У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21.11.2024 Справа №2-247/06 Провадження №4-с/607/49/2024

місто Тернопіль

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області в складі: головуючої Герчаківської О. Я.,

з участю секретаря судового засідання Баб`як Н. О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Тернополі скаргу ОСОБА_1 , від імені та в інтересах якої діє адвокатка Кожевнікова Олена Валеріївна, про зобов`язання Тернопільський міський відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції вчинити дії,

В С Т А Н О В И В:

У жовтні 2024 року ОСОБА_1 , від імені та в інтересах якої діє адвокатка Кожевнікова О. В., звернулася в суд із скаргою про зобов`язання Тернопільський міський відділ державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції вчинити дії, вилучити накладене обтяження згідно постанови АА № 638255 від 30 грудня 2005 року з Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів відчуження майна на квартиру АДРЕСА_1 , накладене згідно постанови серії АА № 638255 від 30 грудня 2005 року, виданої державним виконавцем Тернопільського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області.

В обґрунтування скарги представник заявника зазначила, що ухвалою Тернопільського міськрайонного суду від 16 грудня 2005 року у цивільній справі № 2-247/06 вжито заходи забезпечення позову у виді накладення арешту на квартиру АДРЕСА_1 . 30 грудня 2005 року державним виконавцем Тернопільського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області Козіцьким П. В. видано постанову серії АА № 638255, якою накладено арешт на квартиру АДРЕСА_1 та внесено заборону на її відчудження згідно ухвали Тернопільського міськрайонного суду від 06 грудня 2005 року, з метою забезпечення позову.

Як вбачається із акту працівників архіву Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області, цивільна справа № 2-247/06 в архіві Тернопільського міськрайонного суду відсутня, оскільки згоріла, у зв`язку із подіями, котрі трапились в приміщенні суду у ніч з 18 на 19 лютого 2014 року. Відновити провадження у даній справі та відновити ухвалу Тернопільського міськрайонного суду щодо накладення арешту в якості забезпечення позову не вдається можливим у зв`язку із тим, що під час пожежі в Тернопільському міськрайонному суді справа була знищена, що підтверджується ухвалою Тернопільського міськрайонного суду від 29 лютого 2024 року у справі № 2-247/06, провадження № 2-в/607/1/2024.

Розгляд цивільної справи № 2-247/06 закінчився затвердженням Тернопільським міськрайонним судом мирової угоди між ОСОБА_1 та ТОВ «Центр нерухомості» у зв`язку із повним погашенням заборгованості. Зазначене підтверджується довідкою вих. № 0506/24 від 05 червня 2024 року, виданою ТОВ «Центр нерухомості» з якої слідує, що у ОСОБА_1 відсутня заборгованість перед ТОВ «Центр нерухомості».

ТОВ «Центр нерухомості», як сторона виконавчого провадження (стягувач) звернувся до Тернопільського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції з проханням зняти арешт, який було накладено за їхнім клопотанням у зв`язку із закінченням справи та відсутності жодних претензій до ОСОБА_1 . Проте в квітні 2024 Тернопільський міський відділ державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції листом № 65327 від 01 квітня 2024 року відмовився зняти арешт із квартири аргументуючи це тим, що інформація по зазначеному провадженню відсутня. Посилаючись на наказ від 07 червня 2017 року № 1829/5 «Про затвердження правил ведення діловодства та архіву в органах державної виконавчої служби та приватних виконавців» строк зберігання завершених виконавчих проваджень, переданих на зберігання, становить 3 (три) роки і вони підлягають знищенню відповідно після закінчення строків їх зберігання. Крім того, у відповідності до ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження», Тернопільський міський відділ державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції вказує, що не має законних підстав для вилучення обтяження АА № 638255 від 30 грудня 2005 року з Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів відчуження майна, а лише в судовому порядку можна зняти зазначений арешт.

06 вересня 2024 року ОСОБА_1 самостійно звернулась до Тернопільського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції із заявою про зняття арешту з квартири АДРЕСА_1 , проте станом на момент подання скарги жодної відповіді на адресу заявниці не надійшло.

З огляду на зазначене, представник ОСОБА_1 - адвокатка Кожевнікова О. В. просила суд: зобов`язання Тернопільський міський відділ державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції вчинити дії, а саме: вилучити накладене обтяження згідно постанови АА № 638255 від 30 грудня 2005 року з Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів відчуження майна, на квартиру АДРЕСА_1 , накладене згідно постанови серії АА № 638255 від 30 грудня 2005 року, виданої державним виконавцем Тернопільського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області.

У судове засідання представник заявниці ОСОБА_1 - адвокатка Кожевнікова О. В. не з`явилася, проте подала заяву у якій просила проводи розгляд скарги без її участі, задовольнити скаргу в повному обсязі.

Представник Тернопільського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції у судове засідання не з`явився із невідомих на те суду причин, хоча про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином.

Представник стягувача ТОВ «Центр нерухомості» також у судове засідання не з`явився із невідомих на те суду причин, хоча про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином.

Відповідно до вимог частини другої статті 450 ЦПК України неявка стягувача, боржника, державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця, які належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду скарги, не перешкоджають її розгляду.

У зв`язку з неявкою учасників справи, з підстав передбачених ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

За вказаних вище обставин, до правовідносин, які виникли між сторонами, підлягають застосуванню наступні норми права.

Відповідно до ст. 447 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України) сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Справи за скаргами на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи посадової особи державної виконавчої служби розглядаються судом за загальними правилами ЦПК з особливостями, встановленими статтею 449 ЦПК, за участю державного виконавця або іншої посадової особи державної виконавчої служби, рішення, дії або бездіяльність якої оскаржуються.

За результатами розгляду скарги суд постановляє ухвалу (ч. 1 ст. 451 ЦПК України).

З наданих суду матеріалів вбачається, що цивільна справа № 2-247/2006 за позовом агенції нерухомості «Аркада» до ОСОБА_1 про стягнення коштів відсутня під порядковим номером вказаного року для зберігання в архіві тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області. Вищевказана справа втрачена внаслідок пожежі у зв`язку з подіями, що трапились з 18 на 19 лютого 2014 року, що слідує зі змісту акту працівників архіву суду від 14 жовтня 2024 року.

Ухвалою Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області у справі №2-247/06 від 29 лютого 2024 року у відновленні втраченого судового провадження у цивільній справі за позовом агенції нерухомості «Аркада» до ОСОБА_1 про стягнення коштів відмовлено. Суд виснував, що будь-яких матеріалів, котрі відповідно до частини 1 статті 493 ЦПК України, суд міг би взяти до уваги при розгляді заяви про відновлення втраченого провадження, учасниками справи не надано.

Водночас, постановою про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження державного виконавця Козіцького П. В. від 30 грудня 2005 року серії АА № 638255 (Державна виконавча служба у м. Тернополі № 1), з метою забезпечення позову накладено арешт на все майно ОСОБА_1 , а саме на квартиру АДРЕСА_1 . Дане обтяження зареєстровано 18 січня 2006 року за № 2799665 реєстратором: Перша тернопільська державна нотаріальна контора.

За змістом довідки Товариства з обмеженою відповідальністю «Центр нерухомості» № 0506/24 від 05 червня 2024 року, видана ОСОБА_1 про те, що станом на 05 червня 2024 року у неї відсутня заборгованість перед ТОВ «Центр нерухомості». Арешт та заборона відчуження квартири АДРЕСА_1 , накладений з метою забезпечення позову згідно ухвали Тернопільського міськрайонного суду від 05 грудня 2005 року, підлягає скасуванню.

На лист ТОВ «Центр нерухомості» щодо вилучення обтяження АА № 638255 від 30 грудня 2005 року, Тернопільський відділ державної виконавчої служби Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції надав відповідь за № 65327 від 01 квітня 2024 року, з якої вбачається що інформація про виконавче провадження в межах якого була винесена постанова: АА № 638255 від 30 грудня 2005 року, видана відділом державної виконавчої служби відсутня, та повідомлено, що відділ немає законних підстав для вилучення обтяження АА № 638255 від 30 грудня 2005 року.

06 вересня 2024 року ОСОБА_1 звернулася до начальника Тернопільського відділу державної виконавчої служби Тернопільської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції О. Валевського із заявою щодо скасування накладеного арешту на квартиру АДРЕСА_1 .

Станом на день звернення із скаргою до суду ОСОБА_1 , від імені та в інтересах якої діє адвокатка Кожевнікова О. В., стверджують, що відповіді від начальника Тернопільського відділу державної виконавчої служби Тернопільської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції О. Валевського, вони не отримували, а відтак звернулися до суду із скаргою про зобов`язання вчинити дії скасувати арешт, накладений на квартиру за вищевказаною адресою.

Скаргу може бути подано до суду у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її права або свободи (п. а ч. 1 ст. 449 ЦПК України).

Частиною 5 ст. 74 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що рішення та дії виконавця, посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені протягом 10 робочих днів з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав, свобод чи законних інтересів. Рішення виконавця про відкладення проведення виконавчих дій може бути оскаржене протягом трьох робочих днів з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав, свобод чи законних інтересів.

Встановлено, що ОСОБА_1 , від імені та в інтересах якої діє адвокатка Кожевнікова О. В., звертаючись із скаргою до суду, оскаржує бездіяльність начальника Тернопільського відділу державної виконавчої служби Тернопільської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Валевського О. О. відносно якої (бездіяльності) не можуть бути встановлені процесуальні строки, оскільки поняття бездіяльності не має закінченого строку, воно є таким, що продовжується, і в частині наведеної норми закону відносно бездіяльності строк не встановлено.

Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду у постанові № 175/3995/17ц від 25 березня 2020 року зробив висновок, що триваюче правопорушення розуміється як проступок, пов`язаний з тривалим та безперервним невиконанням суб`єктом обов`язків, передбачених законом. Тобто, триваючі правопорушення характеризуються тим, що особа, яка допустила бездіяльність, перебуває надалі у стані безперервного продовження бездіяльності та, відповідно, порушення закону. Триваюче правопорушення припиняється лише у випадку: усунення стану, за якого об`єктивно існує певний обов`язок у суб`єкта, що вчиняє правопорушення; виконанням обов`язку відповідним суб`єктом.

Таким чином, бездіяльність начальника Тернопільського відділу державної виконавчої служби Тернопільської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції є триваючим правопорушенням, у зв`язку з чим початок перебігу строку на її оскарження автоматично відкладається.

Відтак, заявниця ОСОБА_1 строк на звернення із скаргою до суду не пропустила.

За наслідками розгляду скарги та вимог заявника по суті, суд робить наступні висновки.

Умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку, визначаються Законом України «Про виконавче провадження».

Відповідно до статті 1 цього Закону (тут і далі в редакції, яка діяла станом на дату винесення постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження - Закон № 606-XIV) виконавче провадження завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню (далі - рішення).

За змістом п. 1 ч. 1 ст. 3 Закону № 606-XIV підлягають виконанню рішення, ухвали і постанови судів у цивільних та адміністративних справах.

Державний виконавець відкриває виконавче провадження на підставі виконавчого документа: за заявою стягувача або його представника про примусове виконання рішення, зазначеного в статті 3 цього Закону; за заявою прокурора у випадках представництва інтересів громадянина або держави в суді; в інших передбачених законом випадках (ст. 18 Закону № 606-XIV).

Згідно з п. 8 ч. 1 ст. 37 Закону № 606-XIV виконавче провадження підлягає закінченню у разі фактичного виконання в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом.

У разі закінчення виконавчого провадження згідно із статтею 37 цього Закону, крім направлення виконавчого документа за належністю до іншого органу державної виконавчої служби; повернення виконавчого документа стягувачу згідно із статтею 40 цього Закону; повернення виконавчого документа до суду або іншого органу (посадовій особі), який його видав, згідно із статтею 40-1 цього Закону, припиняється чинність арешту майна боржника, скасовуються інші здійснені державним виконавцем заходи примусового виконання рішення, а також провадяться інші дії, необхідні у зв`язку з завершенням виконавчого провадження. Завершене виконавче провадження не може бути розпочате знову, крім випадків, передбачених цим Законом.

Якщо у виконавчому провадженні державним виконавцем був накладений арешт на майно боржника, у постанові про закінчення виконавчого провадження, повернення виконавчого документа стягувачу або повернення виконавчого документа до суду або іншого органу (посадовій особі), який його видав, державний виконавець зазначає про скасування арешту, накладеного на майно боржника (частини 1, 2 ст. 38 Закону № 606-XIV).

Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що з метою забезпечення позову, постановою про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження державного виконавця Козіцького П. В. від 30 грудня 2005 року, серії АА № 638255, накладено арешт на майно ОСОБА_1 - квартиру АДРЕСА_1 . Дане обтяження зареєстровано 18 січня 2006 року за № 2799665 реєстратором: Перша тернопільська державна нотаріальна контора.

Сторона боржника виявила це обтяження та в судовому порядку намагалася скасувати вжиті заходи забезпечення позову, однак ухвалою Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області у справі № 2-247/06 від 29 лютого 2024 року у відновленні втраченого судового провадження у цивільній справі за позовом агенції нерухомості «Аркада» до ОСОБА_1 про стягнення коштів відмовлено.

Вищевказана справа втрачена внаслідок пожежі у зв`язку з подіями, що трапились з 18 на 19 лютого 2014 року, що слідує зі змісту акту працівників архіву суду від 14 жовтня 2024 року.

Разом з тим, втрата цивільного провадження, у межах якого накладався арешт, і яке не вдалося відновити, як і посилання керівника органу державної виконавчої служби на знищення виконавчого провадження у зв`язку із закінченням терміну його зберігання, не звільняють від обов`язку зняти арешт з майна органом державної виконавчої служби, який вчинив дане обтяження.

Таке надмірне часове обтяження квартири АДРЕСА_1 , арештом, за відсутності претензій стягувача до боржника, є невиправданим та порушує права власника цього майна, а тому порушене право заявника підлягає захисту.

Застосування арешту майна боржника як обмежувальний захід не повинен призводити до порушення статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція), що свідчить про необхідність його застосування виключно у випадках та за наявності підстав, визначених законом.

Відповідно до статті 1 Першого протоколу до Конвенції кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

За змістом статті 321 Цивільного кодексу України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом. Примусове відчуження об`єктів права власності може бути застосоване лише як виняток з мотивів суспільної необхідності на підставі і в порядку, встановлених законом, та за умови попереднього та повного відшкодування їх вартості, крім випадків, встановлених частиною другою статті 353 цього Кодексу.

Указані норми визначають непорушність права власності (в тому числі приватної) та неможливість позбавлення чи обмеження особи у здійсненні нею права власності.

Зазначені приписи покладають на державу позитивні зобов`язання забезпечити непорушність права приватної власності та контроль за виключними випадками позбавлення особи права власності не тільки на законодавчому рівні, а й під час здійснення суб`єктами суспільних відносин правореалізаційної та правозастосовчої діяльності. Обмеження позитивних зобов`язань держави лише законодавчим врегулюванням відносин власності без належного контролю за їх здійсненням здатне унеможливити реалізацію власниками належних їм прав, що буде суперечити нормам Конституції України та Конвенції.

Наявність протягом тривалого часу нескасованого арешту на майно боржника, за умови відсутності (закінчення) виконавчого провадження та майнових претензій з боку стягувача є невиправданим втручанням у право особи на мирне володіння своїм майном.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 13 липня 2022 року у справі №2/0301/806/11.

У постанові від 14 серпня 2023 року, справа № 607/927322/14, Верховний Суд виснував, що вважає правильними висновки судів про наявність правових підстав для визнання протиправною бездіяльності державного виконавця щодо незняття арешту з рухомого та нерухомого майна боржника та зобов`язання державного виконавця зняти такий арешт та вчинити дії щодо реєстрації припинення обтяження нерухомого майна, що в ефективний спосіб дозволить відновити право боржника на мирне володіння його майном.

Отож, подана скарга є підставною та підлягає задоволенню шляхом зобов`язання начальника Тернопільського відділу державної виконавчої служби Тернопільської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Валевського О. О. зняти арешт, який накладеного постановою про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження державного виконавця Козіцького П. В. від 30 грудня 2005 року серії АА № 638255 (Державна виконавча служба у м. Тернополі № 1), на майно ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ), а саме квартиру АДРЕСА_1 .

Керуючись ст. ст. 258261, 447452 ЦПК України, Законом України «Про виконавче провадження» (з наступними змінами та доповненнями), суд,

П О С Т А Н О В И В:

Скаргу задовольнити.

Зобов`язати начальника Тернопільського відділу державної виконавчої служби Тернопільської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Валевського Олександра Олександровича зняти арешт, який накладено постановою про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження державного виконавця Козіцького П. В. від 30 грудня 2005 року, серії АА № 638255 (Державна виконавча служба у м. Тернополі № 1), на майно ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ), а саме квартиру АДРЕСА_1 .

Ухвала суду набирає законної сили негайно після її проголошення.

У разі подання апеляційної скарги ухвала суду, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Якщо у судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину ухвали суду або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до Тернопільського апеляційного суду.

Головуючий суддя Герчаківська О.Я.