністрації та КП «Сєвєродонецьке БТІ». У зв`язку з чим просили визнати за ОСОБА_1 та ОСОБА_2 право на частку за кожним у праві власності на двокімнатну квартиру (загальною площею 45,4 кв.м, житлова 29,2 кв.м), що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

Ухвалою судді від 21 червня 2024 року позовну заяву було залишено без руху.

Ухвалою судді від 25 вересня 2024 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі з її розглядом у порядку загального позовного провадження, витребувано у позивачів письмові докази.

Ухвалою суду від 18 листопада 2024 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті.

Позивачі та їх представник у судове засідання не з`явились, про день, місце та час розгляду справи повідомлені належним чином, від представника позивачів надійшла заява про розгляд справи у їх відсутність.

Представник відповідача Сєвєродонецької міської військової адміністрації Сєвєродонецького району Луганської області у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив, клопотання про відкладення розгляду справи суду не подавав, за таких обставин суд вважає можливим розглянути справу у його відсутність.

У зв`язку з неявкою осіб, які приймають участь у справі, суд розглядає справу відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до такого.

Судом установлено, що відповідно до Свідоцтва 6321 про право власності на житло від 01 червня 1999 року, виданого органом приватизації згідно з наказом КДП Житлово-комунальна контора «Строітель» ВАТ трест «СХС» від 01 червня 1999 року № 321, ОСОБА_4 , ОСОБА_2 на праві спільної сумісної власності належить квартира під АДРЕСА_2 . Право власності зареєстровано Сєвєродонецьким БТІ на підставі свідоцтва, записане у реєстрову книгу за № 535 08 червня 1999 року, про що свідчить відповідний Реєстраційний напис на Свідоцтві про право власності на житло Бюро технічної інвентаризації міста Сєвєродонецьк Луганської області, засвідчений підписом начальника та печаткою «Сєвєродонецького БТІ» (а.с. 50). Зазначене свідоцтво надано суду у засвідченій приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Перепелицею Н. Ю. копії, відповідно до посвідчувального напису нотаріус засвідчує вірність копії оригіналу, в останньому підчисток, дописок, закреслених слів, незастережених виправлень або інших особливостей не виявлено.

Зміна дошлюбного прізвища позивача з « ОСОБА_3 » на « ОСОБА_5 » підтверджується свідоцтвом про одруження від 26 липня 2002 року серії НОМЕР_2 , виданим Відділом реєстрації актів громадянського стану Сєвєродонецького міського управління юстиції (а.с. 13 зворот).

Рішенням державного реєстратора прав на нерухоме майно С.О. Зеленського від 23 лютого 2024 року № 71742538 позивачам відмовлено у проведені реєстраційних дій з державної реєстрації права власності на нерухоме майно, з підставнеподання заявником чи неотримання реєстратором у порядку, визначеному Законом, відомостей реєстрів (кадастрів), автоматизованих інформаційних систем в електронної формі чи документів із паперових носіїв інформації, що містять відомості про зареєстроване речові права до 01 січня 2013 року (а.с. 18).

Відповідно до ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності.

Частиною першою статті 321 ЦК України визначено, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Статтею 328 ЦК України передбачено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

З приписів ст. 392 ЦК України слідує, що власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Тобто передумовою для застосування ст. 392 ЦК України є відсутність іншого, крім судового, шляху для відновлення порушеного права. Позивачами у позові про визнання права власності є особи, які вже є власниками. Вказана стаття не породжує, а підтверджує наявне у позивача право власності, набуте раніше на законних підставах, у тому випадку, якщо відповідач не визнає, заперечує або оспорює наявне в позивача право власності, а також у разі втрати позивачем документа, який посвідчує його право власності.

Відповідно до ст. 3 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" речові права на нерухоме майно та їх обтяження, що виникли до 1 січня 2013 року, визнаються дійсними за наявності однієї з таких умов: 1) реєстрація таких прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення.

Наданий позивачами реєстраційний напис на свідоцтві про право власності на житло, зроблений бюро технічної інвентаризації, свідчить про дотримання законодавства, що діяло на момент реєстрації квартири.

Виходячи з викладеного вище, аналізуючи надані у справі докази у їх сукупності, суд дійшов до висновку про обґрунтованість позовних вимог, оскільки позивачами було доведено їх право власності на спірну квартиру, проте оскільки в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно такі відомості відсутні, а отримати інформацію щодо зареєстрованого права власності позивачів на спірну квартиру у БТІ з тимчасово окупованої території (м. Сіверськодонецьк Луганської області) на теперішній час неможливо, позивачі не можуть розпоряджатися своїм майном, що порушує їх право власності, у зв`язку з чим, заявлені ними позовні вимоги про визнання права власності підлягають задоволенню частково. Так, відповідно до свідоцтва про право власності на житло, спірна квартира належить позивачам на праві спільної сумісної власності, у той час, як позивачі просять визнати за ними право спільної часткової власності. Суд бере до уваги, що позивачами у своєму позові не наведено жодного обгрунтування щодо необхідності і можливості визначення частки кожного з них у праві спільної власності, не надано будь-яких докази, які б свідчили про те, що позивачами досягнено домовленість про розмір частки кожного з них у праві власності на спірну квартиру і ці частки є рівними. А тому позовна вимога в частині визначення частки у праві власності кожного з відповідачів задоволенню не підлягає.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 12, 13, 259, 263-268, 273 ЦПК України, суд-

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до Сєвєродонецької міської військової адміністрації про визнання права власності задовольнити частково.

Визнати за ОСОБА_1 , ОСОБА_2 право спільної сумісної власності на квартиру АДРЕСА_3 .

У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовити.

Судові витрати віднести на рахунок позивачів.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку до Дніпровського апеляційного суду. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасники справи:

-ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 , адреса реєстрації: АДРЕСА_4 , адреса фактичного місця проживання як ВПО: АДРЕСА_5 ;

-ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_4 , адреса реєстрації: АДРЕСА_6 , адреса фактичного місця проживання: АДРЕСА_5 ;

-Сєвєродонецька міська військова адміністрація Сєвєродонецького району Луганської області, , 93400, Луганська обл., м. Сіверськодонецьк, б-р. Дружби Народів, буд. 32.

Рішення суду складено та підписано 06 грудня 2024 року.

Суддя Г.Є. Майна