Комінтернівський районний суд м.Харкова
Провадження № 6/641/270/2024 Справа № 641/1630/24
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 грудня 2024 року м. Харків

Комінтернівський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді Богдан М.В.,

за участю секретаря судових засідань Двірник О.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Комінтернівського районного суду м. Харкова заяву представника позивача ОСОБА_1 ОСОБА_2 про стягнення безпідставно одержаних грошових коштів стягувачем за виконавчим документом по цивільній справі за позовною заявою ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Інстафінанс», третя особа: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Бригіда Володимир Олександрович про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, -

В С Т А Н О В И В:

Представник позивача ОСОБА_1 адвокат Багрій Д.С. звернувся до суду із заявою про стягнення на користь позивача ОСОБА_1 безпідставно одержаних грошових коштів за виконавчим документом, в якій просив стягнути з ТОВ «Інстафінанс» на користь ОСОБА_1 безпідставно одержані за виконавчими написами № 38679 від 05.11.2021 року та за № 38680 від 05.11.2021 року грошові кошти в сумі 39738,00 грн. на підставі ст. 432 ЦПК України.

В обґрунтування заяви зазначено, що заочним рішенням Комінтернівського районного суду м. Харкова від 15 липня 2024 року визнано виконавчі написи №38679, вчинені 05 листопада 2021 року, № 38680 від 05 листопада 2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Бригідою Володимиром Олександровичем про стягнення з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Інстафінанс» за кредитними договорами заборгованості в розмірі 13439,00 грн. та 26299,00 грн. такими, що не підлягають виконанню. Відповідно до відомостей Автоматизованої системи виконавчих проваджень 25.11.2021 року було винесено постанови про відкриття виконавчих проваджень № 67669631 та № 67669671, в яких позивач була боржником. Стягувачем у відповідних виконавчих провадженнях є відповідач. Виконавчими документами, на підставі яких було розпочате примусове виконання є виконавчі написи № 38679 від 05.11.2021 року та № 38680 від 05.11.2021 року, вчинені приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Бригідою В.О. Відповідно до відомостей Єдиного реєстру боржників борг у виконавчих провадженнях № 67669631 та № 67669671 сплачений повністю, провадження закриті (борг ОСОБА_1 стягнутий повністю. Вказані факти також підтверджуються кредитною історією позивача, та квитанціями про сплату боргу. Так, відповідно у виконавчому провадженні № 67669671 з позивача примусово стягнуто 26299 гривень, відповідно до виконавчого провадження виконавчих провадженнях № 67669631 з позивача примусово стягнуто 13439 гривень, а всього - грошові кошти в сумі 39738 гривень.

Учасники справи в судове засідання не з`явились, повідомлялись про час та місце розгляду заяви, про причини неявки не повідомили.

Від представника позивача Багрій Д.С. надійшло клопотання про розгляд заяви за його відстуності.

У відповідності до ч. 2 у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступне.

Судом встановлено, що 05 листопада 2021 року приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Бригіда В.О. вчинив виконавчі написи, зареєстровані в реєстрі за № 38679 та за № 38680, про стягнення з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ІНСТАФІНАНС» заборгованості за кредитним договором в розмірі 13439,00 грн. та 26299,00 грн.

Постановами приватного виконавця від 25.11.2021 року відкриті виконавчі провадження № 67669631 та № 67669671 на підставі виконавчих написів №38679, № 38680 від 05.11.2021 року та звернено стягнення на доходи ОСОБА_1 .

Відповідно до відомостей Автоматизованої системи виконавчих проваджень 25.11.2021 року було винесено постанови про відкриття виконавчих проваджень № 67669631 та № 67669671, в яких позивач ОСОБА_1 була боржником.

Стягувачем у відповідних виконавчих провадженнях є відповідач ТОВ «Інстафінанс».

Виконавчими документами, на підставі яких було розпочате примусове виконання є виконавчі написи № 38679 від 05.11.2021 року та № 38680 від 05.11.2021 року, вчинені приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Бригідою В.О. Відповідно до відомостей Єдиного реєстру боржників борг у виконавчих провадженнях № 67669631 та № 67669671 сплачений повністю, провадження закриті (борг ОСОБА_1 стягнутий повністю).

Так, відповідно у виконавчому провадженні № 67669671 з позивача примусово стягнуто 26299 гривень, відповідно до виконавчого провадження виконавчих провадженнях № 67669631 з позивача примусово стягнуто 13439 гривень, а всього - грошові кошти в сумі 39738 гривень.

18 березня 2024 року ОСОБА_1 в особі свого представника ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Інстафінанс», третя особа: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Бригіда Володимир Олександрович про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню.

Заочним рішенням Комінтернівського районного суду м. Харкова від 15 липня 2024 року визнано виконавчі написи №38679, вчинені 05 листопада 2021 року, № 38680 від 05 листопада 2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Бригідою Володимиром Олександровичем про стягнення з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Інстафінанс» за кредитними договорами заборгованості в розмірі 13439,00 грн. та 26299,00 грн. такими, що не підлягають виконанню. Заочне рішення суду набрало законної сили.

Відповідно до ст. 39 ЗУ «Про виконавче провадження» виконавче провадження підлягає закінченню, зокрема у разі скасування або визнання нечинним рішення, на підставі якого виданий виконавчий документ, або визнання судом виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню.

Відповідно до ст. 40 Закону України «Про виконавче провадження» у разі закінчення виконавчого провадження скасовуються всі вжиті виконавцем заходи щодо виконання рішення, а також проводяться інші необхідні дії у зв?язку із закінченням виконавчого провадження.

Відповідно до ч. 9 ст. 10 Цивільного процесуального кодексу України, якщо спірні відносини не врегульовані законом, суд застосовує закон, що регулює подібні за змістом відносини (аналогія закону), а за відсутності такого - суд виходить із загальних засад законодавства (аналогія права).

Згідно зі ст. 432 ЦПК України суд, який видав виконавчий документ, може за заявою стягувача або боржника визнати виконавий документ таким, що не підлягає виконанню. Суд визнає виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, якщо його було видано помилково або якщо обов?язок боржника відсутній повністю чи частково у зв?язку з його припиненням, добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин. Якщо стягнення за таким виконавчим документом уже відбулося повністю або частково, суд одночасно з вирішенням вказаних питань на вимогу боржника стягує на його користь безпідставно одержане стягувачем за виконавчим документом.

Відповідно до частин першої, другої статті 1212 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала.

За правовою природою конструкція зобов`язання, що виникає з безпідставного набуття майна (безпідставного збагачення), є формою реалізації охоронного правовідношення та виконує компенсаторну функцію. Зобов`язання, що виникають внаслідок безпідставного збагачення є протилежністю до зобов`язання з правочинів (договорів). Правочин, зокрема договір, як належна правова підстава встановлює зобов`язання з передання речі, виконання робіт (надання послуги), сплати коштів. Відповідно, за відсутності (або у подальшому відпадіння) правової підстави в особи виникає зобов`язання повернути те, що було отримано безпідставно (кондикція). Отримання майна, набутого без підстави, призводить до реституційного ефекту, прямо протилежного тому, що передбачено договором. Загальною ознакою кондикції є відсутність (або відпадіння у подальшому) правової підстави для утримання майна, набутого особою, до якої потерпілий звертається з кондикційним позовом.

Зі змісту статті 1212 ЦК України можна зробити висновок, що особа, яка внаслідок правомірних або неправомірних дій або подій безпідставно збагатилася в результаті невигідних наслідків для іншої особи, зобов`язана повернути безпідставно набуте майно цій особі. Будь-яке збагачення визнається безпідставним, якщо особа, що збагатилася, не мала права на збагачення за рахунок потерпілого, або в разі, коли потерпілий не погоджувався на настання не вигідних для себе наслідків. Не має права на збагачення особа, що отримала його за недійсним актом, судовим рішенням або недіючою нормою права. Збагачення є безпідставним, і якщо потерпілий сам надав його для мети, що не була досягнена, або з очікуванням, яке не справдилося.

Про виникнення зобов`язання, що виникають внаслідок безпідставного збагачення або збереження майна можна говорити у тому разі, коли дії особи або події призводять до протиправного результату, що юридично не обумовлений виникненням майнових вигод на стороні однієї особи за рахунок іншої. Саме цей протиправний результат у вигляді юридично безпідставних майнових вигод, що перейшли до набувача, є фактичною підставою для виникнення зобов`язань з повернення безпідставного збагачення.

Положення глави 83 ЦК України застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події. Положення цієї глави застосовуються також до вимог про: 1) повернення виконаного за недійсним правочином; 2) витребування майна власником із чужого незаконного володіння; 3) повернення виконаного однією із сторін у зобов`язанні; 4) відшкодування шкоди особою, яка незаконно набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи.

Результат аналізу статті 1212 ЦК України дає підстави для висновку, що фактичний склад, що породжує зобов`язання, які виникають внаслідок набуття або збереження майна без достатніх правових підстав, складається з таких елементів: 1) одна особа набуває або зберігає майно за рахунок іншої особи; 2) відсутність для цього правових підстав або якщо вони відпали (майно набувається або зберігається без передбачених законом, іншими правовими актами або правочином підстав).

Набуття майна однією особою за рахунок іншої полягає у збільшенні обсягу майна в однієї особи з одночасним зменшенням його обсягу в іншої особи. Набуття передбачає кількісний приріст майна, збільшення його вартості без понесення відповідних витрат набувачем. Безпідставне збереження майна полягає у тому, що особа мала витратити власні кошти, але не витратила їх через понесені втрати іншою особою або в результаті невиплати винагороди, що належить іншій особі.

Для виникнення зобов`язань із повернення безпідставного набутого майна необхідно, щоб майно було набуте або збережене безпідставно. Безпідставним є набуття або збереження, що не ґрунтується на законі, іншому правовому акті або правочині.

Набуття (збереження) майна визнається безпідставним, якщо його правова підстава відпала згодом. Відпадіння правової підстави полягає у зникнення обставин, на яких засновувалась юридична обґрунтованість набуття (збереження) майна.

Одним із випадків відпадіння підстави набуття (збереження) може бути скасування вищою інстанцією рішення суду, що набуло чинності, або визнання судом таким, що не підлягає виконанню, виконавчого напису нотаріуса, на підставі якого було здійснено стягнення майна (коштів).

Конструкція статті 1212 ЦК України, як і загалом норм глави 83 цього Кодексу, вимагає установлення абсолютної безпідставності набуття (збереження) майна не лише в момент його набуття (збереження), а й станом на час розгляду спору. Ознаки, характерні для кондиції, свідчать про те, що пред`явлення кондиційної вимоги можна визнати належним самостійним способом захисту порушеного права власності, якщо: 1) річ є такою, що визначена родовими ознаками, в тому числі грошовими коштами; 2) потерпілий домагається повернення йому речі, визначеної родовими ознаками (грошових коштів) від тієї особи (набувача), з якою він не пов`язаний договірними правовідносинами щодо речі.

Особа, яка внаслідок правомірних або неправомірних дій або подій безпідставно набула майно в результаті невигідних наслідків для іншої особи, зобов`язана повернути таке майно цій особі на підставі статті 1212 ЦК України. Будь-яке набуття (збереження) майна визнається безпідставним, якщо особа, що збагатилася, не мала права на отримання майна за рахунок потерпілого, або у разі, коли потерпілий не погоджувався на настання не вигідних для себе наслідків. Не має права на збагачення особа, що отримала його за недійсним актом, судовим рішенням або недіючою нормою права. Збагачення є безпідставним, якщо потерпілий сам надав його для мети, що не була досягнена, або з очікуванням, яке не справдилося.

Судовий акт про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, який набрав законної сили і за яким відбулося повне або часткове виконання є правовою підставою для виникнення зобов`язання з повернення майна, що набуто без достатньої правової підстави, оскільки з моменту ухвалення такого судового акту правова підстава вважається такою, що відпала. Відповідно до статті 1212 ЦК України у такому разі набувач такого майна з моменту набрання судовим актом законної сили, зобов`язаний повернути потерпілому все отримане майно.

Отже, встановивши, що правові підстави набуття відповідачем грошових коштів у сумі, що стягнені з позивачки на підставі виконавчого напису нотаріуса, який визнаний судом таким, що не підлягає виконанню, відпали, отримані відповідачем кошти підлягають поверненню позивачу відповідно до статті 1212 ЦК України.

Факт визнання виконавчого напису (на підставі якого у виконавчому провадженні було здійснено стягнення грошових коштів з позивачки) таким, що не підлягає виконанню, є підставою для повернення коштів. При цьому обставини наявності або відсутності заборгованості позивача перед відповідачем за таким кредитним договором можуть бути предметом окремого судового розгляду.

Вказана правова позиція викладена Верховним Судом у постанові від 08.09.2021 у справі № 201/6498/20 (провадження № 61-88св21).

Відтак, правові підстави набуття відповідачем грошових коштів у сумі 39738,00 грн., що стягнуті з позивача на підставі виконавчого напису нотаріуса, який визнано судом таким, що не підлягає виконанню, відпали, а тому, отримані відповідачем кошти, підлягають поверненню позивачу, відповідно до статті 1212 ЦК України.

Відповідно до ст. 88 Закону України «Про нотаріат», нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років. Виконавчий напис нотаріуса є видом виконавчого документу, на підставі якого може відкриватися виконавче провадження.

Відповідно до ч. 4 ст. 432 ЦПК України, про виправлення помилки в виконавчому документі та визнання його таким, що не підлягає виконанню, суд постановляє ухвалу. Якщо стягнення за таким виконавчим документом уже відбулося повністю або частково, суд одночасно з вирішенням вказаних питань на вимогу боржника стягує на його користь безпідставно одержане стягувачем за виконавчим документом.

За вказаних обставин, оскільки виконавчий напис визнано таким, що не підлягає виконанню, і відпадала правова підстава для отримання відповідачем вказаних грошових коштів, суд дійшов до переконання, що грошові кошти у розмірі 39738, 40 грн., які були стягнуті на користь відповідача при примусовому виконанні виконавчого напису нотаріуса, підлягають поверненню позивачці.

Враховуючи вищевикладене, керуючись ст. 432 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

Заяву представника позивача ОСОБА_1 ОСОБА_2 про стягнення безпідставно одержаних грошових коштів стягувачем за виконавчим документом по цивільній справі за позовною заявою ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Інстафінанс», третя особа: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Бригіда Володимир Олександрович про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню задовольнити.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Інстафінанс» на користь ОСОБА_1 безпідставно одержані за виконавчими написами № 38679 від 05.11.2021 року та за № 38680 від 05.11.2021 року грошові кошти в сумі 39738,00 грн.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Харківського апеляційного суду протягом 15 днів з дня її проголошення.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 .

Відповідач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Інстафінанс», , місцезнаходження: м. Київ, вул. Сурикова, 3.

Третя особа: Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Бригіда Володимир Олександрович, місцезнаходження: м. Київ, пр-т Григоренка, 15, прим. 3.

Суддя -М. В. Богдан