Красноокнянський районний суд Одеської області
Справа № 506/1181/24
Провадження № 2/506/310/24
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12.12.2024 року селище Окни

Красноокнянський районний суд Одеської області в складі

головуючого судді Чеботаренко О.Л.

за участю секретаря судового засідання Смернової Д.Ю.

розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження у відкритому судовому засіданні у залі суду в селищі Окни цивільну справу за позовом

ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: ОСОБА_3 про стягнення аліментів на повнолітнього сина, який продовжує навчання,

В С Т А Н О В И В:

11.11.2024 року до суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: ОСОБА_3 про стягнення аліментів на повнолітнього сина, який продовжує навчання.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначила, що вона перебувала з відповідачем в зареєстрованому шлюбі, який розірвано рішенням Красноокнянського районного суду Одеської області від 05.01.2015 року. Від даного шлюбу вони мають сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . На даний час їх син є повнолітнім, однак продовжує навчатися на 2 курсі 1 групи факультету початкового навчання денної форми навчання Південноукраїнського національного педагогічного університету (м.Одеса) імені К.Д. Ушинського, у зв`язку з чим потребує матеріальної допомоги, оскільки йому, як студенту, необхідні кошти на придбання одягу, взуття, канцелярського приладдя, продуктів харчування, для оплати проїзду у громадському транспорті тощо. Стороннього джерела доходу, окрім її допомоги, їх син не має, так як не отримує стипендію та не може працевлаштуватись, щоб самостійно отримувати заробітну плату, оскільки весь його час займає навчання. Їх син проживає разом з нею та перебуває на її утриманні, однак вона не має можливості його самостійно утримувати, оскільки до червня 2024 року вона перебувала в декретній відпустці по догляду за дитиною, яка не досягла 3-річного віку, а станом на теперішній час вона не працює та перебуває в пошуку роботи. Відповідач до досягнення сином повноліття сплачував аліменти за рішенням суду, а після цього продовжував добровільно сплачувати аліменти ще до 10 червня 2024 року, однак після вказаної дати відповідач матеріальної допомоги на утримання сина не надає, хоча офіційно працевлаштований та працює тренером-викладачем Бершадської дитячо-юнацької спортивної школи «Ровесник», а також вчителем фізичної культури в Бершадському ліцеї №1 імені ОСОБА_4 , а тому, на думку позивача, він може надавати матеріальну допомогу на утримання їх повнолітнього сина, який продовжує навчання. Тому позивач просила стягувати з відповідача аліменти на утримання повнолітнього сина, який продовжує навчання, у розмірі 1/4 частини від усіх видів заробітку (доходу) щомісяця, починаючи з моменту подачі позову до закінчення навчання, але не більше, як до досягнення сином 23 років, а також допустити негайне виконання рішення суду.

Після отримання інформації про зареєстроване місце проживання відповідача, ухвалою від 14.11.2024 року позовна заява прийнята судом до розгляду та відкрито провадження у справі.

Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явилася, однак від неї до суду надійшла заява, в якій вона просила розгляд справи провести у її відсутність, на задоволенні позову наполягає /а.с.32/.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явився, однак від нього до суду надійшла заява про розгляд справи у його відсутність, позов визнає /а.с.37/.

Третя особа ОСОБА_3 в судове засідання не з`явився, однак від нього до суду надійшла заява про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримує /а.с.34/.

Тому розгляд справи проведено у відсутність сторін та третьої особи, що відповідає вимогам ст.223 ЦПК України.

Судом були встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини.

Сторони перебували в шлюбі, який розірвано рішенням Красноокнянського районного суду Одеської області від 05.01.2015 року /а.с.7/.

У зв`язку з реєстрацією шлюбу 20.06.2015 року з ОСОБА_5 , позивач змінила прізвище з « ОСОБА_6 » на « ОСОБА_7 » /а.с.8/.

ОСОБА_3 народився ІНФОРМАЦІЯ_2 та є сином позивача та відповідача /а.с.8/.

ОСОБА_3 зареєстрований та проживає разом з позивачем та перебуває на її утриманні /а.с.6, 13, 23/.

Позивач має двох малолітніх дітей сина ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та доньку ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_4 /а.с.21, 22/.

За рішенням Красноокнянського районного суду Одеської області від 05.01.2015 року з відповідача на користь позивача стягувались аліменти на неповнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку, але не менше 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісяця, починаючи з 24.11.2014 року до його повноліття, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_5 /а.с.10-11/.

Згідно виписки з карткового рахунку позивача, після досягнення ОСОБА_3 повноліття ІНФОРМАЦІЯ_5 , відповідач добровільно у березні-червні та серпні 2024 року перераховував позивачу кошти. Останній платіж було здійснено 14.08.2024 року /а.с.17-20/.

Відповідно до довідки Державного закладу «Південноукраїнський національний педагогічний університет (м.Одеса) імені К.Д. Ушинського» від 18.10.2024 року, ОСОБА_3 є студентом 2 курсу 1 групи факультету початкового навчання денної форми навчання Південноукраїнського національного педагогічного університету імені К.Д. Ушинського (IV рівня акредитації). Зарахований 09.08.2023 року (бюджет), термін навчання з 01.09.2023 року по 30.06.2027 року /а.с.14/.

Відомості про ОСОБА_3 , РНОКПП НОМЕР_1 в Реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування відсутні, що підтверджується Довідкою про відсутність індивідуальних відомостей про особу від 28.10.2024 року /а.с.15/.

Ст.199 Сімейного кодексу України передбачено, що якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. У визначенні розміру аліментів слід враховувати вартість навчання, підручників, проїзду до навчального закладу, проживання за місцем його знаходження.

Згідно роз`яснень викладених в п.20 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу.

Відповідно до ч.1 ст.263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Частина 5 ст.263 ЦПК України передбачає, що обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

При цьому суд зазначає, що ч.1 ст.81 ЦПК України передбачено обов`язок сторін доказування та надання доказів, а саме, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Ст. 76 ЦПК України визначено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Так, судом встановлено, що ОСОБА_3 досяг віку, який перевищує 18 років, але є меншим 23 років, продовжує навчання у Південноукраїнському національному педагогічному університеті імені К.Д. Ушинського (IV рівня акредитації) та у зв`язку з цим потребує матеріальної допомоги.

За інформацією, наданою 03.04.2024 року Бершадським відділом державної виконавчої служби у Гайсинському районі Вінницької області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ), на виконанні вказаного відділу ДВС перебувало виконавче провадження №46914382 згідно виконавчого листа №506/883/14-ц від 25.02.2015 року про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_10 аліментів на утримання ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку щомісяця, починаючи з 24.11.2014 року до його повноліття, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_5 . Боржник офіційно працевлаштований на посаді тренера викладача в Бершадській дитячо-юнацькій спортивній школі «Ровесник», а також в Бершадському ліцеї №1 імені Анатолія Матвієнка, вчителем фізичної культури. Борг по виконавчому провадженні відсутній /а.с.16/.

Таким чином, відповідач працює, має стабільний дохід та може надавати матеріальну допомогу своєму повнолітньому сину, який продовжує навчання.

Що стосується розміру аліментів, суд прийшов до наступного висновку.

Згідно ст.200 Сімейного кодексу України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином.

У частині 1 та 2 статті 182 СК України визначено, при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судому разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.

Відповідно до ст.201 СК України, до відносин між батьками і дочкою, сином щодо надання їм утримання застосовуються також норми статей 187, 189-192 і 194-197 цього Кодексу.

Відповідно до ч.1 ст.191 СК України, аліменти присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову.

При стягненні аліментів за іншою процесуальною процедурою (видачі судового наказу), відповідно до п.4 ч.1 ст.161 СК України, той із батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі: на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину.

Таким чином ,законодавець за аналогічними правовідносинами визначив 1/4 частину заробітку платника аліментів із розрахунку на одну дитину.

З урахуванням вищевикладеного та беручи до уваги, що відповідач визнав позов та не заперечує проти стягнення з нього аліментів на утримання повнолітнього сина, який продовжує навчання у розмірі, в якому просить стягувати позивач, то суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог та стягнення з відповідача на користь позивача аліментів на повнолітнього сина, який продовжує навчання, на період навчання щомісяця, але не довше, ніж до досягнення останнім 23-річного віку, у розмірі 1/4 частини від всіх видів заробітку (доходу) відповідача.

Крім того, згідно з п.6 ч.1 ст.264 ЦПК України, під час ухвалення рішення суд вирішує, як розподілити між сторонами судові витрати.

Відповідно до п.3 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі у справах про стягнення аліментів.

Ч.6 ст.141 ЦПК України передбачено, що якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

При цьому, ч.1 ст.142 ЦПК України встановлено, що у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, а в разі якщо домовленості про укладення мирової угоди, відмову позивача від позову або визнання позову відповідачем досягнуто сторонами за результатами проведення медіації - 60 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

Тобто, у разі визнання відповідачем позову, позивачу, який не звільнений від сплати судового збору, з державного бюджету повертається 50 відсотків судового збору, який був ним сплачений при поданні позову, а із відповідача стягуються (відшкодовуються) на користь позивача інші 50 відсотків судового збору.

Таким чином із відповідача, у такому випадку, стягується лише 50 відсотків судового збору сплаченого позивачем за подання позовної заяви.

При цьому, у державному бюджеті залишається інші 50 відсотків судового збору, які були сплачені позивачем під час подання позову (та які відшкодовуються позивачу відповідачем).

Проаналізувавши вищезазначені норми законодавства, зважаючи, що позивач відповідно до п.3 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір», звільнена від сплати судового збору, тому, відповідно до ч.6 ст. 141 ЦПК України, із відповідача слід стягнути судовий збір у доход держави. При цьому, враховуючи, що відповідач визнав позов до початку розгляду справи по суті, то з нього слід стягнути судовий збір у доход держави у розмірі 50 відсотків від суми судового збору, який підлягав би стягненню з нього у випадку невизнання ним позову, відповідно до ставки судового збору, передбаченої ЗУ «Про судовий збір», що буде відповідати інтересам держави та не буде порушувати права сторін.

П.п.3 п.1 ч.2 ст.4 Закону України «Про судовий збір» встановлено, що судовий збір із позовної заяви немайнового характеру справляється у розмірі 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява подана, що станом на день звернення до суду складає 1211,20 грн.

Таким чином, з відповідача слід стягнути у доход держави судовий збір у сумі 605,60 грн. (50% від 1211,20 грн.)

Керуючись ст.ст. 141, 182, 199-201 СК України, ст.ст. 10, 13, 133, 141, 142, 259, 263-265 ЦПК України,

У Х В А Л И В:

Позов ОСОБА_1 (зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ) до ОСОБА_2 (зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_3 ), третя особа: ОСОБА_3 (зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) про стягнення аліментів на повнолітнього сина, який продовжує навчання задовольнити повністю.

Стягнути з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_6 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_3 ), на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_7 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ) аліменти на повнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який продовжує навчання, у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму щомісяця до закінчення навчання, але не більше, ніж до досягнення ОСОБА_3 23-річного віку, починаючи з 11 листопада 2024 року.

Право на утримання припиняється у разі припинення навчання ОСОБА_3 .

Стягнути з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_6 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_3 ) судовий збір в сумі 605,60 грн. в дохід держави на рахунок: Отримувач коштів: ГУК у м.Києві/м.Київ/22030106 (Код отримувача (код за ЄДРПОУ) 37993783; Банк отримувача: Казначейство України (ЕАП); Рахунок отримувача: UA0026001; Код класифікації доходів бюджету 22030106).

Рішення в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць підлягає негайному виконанню.

Відповідно до п.п.15.5) п.1 Перехідних положень ЦПК України, на рішення може бути подана апеляційна скарга до Одеського апеляційного суду через Красноокнянський районний суд Одеської області або безпосередньо до Одеського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 17.12.2024 року.

СуддяО. Л. Чеботаренко