Справа №398/3914/24
ряд. стат. звіту - 71
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 грудня 2024 року м. Мукачево

Мукачівський міськрайонний суд Закарпатської області

в особі головуючого судді Мирошниченка Ю.М.

при секретарі Гейруш Л.М.

за участю позивача ОСОБА_1 ,

відповідача ОСОБА_2 ,

представника позивача ОСОБА_3 ,

представника відповідача ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Мукачево цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: Орган опіки та піклування виконавчого комітету Мукачівської міської ради про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів,

УХВАЛИВ:

ОСОБА_1 просить позбавити батьківських прав ОСОБА_2 , з якою проживав однією сім`єю без реєстрації шлюбу з червня 2008 року по березень 2020 року та народив дочку ОСОБА_5 (2014 р.) і сина ОСОБА_6 (2016 р.), котрі після припинення з відповідачкою сімейних стосунків залишилися проживати з ним. Стверджує, що мати участі у вихованні дітей не бере, з дітьми не спілкується, не турбується про їх фізичний та духовний розвиток. Також просить стягнути з відповідачки аліменти на утримання дітей у розмірі 1/3 з усіх видів її заробітку (доходу).

Відповідачка не визнає вимогу позивача про позбавлення її батьківських прав. Проти стягнення аліментів не заперечує. Стверджує, що любить дітей. Підтримує зв`язок з класним керівником та головою батьківського комітету класу, в якому навчається Сандра, оплачує її харчування, суспільні заходи. Працює за кордоном, щомісяця приїздить у Мукачево, намагається зустрічатися з дітьми, переважно у школі, бо позивач дозволяє побачення з ними тільки за його присутності. Позивач перешкоджає спілкуванню з дітьми, заблокував її номер в їхніх телефонах.

Представник органу опіки та піклування виконавчого комітету Мукачівської міської ради, залученого до участі у справі як третя особа, до суду не з`явився, подав заяву про розгляд справи за його відсутності.

Позов підлягає частковому задоволенню з огляду на таке.

Згідно зі статтею 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом.

Відповідно до положень статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи (стаття 76-79 ЦПК України).

Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання (стаття 80 ЦПК України).

Обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання (частина 1 статті 82 ЦПК України).

У частинах першій-третій статті 89 ЦПК України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Загальні засади регулювання сімейних відносин визначено у статті 7 СК України, згідно з положеннями якої жінка та чоловік мають рівні права й обов`язки у сімейних відносинах, шлюбі та сім`ї. Дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, установлених Конституцією України, Конвенцією про права дитини від 20 листопада 1989 року (далі Конвенція про права дитини), іншими міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини.

Згідно зі статтями 141, 150, 153, 155 СК України мати і батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини. Мати, батько та дитина мають право на безперешкодне спілкування між собою, крім випадків, коли таке право обмежене законом. Батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини.

Згідно з пунктами 1, 2 статті 3 Конвенції про права дитини, яка на підставі положень статті 9 Конституції України є частиною національного законодавства, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Дитині забезпечується такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом.

Відповідно до статті 18 цієї Конвенції батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.

Наведеними нормами закріплено основоположний принцип забезпечення найкращих інтересів дитини, якого необхідно дотримуватися, зокрема, під час вирішення питань про місце проживання дитини у випадку, коли її батьки проживають окремо; про тимчасове розлучення з одним із батьків у зв`язку з необхідністю виїхати за межі країни, в якій визначено місце проживання дитини, з іншим із батьків з метою отримання освіти, лікування, оздоровлення та з інших причин, обумовлених необхідністю забезпечити дитині повний і гармонійний фізичний, розумовий, духовний, моральний і соціальний розвиток, а також необхідний для такого розвитку рівень життя.

Відповідно до пункту 2 частини першої статті 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків щодо виховання дитини.

Сторони визнали, що проживали однією сім`єю без реєстрації шлюбу з червня 2008 року по березень 2020 року та народили дочку ОСОБА_5 (2014 р.) і сина ОСОБА_6 (2016 р.), які після припинення з відповідачкою сімейних стосунків залишилися проживати з позивачем.

З наданих позивачем документів убачається, що ОСОБА_7 навчається в 3-б, а ОСОБА_8 навчається в 2-б класі Мукачівського ліцею № 10 (а. с. 11, 12).

Відповідно до акту обстеження умов проживання № 852 від 23.12.2022 року за адресою: АДРЕСА_1 проживають ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_8 ІНФОРМАЦІЯ_3 . Для виховання та розвитку дітей облаштована окрема кімната з меблями, місце для занять, шафа для одягу та книг. Сандра навчається у 2 класі Мукачівського ліцею № 10, займається в гуртку карате, малює. Мілан навчається у 1 класі Мукачівського ліцею № 10. Зі слів заявника ОСОБА_1 було встановлено, що він займається вихованням та утриманням сина та доньки. Мама малолітніх ОСОБА_2 покинула дітей, не спілкується з ними, матеріально не допомагає, не дбає про їх здоров`я та здобуття ними освіти (а. с. 13).

Згідно з повідомленням ГУ НП в Закарпатській області № 16219/106/26/1-23 від 28.08.2023 року та № 3852/106/26/01/8-4-2024 притягнути до відповідальності за ст. 184 КУпАП ОСОБА_2 не уявляється можливим оскільки за вказаною адресою вона не проживає тривалий час і де вона може бути невідомо (а. с. 16-17).

Із повідомлення КНП «Центр первинної медико-санітарної допомоги Мукачівської міської територіальної громади» № 1158/01-10 від 20.12.2022 року вбачається, що ОСОБА_7 та ОСОБА_8 задекларовані у сімейного лікаря ОСОБА_9 . Батько ОСОБА_1 задекларований у сімейного лікаря ОСОБА_10 . Перебуває на «Д» обліку у невролога. За станом здоров`я батьківські обов`язки може виконувати. Мама ОСОБА_2 задекларована у сімейного лікаря ОСОБА_9 На «Д» обліку не перебуває. На даний час перебуває тимчасово за межами території України. Догляд за дітьми здійснює батьком ОСОБА_1 . Умови проживання хороші (а. с. 20).

Відповідно до психолого-педагогічної характеристики ОСОБА_11 навчається в першому класі Мукачівського ліцею № 10. Дитина весела, товариська, самостійна розсудлива. Зовнішній вигляд учня завжди охайний. Батько ОСОБА_1 приділяє належну увагу вихованню дитини. Бере активну участь у класних батьківських зборах. За весь період навчання до ліцею дитину приводить батько. Мама ОСОБА_2 жодного разу не з`являлася в закладі освіти, долею дитини не цікавиться, батьківські збори не відвідувала (а. с. 21).

Згідно психолого-педагогічної характеристики ОСОБА_12 навчається в 2-Б класі ліцею № 10. Зарекомендувала себе як старанна, дисциплінована учениця. Батько ОСОБА_1 приділяє належну увагу вихованню дитини. Систематично відвідує ліцей, цікавиться успіхами доньки. Бере активну участь в класних батьківських зборах. Мама ОСОБА_2 жодного разу не з`являлася в закладі освіти (а. с. 24).

За змістом статті статті 19 СК України при розгляді судом спорів щодо позбавлення батьківських прав обов`язковою є участь органу опіки та піклування, який подає суду письмовий висновок щодо розв`язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи.

За висновком органу опіки та піклування в особі виконавчого комітету Мукачівського району Закарпатської області № 1986/01-36/42-24 від 04.06.2024 року, враховуючи тривале самоусунення матері дитини від виконання батьківських обов`язків стосовно дітей, в частині: виховання, піклування про їх стан здоров`я, фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечення необхідного догляду та харчування, спілкування з ними в обсязі, необхідному для їх нормального самоусвідомлення та формування стосунків, матеріального утримання та створення для них належних умов проживання, зважаючи на рекомендації комісії з питань захисту прав дитини орган опіки та піклування виконавчого комітету вважає доцільним позбавити ОСОБА_2 батьківських прав відносно обох дітей: ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_8 ІНФОРМАЦІЯ_3 (а. с. 91).

Проте згідно з частиною 6 статті 19 СК України суд може не погодитися з висновком органу опіки та піклування, якщо він є недостатньо обґрунтованим, суперечить інтересам дитини.

Відповідачка суду повідомила, що виїхала за кордон з метою заробітку. Водночас через мережу інтернет і месенджери підтримує зв`язок з дітьми, класним керівником Сандри, переказує кошти на харчування та громадські заходи, що підтверджується тривалим листування відповідачки з головою батьківського комітету класу через застосуок «Viber», надсиланням фотокопій квитанцій про грошові перекази абонентам «Вчителька», «Батьківський комітет», отримання від них фото дитячих заходів.

Суд оглянув телефон відповідачки та переконався у достовірності наданих нею відомостей, які в розумінні норм статті 100 ЦПК України та судової практики (див.: наприклад, постанову Верховного Суду від 13.07.2020 р. у справі № 753/10840/19) є належними та допустимими доказами.

Допитані за клопотанням позивача свідки ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 та ОСОБА_17 підтвердили його доводи щодо участі відповідачки у вихованні дітей, але здебільшого акцентували на тому, що він є взірцевим батьком, що не стосується предмета спору, в якому ретельному дослідженню та оцінці підлягає поведінка матері та її ставлення до виконання батьківських обов`язків.

Під час судового провадження органом опіки та піклування вжито додаткових заходів щодо перевірки стану виконання відповідачкою батьківських обов`язків.

За повідомленням представника органу опіки та піклування, на засіданні комісії з питань захисту прав дитини діти сторін пояснили, що тривалий час проживають з батьком, мати ними не опікується, не спілкується з ними, подарунки не дарує.

З огляду на це орган опіки та піклування ухвалив рішення про залишення в силі попереднього рішення про доцільність позбавлення відповідачки батьківських прав.

Водночас суд відповідно до вимог частини 2 статті 171 СК України безпосередньо вислухав думки дітей, які пояснили, що люблять маму, хочуть, аби батьки були разом. Мама дарує подарунки, час від часу відвідує в школі, гуляє разом ними. Заяви про маму до органу опіки писали під контролем батька, який читав з телефону надіслані йому запитання та говорив як на них відповідати.

Крім того, як убачається з психолого-педагогічної характеристики, отриманої органом опіки та піклування в ході додаткової перевірки, Сандра Медеші навчається в Мукачівській ЗОШ № 20 з 01.09.2025 р. Батько приділив належну увагу підготовці дитини до навчального року. У спілкуванні з класним керівником по телефону цікавиться успіхами доньки. Мама теж приходила двічі до школи та цікавилась навчанням дівчинки. Батьки на батьківські збори не ходять.

Суд наголошує, що застосування пункту 2 частини першої статті 164 СК України можливе лише за умови встановлення винної поведінки батька, матері щодо дитини, а саме їх умисне ухилення від виконання обов`язків щодо виховання дитини.

Не можна позбавити батьківських прав особу, яка не виконує своїх батьківських обов`язків із незалежних від неї причин.

Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.

Таким чином, позбавлення батьківських прав допускається лише тоді, коли змінити поведінку батьків у кращу сторону неможливо, і лише за наявності вини у діях батьків. Розірвання сімейних зв`язків означає позбавлення дитини її коріння, а це можна виправдати лише за виняткових обставин (рішення Європейського суду з прав людини від 18 грудня 2008 року у справі «Савіни проти України», пункт 49).

Отже, позбавлення батьківських прав, тобто прав, наданих батькам до досягнення їх дитиною повноліття на їх виховання, захист інтересів та інших прав, які виникають із факту кровної спорідненості з дитиною, є крайнім заходом, що застосовується лише у виняткових випадках, і головне за наявності достатніх та переконливих доказів, що характеризують особливості батька й матері як особи, що становить реальну загрозу для дитини, її здоров`я та психічного розвитку.

Судом встановлено, що відповідачка не втратила інтересу до участі у вихованні дітей, бажає спілкуватися з ними, проти позбавлення її батьківських прав категорично заперечує, просить дати їй шанс виправити ситуацію. Неможливість повноцінної участі матері в житті дітей спричинена об`єктивними причинами, зокрема тим, що вона працює за кордоном, власного житла в Мукачеві не має, позивач з очевидною неприязню ставиться до відповідачки, а отже достатні підстави для висновку про свідоме ухилення відповідачки від виконання батьківських обов`язків у цій справі відсутні. Натомість підвищити якість участі матері у житті дітей цілком можливо.

На підставі викладеного суд дійшов висновку про відмову у задоволенні позову в частині позбавлення відповідачки батьківських прав з підстав недоведеності позивачем обставин, з якими закон пов`язує можливість позбавлення особи таких прав.

Водночас, як зазначено в статті 27 Конвенції про права дитини, кожна дитина має право на рівень життя, необхідний для її фізичного, розумового та духовного розвитку. Сюди входить належне харчування, житло, одяг. Батьки несуть відповідальність за забезпечення належного життєвого рівня дитини. Держава має вживати необхідних заходів щодо надання допомоги батькам у здійсненні цього права.

Відповідно до статті 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

За відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом (пункт 17 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів").

У частині третій статті 181 СК України визначено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Одним з основних прав дитини є право на утримання, яке кореспондується з конституційним обов`язком батьків утримувати дітей до їх повноліття, закріплене у СК України.

Стягнення аліментів на утримання дитини є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності.

За змістом статті 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення.

Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

З огляду на встановлені при розгляді цієї справи обставини, зважаючи на вік і потреби дітей та відсутність обставин, що унеможливлювали б участь матері в утриманні дітей, суд дійшов висновку про те, що позов про стягнення аліментів підлягає задоволенню.

Керуючись ст. ст. 2, 19, 23, 34, 76-82, 141, 258, 259, 263, 264, 265, 268, 280-282 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Відмовити у задоволенні позову ОСОБА_1 про позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 щодо малолітніх дітей ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_8 ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 на утримання дітей ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_8 ІНФОРМАЦІЯ_3 аліменти у розмірі 1/3 (однієї третьої) частини з усіх видів її заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 03.05.2024 року і до досягнення найстаршою дитиною повноліття.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір у розмірі 1211 (одна тисяча двісті одинадцять) гривень 20 копійок за такими реквізитами: отримувач коштів ГУК у м.Києві/м.Київ/22030106, код отримувача (ЄДРПОУ) 37993783, банк отримувача Казначейство України (ЕАП), рахунок отримувача UA0026001, код класифікації доходів бюджету 22030106.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга до Закарпатського апеляційного суду, протягом 30 днів з дня його проголошення.

Позивач: ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 .

Відповідач: ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_2 , місце проживання: АДРЕСА_2 .

Третя особа: Орган опіки та піклування виконавчого комітету Мукачівської міської ради, місцезнаходження: м. Мукачево, пл. Духновича, буд. 2, .

Повний текст рішення складено 10.12.2024 року.

Головуючий Юрій Мирошниченко