Єдиний унікальний номер: 378/836/24
Провадження № 2/378/335/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"18" грудня 2024 р. Ставищенський районний суд Київської області в складі:

головуючого - судді: Гуртовенко Р. В.

за участю секретаря: Москаленко А.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду селища Ставище Київської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та Ставищенської селищної ради Білоцерківського району Київської області, про визнання права власності в порядку спадкування за законом та в порядку визначення частки в майні колгоспного двору на житловий будинок, -

ВСТАНОВИВ:

До суду з вказаним позовом звернулася ОСОБА_1 з посиланням на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_5 , спадкоємцями першої черги є дружина ОСОБА_1 та дочки: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 .. За життя спадкодавець ОСОБА_5 заповіт не складав. Спадщину після смерті чоловіка ОСОБА_5 прийняла дружина ОСОБА_1 , оскільки інші спадкоємці першої черги із заявами на прийняття спадщини не зверталися. Дочка ОСОБА_3 , яка фактично прийняла спадщину після смерті батька постійно проживала разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, проте від спадкування своєї частки у праві на спадщину відмовилася на користь матері ОСОБА_1 .. Державним нотаріусом Ставищенської ДНК 19 квітня 2024 року видано ОСОБА_1 свідоцтво про право на спадщину за законом після смерті чоловіка ОСОБА_5 на земельну ділянку, що знаходиться на території Іванівської сільської раді Ставищенського району Київської області. До спадкового майна спадкодавця ОСОБА_5 входить житловий будинок 1986 року побудови по АДРЕСА_1 . За життя спадкодавцем ОСОБА_5 реєстрація права власності на вище вказаний житловий будинок до 01.01.2013 року, у встановленому законодавством порядку, не проводилася. В зв`язку з відсутністю на момент оформлення спадщини правовстановлюючого документу на будинок за адресою: АДРЕСА_1 , що фактично належав спадкодавцю ОСОБА_5 , зазначений будинок не увійшов до складу спадщини. Державним нотаріусом винесено постанову №13.8/02-31 про відмову у вчиненні нотаріальної дії щодо видачі спадкоємцю ОСОБА_1 свідоцтва про право власності на спадщину за законом на спадкове майно, що складається з вищевказаного житлового будинку.

Позивач просить визнати за нею право власності в порядку спадкування за законом після смерті ІНФОРМАЦІЯ_2 чоловіка ОСОБА_5 на частину житлового будинку з відповідними господарськими будівлями та спорудами та в порядку визначення частки в майні колгоспного двору на частину житлового будинку з відповідними господарськими будівлями та спорудами, а всього право власності в цілому на житловий будинок з відповідними господарськими будівлями та спорудами, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 78,6 м2, житловою площею 58,6 м2, вартістю 151865,00 гривень.

В судове засідання позивач не прибула, її представник ОСОБА_6 подала до суду заяву про розгляд справи без його та позивача участі, позовні вимоги підтримують.

Відповідач ОСОБА_4 в судове засідання не прибула, до суду подала відзив на позовну заяву, в якому позовні вимоги визнає, розгляд справи просить проводити без її участі.

Відповідач ОСОБА_3 в судове засідання не прибула, до суду подала відзив на позовну заяву, в якому позовні вимоги визнає, розгляд справи просить проводити без її участі.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не прибула, до суду подала відзив на позовну заяву, в якому позовні вимоги визнає, розгляд справи просить проводити без її участі.

Представник відповідача Ставищенської селищної радив судове засідання не прибув, до суду подав заяву про визнання позовних вимог та розгляду справи у його відсутність за наявними матеріалами.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Суд, розглянувши справу, дослідивши наявні письмові докази, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи із наступного.

Встановлено, що відповідно до витягів з погосподарських книг Іванівської сільської ради Ставищенського району Київської області: за 1986-1990 р.р., 1991-1995 р.р. (а.с. 27-30, 31-34) та довідок Ставищенської селищної ради №14-15/9-201 від 28.05.2024р., №14-15/9-200 від 28.05.2024р. (а. с. 16, 17), житловий будинок АДРЕСА_1 , належав до майна колгоспного двору, членами якого станом на 15.04.1991 року були ОСОБА_5 голова двору, його дружина ОСОБА_1 та дочки: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ..

Із матеріалів спадкової справи (а.с. 89-106) встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_5 19.04.2024 року за реєстровим №472 спадкоємиця отримала свідоцтво про право на спадщину за законом на спадкове майно, ще складається з земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. 19.04.2024 року спадкоємиця ОСОБА_1 звернулась з заявою до Ставищенської державної нотаріальної контори про видачу на її ім`я свідоцтва про право на спадщину за законом на спадкове майно, що складається з житлового будинку АДРЕСА_1 . Згідно довідки КП КОР «Київське обласне бюро технічної інвентаризації» №БЦ 59 від 09.01.2024 року відсутня реєстрація права власності за спадкодавцем на вказаний житловий будинок станом на 01.01.2013 року. Відповідно до інформаційної довідки з державного реєстру речових прав на нерухоме майно № 375112237 від 19.04.2024 року право власності в ДРРП на вказаний будинок за спадкодавцем не зареєстроване. Інші спадкоємці за законом (діти) заяви про прийняття спадщини не подавали.

Оскільки відсутні документи щодо належності спадкового майна спадкодавцю державний нотаріус винесла постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії (а. с. 25).

Як видно з технічного паспорту на будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами, за адресою: АДРЕСА_1 розташовані: житловий будинок літера «А» загальною площею 78,6 м2, житловою площею 58,6 м2, 1986 року побудови, з прибудовою літера «а» та ґанком літера «а1» та прибудинковими спорудами (а.с. 39-44). Ринкова вартість будинку становить 151865 гривень, що підтверджується висновком про ринкову вартість (а.с. 48).

Згідно із ст. 120 ЦК УРСР (1963 року) колгоспний двір - це сімейно-трудове об`єднання осіб, які використовують майно двору для ведення підсобного господарства і для сімейних потреб. Майно колгоспного двору належить його членам на праві сумісної власності. Колгоспний двір був припинений 15 квітня 1991 року, коли відповідно до постанови Верховної Ради Української РСР № 885-XII був введений в дію Закон України «Про власність». Відповідно до ч. 2 ст. 123 цього Кодексу розмір частки члена двору встановлюється виходячи з рівності часток усіх членів двору, включаючи неповнолітніх і непрацездатних.

За п. 6 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.1995 року №20 "Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності" право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, які до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні. На витребування частки з майна колишнього колгоспного двору, що збереглося на 15 квітня 1991 року поширюється загальний трирічний строк позовної давності.

Правовідносини щодо спадкування після смерті ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_5 регулюються нормами ЦК України (2003 року).

Відповідно до статті 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Згідно з положеннями ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права і обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Частинами 1, 2 ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою.

Як встановлено статтею 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені в заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини.

Статтею 1261 ЦК України визначено, що в першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Відповідно до ч. 1, 2, 5 статті 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Не допускається прийняття спадщини з умовою чи із застереженням. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

У відповідності до ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Згідно статті 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Як вбачається із частини 1 статті 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Статтею 1297 ЦК України встановлено обов`язок спадкоємця звернутися за свідоцтвом про право на спадщину на нерухоме майно.

Відповідно до роз`яснень, що містяться в п. 23 постанови Пленуму ВСУ «Про судову практику у справах про спадкування» від 30.05.2008р. №7, свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому чинним на момент такої нотаріальної дії законодавством. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду по захист своїх спадкових прав за правилами позовного провадження.

З урахуванням положень ч. 1 ст. 15, ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. За змістом наведених норм права потреба в такому способі захисту виникає тоді, коли наявність суб`єктивного права власника не підтверджена відповідними доказами (документами), підлягає сумніву, не визнається іншими особами або ними оспорюється.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що ОСОБА_5 за життя набув права власності на 1/2 частину житлового будинку як на частку в майні колгоспного двору і це право увійшло до складу спадщини, яка відкрилася внаслідок смерті останнього та беручи до уваги визнання позову відповідачами, відтак позовні вимоги підлягають задоволенню.

Керуючись ст. ст. 120, 123 ЦК УРСР (1963 року), ст. ст. 15, 16, 182, 1216, 1218, 1220, 1223, 1261, 1268, 1269, 1270, 1297 ЦК України, ст. ст. 4, 10, 12, 13, 76-81, 89, 141, 263-265, 268 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_1 , право власності в порядку спадкування за законом після смерті ІНФОРМАЦІЯ_2 чоловіка ОСОБА_5 на (одну другу) частину житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами та в порядку визначення частки в майні колгоспного двору на (одну другу) частину житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, а всього право власності в цілому на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 78,6 м2, житловою площею 58,6 м2, вартістю 151865 гривень.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржено безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя Р. В. Гуртовенко