ЧУГУЇВСЬКИЙ МІСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________________
Справа № 636/9134/24 Провадження 2-о/636/158/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13.12.2024 місто Чугуїв

Чугуївський міський суд Харківської області у складі:

головуючого судді Золотоверхої О.О.,

за участю секретаря судового засідання Караулової О.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа: Головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області, про встановлення факту належності правовстановлюючого документа,

ВСТАНОВИВ:

Заявник звернувся до Чугуївського міського суду Харківської області із заявою про встановлення факту належності їй трудової книжки НОМЕР_1 від 16.08.1977.

В обґрунтування заяви зазначено, що заявник звернулася до відділу обслуговування громадян №19 (Чугуївський) ГУ ПФУ в Харківській області для здійснення перерахунку пенсії, у зв`язку зі зміною страхового стажу до 01.01.2004. Однак отримала рішення ГУ ПФУ у Вінницькій області про відмову у перерахунку пенсії №39 від 01.02.2024 у зв`язку з тим що трудова книжка серії НОМЕР_2 від 16.08.1977 видана російською мовою на ім`я « ОСОБА_2 ». У зв`язку з укладенням шлюбу в трудовій книжці зазначено прізвища « ОСОБА_3 » та здійснено запис про внесення зміни прізвища на підставі паспорта лише щодо ОСОБА_3 . Документів, які підтверджують зміну прізвищ ОСОБА_4 до заяви про здійснення перерахунку пенсії не додано. У зв`язку з викладеним здійснити право на перерахунок пенсії заявник не змогла. Розбіжності у написанні прізвищ виникли у зв`язку з відмінністю написання прізвищ у документах на російській та українській мовах. Так у свідоцтві про народження прізвище заявника вказаного на російській мові як « ОСОБА_5 ». У 1984 року укладено шлюб між заявником та « ОСОБА_6 » та видано свідоцтво про шлюб на російській мові, проте свідоцтво наразі втрачене через збройну агресію рф, отримати повторно можливість відсутня. У цьому шлюбі народились діти ОСОБА_7 , 1984 р.н., та ОСОБА_8 , 1985 р.н., у свідоцтві про народження ОСОБА_8 було здійснено помилку у написанні прізвищ та замість « ОСОБА_9 » були зазначені прізвища російською мовою « ОСОБА_10 ». 20.04.1998 шлюб між ОСОБА_11 та ОСОБА_12 розірвано, заявнику залишено прізвище « ОСОБА_9 ». У свідоцтві про шлюб між заявником та ОСОБА_13 дошлюбне прізвище заявника також зазначено як « ОСОБА_9 ». Крім того у свідоцтві про смерть колишнього чоловіка заявника прізвище померлого також зазначено як « ОСОБА_9 ». Допущені у документів невідповідності є перешкодою реалізації заявником права на перерахунок пенсії, у зв`язку з чим необхідно встановити факт належності їй трудової книжки НОМЕР_2 .

Заявник надала заяву про розгляд справи без її участі, в якій вимоги підтримала та просила їх задовольнити.

Представник заінтересованої особи надав заяву, в якій просив розгляд проводити без їх участі та винести рішення згідно чинного законодавства.

Суд, розглянувши заяву, повно та всебічно дослідивши надані докази, встановив такі обставини та відповідні їм правовідносини.

Згідно рішення про відмову у перерахунку пенсії №39 від 01.02.2024 (копія а.с.17) ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 відмовлено у перерахунку пенсії зміна страхового стажу набутого до 01.01.2004 у зв`язку з відсутністю документів, які підтверджують зміну прізвищ (на розгляд надано атестат № НОМЕР_3 на ОСОБА_14 , довідки про період роботи ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , трудова книжка на ОСОБА_3 (щодо зміни прізвища внесено лише ОСОБА_3 ), документи щодо зміни прізвища ОСОБА_4 не долучені.

До суду надано:

- копію паспорта громадянина України на ім`я « ОСОБА_1 » (укр.), ІНФОРМАЦІЯ_1 , (а.с.7),

-копію довідки про реєстрацію місця проживання №10-17/233 від 29.09.2020 на ім`я « ОСОБА_1 » (укр.), ІНФОРМАЦІЯ_1 , (а.с.8),

- копію свідоцтва про народження від 11.12.1992 на ім`я « ОСОБА_2 » (рос.), ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.9),

- копію свідоцтва про народження від 10.10.1985 на ім`я « ОСОБА_7 » (рос.), ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с.10, в якому російською мовою зазначено батьками « ОСОБА_6 » та « ОСОБА_16 »),

- копію свідоцтва про народження від 30.06.2004 на ім`я « ОСОБА_8 » (укр.), ІНФОРМАЦІЯ_3 (а.с.11, в якому українською мовою зазначено батьками « ОСОБА_6 » та « ОСОБА_17 »),

- копію свідоцтва про розірвання шлюбу від 20.04.1998 між ОСОБА_12 (укр.) та ОСОБА_11 (укр.) (а.с.12),

- копію свідоцтва про одруження від 11.11.1998, укладеного між ОСОБА_13 (укр.), ІНФОРМАЦІЯ_4 , та ОСОБА_11 (укр.), ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.11, після реєстрації шлюбу дружині присвоєно прізвище « ОСОБА_18 » (укр.),

- копію свідоцтва про смерть від 25.04.2000 на ім`я « ОСОБА_12 » (укр.) (а.с.12);

- копію трудової книжки НОМЕР_2 , заповненої 16.08.1977 (а.с.13-14), на титульній сторінці якої щодо власника зазначено наступне: прізвище ОСОБА_5 (рос., закреслено), - ОСОБА_10 (рос., закреслено) ОСОБА_19 (рос.), ім`я ОСОБА_20 (рос.), по-батькові ОСОБА_21 (рос.), дата народження ІНФОРМАЦІЯ_5 (рос.); наявна відмітка наступного змісту - « ОСОБА_22 на Чикобава внесено изменения на основании паспорта НОМЕР_4 , виданного Чугуевским ГРОВД 6/Х-1987г.» (рос.); на арк. 41 трудової українською зазначено ПІБ власника як « ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 », дата заповнення 21.12.2018;

- копію витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію шлюбу щодо підтвердження дошлюбного прізвища №7 від 02.10.2024 (а.с.16) щодо реєстрації шлюбу між ОСОБА_13 (укр.) та ОСОБА_11 (укр.), після реєстрації шлюбу дружині присвоєно прізвище « ОСОБА_18 » (укр.);

- копію атестату № НОМЕР_3 від 25.06.1983, виданого Державним комітетом Української РСР по професійно-технічній освіті (а.с.19) на ім`я « ОСОБА_14 » (укр.) / « ОСОБА_2 » (рос.).

Згідно відповіді з Чугуївського ВД РАЦС у Чугуївському районі Харківської області №323/32,23-26 від 10.05.2024 (а.с.15) відділ повідомляє про неможливість надання правової допомоги щодо витребування з компетентного органу Республіки Абхазія повторно виданого свідоцтва про шлюб ОСОБА_6 та ОСОБА_14 , зареєстрований у 1984 в м. Галі Абхазької Республіки у зв`язку з набранням чинності 23.12.2022 Закону України №2783-ІХ.

Відповідно до ч. 1 ст. 293, п. 6 ч. 1 ст. 315 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті.

Відповідно до роз`яснення п. 12 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року №5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», при розгляді справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, вказаними у свідоцтві про народження або в паспорті, у тому числі, факту належності правовстановлюючого документа, в якому допущені помилки у прізвищі, імені, по батькові або замість імені чи по батькові зазначені ініціали суд повинен запропонувати заявникові подати докази про те, що правовстановлюючий документ належить йому і що організація, яка видала документ, не має можливості внести до нього відповідні виправлення. Разом з тим, цей порядок не застосовується, якщо виправлення в таких документах належним чином не застережені або ж їх реквізити нечітко виражені внаслідок тривалого використання, неналежного зберігання, тощо. Це є підставою для вирішення питання про встановлення факту, про який йдеться в документі, відповідно до чинного законодавства.

За правовими позиціями Верховного суду України щодо розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення, коли громадяни не можуть використати правовстановлюючі документі, оскільки зазначені в них прізвище, ім`я, по-батькові, місце чи час народження не відповідають записам у правовстановлюючому документі, якщо хоч і не посвідчують особу, але є необхідними для підтвердження певного права, а установи, які видали ці документи, не можуть виправити допущені в них помилки.

Проте сам по собі факт належності документу не породжує для його власника жодних прав, юридичне значення має той факт, що підтверджений документом. Таким чином, для заявника важливо не саме одержання документа, як оформлення особистих чи майнових прав, що випливають із цього факту. Це означає, що у судовому порядку можна встановити належність громадянину такого документа, який є правовстановлюючим.

Згідно листа ВСУ 01.01.2012 р. «Про судову практика розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення» коли установи, які видали ці документи, не можуть виправити допущені в них помилки, громадяни мають право звернутися до суду із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документа. Проте, сам по собі факт належності документа не породжує для його власника жодних прав, юридичне значення має той факт, що підтверджується документом. Таким чином, для заявника важливо не так саме одержання документа, як оформлення особистих чи майнових прав, що випливають із цього факту. Це означає, що в судовому порядку можна встановити належність громадянину такого документа, який є правовстановлюючим.

Встановлення факту належності правовстановлюючих документів заявнику необхідно для перерахунку пенсії.

Відповідно до п.1 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року за №637, основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

З огляду на наведене, судом може бути встановлено факт належності особі трудової книжки, як документа, що підтверджує трудовий стаж та дає право на призначення пенсії.

Відповідно до ст. 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до п. 1 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року за № 637, основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

У разі сумніву в належності трудової книжки особі внаслідок помилки, коли прізвище, які зазначені в документі, що підтверджує трудовий стаж, не збігаються з ім`ям, по-батькові або прізвищем особи за паспортом або свідоцтвом про народження, ураховуючи положення пункту 26 постанови Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 №637 «Про затвердження Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній» факт належності цього документа відповідній особі може бути встановлено лише у судовому порядку. Внесення виправлень на першій сторінці (титульному аркуші) трудової книжки Інструкцією про порядок ведення трудових книжок працівників, затвердженої Наказом від 29.07.93 № 58, у таких випадках не передбачено.

Відповідно до п. 1.1 Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників, затвердженої наказом Міністерства праці України №58 від 29 липня 1993 року, трудова книжка є основним документом про трудову діяльність працівника. Трудові книжки ведуться на всіх працівників, які працюють на підприємстві, в установі, організації усіх форм власності або у фізичної особи понад п`ять днів. Згідно з п. 2.2. Інструкції до трудової книжки вносяться, зокрема, відомості про працівника: прізвище, ім`я та по батькові, дата народження; відомості про роботу, переведення на іншу постійну роботу, звільнення.

З огляду на приписи пункту 2.11, 2.12 Інструкції відомості про працівника записуються на першій сторінці (титульному аркуші) трудової книжки. Прізвище, ім`я та по батькові (повністю, без скорочення або заміни імені та по батькові ініціалами) і дата народження вказуються на підставі паспорту або свідоцтва про народження. Після зазначення дати заповнення трудової книжки працівник своїм підписом завіряє правильність внесених відомостей. Першу сторінку (титульний аркуш) трудової книжки підписує особа, відповідальна за видачу трудових книжок, і після цього ставиться печатка підприємства (або печатка відділу кадрів), на якому вперше заповнювалася трудова книжка.

Суд вважає, що на особу не може перекладатись тягар доведення правдивості чи достовірності даних, що зазначені у її трудовій книжці. Відсутність посилання чи неточних записів у первинних документах по обліку трудового стажу та нарахуванню заробітної плати на конкретну посаду, яку займав позивач у той чи інший період його роботи у підприємстві за наявності належним чином оформленої трудової книжки, не може бути підставою для виключення вказаних періодів роботи з трудового стажу позивача, що дає йому право на призначення пенсії за віком, оскільки працівник не може відповідати за правильність та повноту оформлення бухгалтерських документів на підприємстві, та у свою чергу неналежний порядок ведення та заповнення трудової книжки та іншої документації з вини адміністрації підприємства не може бути підставою для позбавлення позивача його конституційного права на соціальний захист щодо вирішення питань надання пенсії за віком.

Аналогічна правова позиція викладена Верховним Судом в постанові від 21.02.2018 року у справі № 687/975/17, де зазначено, що на особу не може перекладатись тягар доведення правдивості чи достовірності даних, що зазначені у його трудовій книжці.

Заявник не несе відповідальності за заповнення трудової книжки, оскільки записи у його трудову книжку вносяться відповідальним працівником підприємства, а не особисто ним, більше того, недоліки її заповнення не є підставою вважати про відсутність трудового стажу заявника за спірний період. Недоліки щодо заповнення трудової книжки не можуть бути підставою для не врахування відповідного періоду роботи для обрахунку стажу при призначенні пенсії.

Отже, надані заявником докази суд вважає достатніми для встановлення факту, що має юридичне значення, а саме, встановлення факту належності заявнику трудової книжки.

Згідно з ч. 2 ст. 319 ЦПК України рішення суду про встановлення факту, який підлягає реєстрації в органах державної реєстрації актів цивільного стану або нотаріальному посвідченню, не замінює собою документів, що видаються цими органами, а є тільки підставою для одержання зазначених документів.

Керуючись ст. ст. 316, 317, 319 СК України, ст. ст. 76-81, 89, 259, 263-265, 268, 273, 293, 294, 315, 319, 352, 354, пп.15.5 п. 15 ч. 1 Розділу ХІІІ Перехідні положення ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа: Головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області, про встановлення факту належності правовстановлюючого документа - задовольнити в повному обсязі.

Встановити факт належності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_5 , трудової книжки НОМЕР_2 , заповненої вперше 16.08.1977.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано . У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення або складення до Харківського апеляційного суду через Чугуївський міський суд Харківської області. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Суддя О. О. Золотоверха