Миколаївський районний суд Миколаївської області
Справа № 945/2853/24
Провадження № 2/945/1369/24
УХВАЛА

про залишення позовної заяви без руху

12 грудня 2024 року м. Миколаїв

Суддя Миколаївського районного суду Миколаївської області Павленко І.В., розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до Веснянської селищної ради Миколаївського району Миколаївської області про визнання права на право на частку (пай) на земельної ділянки в порядку спадкування за законом після смерті матері,

ВСТАНОВИВ:

10 грудня 2024 року ОСОБА_1 (далі - позивач) звернулася до Миколаївського районного суду Миколаївської області з позовною заявою до Веснянської селищної ради Миколаївського району Миколаївської області про визнання права на право на частку (пай) на земельної ділянки в порядку спадкування за законом після смерті матері.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 10 грудня 2024 року цивільна справа розподілена головуючому судді Павленко І.В.

Вирішуючи питання про відкриття провадження у справі та ознайомившись із зазначеним позовом та додатками до нього, суддя приходить до висновку, що він підлягає залишенню без руху з таких підстав.

Згідно ч. 1 ст. 4 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ч. 1 ст. 175 ЦПК України у позовній заяві позивач викладає свої вимоги щодо предмета спору та їх обґрунтування.

Згідно з п. 3 ч. 3 ст. 175 ЦПК України позовна заява повинна містити зазначення ціни позову, якщо позов підлягає грошовій оцінці; обґрунтований розрахунок сум, що стягуються чи оспорюються.

Відповідно до ч. 4 ст. 177 ЦПК України до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Згідно з ч. 1 ст. 3 Закону України «Про судовий збір» судовий збір справляється за подання до суду позовної заяви та іншої заяви, передбаченої процесуальним законодавством.

Відповідно до ст. 4 Закону України «Про судовий збір» судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Матеріали позовної заяви містять посилання позивача на те, що витрати, які планує понести ОСОБА_1 у зв`язку з подачею цього позову, це сплата судового збору у розмірі 1073 грн, які остання просить залишити за собою. Однак, додатками до позову є зазначення квитанції про сплату судового збору від 16.04.2024 року, а матеріали справи містять квитанцію від 15.01.2024 року. Крім того, відповідно до довідки головного спеціаліста Миколаївського районного суду Миколаївської області Шуріної Н.О. від 11 грудня 2024 року, інформацію про підтвердження сплати судового збору у цивільній справі № 945/2853/24 за позовом ОСОБА_1 до Веснянської селищної ради Миколаївського району Миколаївської області про визнання право направо на частку (пай) земельної ділянки в порядку спадкування за законом після смерті матері не можливо перевірити зарахування судового збору, адже наявна квитанція про сплату судового збору від 15.01.2024 року, але відсутній її номер.

Отже, позивачем до позовної заяви не додано документа, що підтверджує сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі.

Відповідно до вимог п. 5 ч. 3 ст. 175 ЦПК України позовна заява повинна містити виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини.

Відповідно до вимог ч. 5 ст. 177 ЦПК України позивач зобов`язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги.

Матеріали позовної заяви з додатками не містять підтвердження про зміну прізвища позивачем з « ОСОБА_2 » на « ОСОБА_3 », або інших доказів на підтвердження того факту родинних зав`язків. Зокрема, такими доказами можуть бути свідоцтво про народження, витяг з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про шлюб.

Також, до позовної заяви не доданий Витяг зі Спадкового реєстру, з якого б вбачалося, що після смерті ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 заведена спадкова справа, за чиєю заявою дана спадкова справа заведена, що унеможливлює встановити чи не пропущений строк позивачем для прийняття спадщини.

Окрім того, позивач зазначає, що вона є єдиним спадкоємцем, при цьому не надаючи інформації про сина спадкодавця ОСОБА_5 , для можливості встановити коло осіб спадкоємців та не залучає його до участі у справі.

Крім того, як зазначив Верховний Суд у своїй постанові № 610/1117/20 від 13 квітня 2022 року «…за змістом статей 22, 23 ЗК України (в редакції 1990 року) та Указу № 720/95 особа набуває право на земельний пай за наявності трьох умов: перебування в членах КСП на час паювання, включення до списку осіб, доданого до державного акта на право колективної власності на землю, одержання КСП цього акта».

Такими доказами можуть бути належне підтвердження перебування спадкодавця в членах КСП на час паювання; чи включена до списку осіб, які мають право на земельну частку (пай), згідно розпорядження Миколаївської районної державної адміністрації із зазначенням розміру умовних кадастрових гектарів; підтвердження, одержання КСП цього акта. Також надати відомості отримання сертифікату на право на земельну частку (пай) (із вказівкою про місце розташування та розмір).

За своєю природою принцип змагальності судового процесу засновується на розподілі процесуальних функцій і, відповідно, правомочностей головних суб`єктів процесуальної діяльності цивільного судочинства - суду та сторін (позивача та відповідача). Розподіл процесуальних функцій об`єктивно призводить до того, що принцип змагальності втілюється у площині лише прав та обов`язків сторін. Отже, принцип змагальності у такому розумінні урівноважується з принципом диспозитивності та, що необхідно особливо підкреслити, - із принципом незалежності суду. Він знівельовує можливість суду втручатися у взаємовідносини сторін завдяки збору доказів самим судом. У процесі, побудованому за принципом змагальності, збір і підготовка усього фактичного матеріалу для вирішення спору між сторонами покладається законом на сторони. Суд тільки оцінює надані сторонами матеріали, але сам жодних фактичних матеріалів і доказів не збирає. Тягар доведення обґрунтованості вимог пред`явленого позову за загальним правилом покладається на позивача, а доведення заперечень щодо позовних вимог - на відповідача.

У зв`язку із наведеним вище, суд позбавлений можливості відкрити провадження за цією справою та призначити її до розгляду.

У своїй практиці Європейський суд неодноразово наголошував, що право на доступ до суду, закріплене у п.1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, не є абсолютним: воно може бути піддане допустимим обмеженням, оскільки вимагає за своєю природою державного регулювання. Держави-учасниці користуються у цьому питанні певною свободою розсуду.

Європейський суд з прав людини вказує, що право на доступ до суду має бути ефективним. Реалізуючи п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 185 ЦПК України, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, постановляє ухвалу, в якій зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

У разі не усунення недоліків позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачу.

Враховуючи викладене вище, вимоги діючого законодавства, суддя приходить до висновку, що позовна заява повинна бути залишена без руху із наданням строку на усунення недоліків протягом десяти днів з дня отримання копії ухвали судді.

Керуючись ст. 175, 177, 185 Цивільного процесуального кодексу України, суддя

ПОСТАНОВИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Веснянської селищної ради Миколаївського району Миколаївської області про визнання права на право на частку (пай) на земельні ділянки в порядку спадкування за законом після смерті матері - залишити без руху.

Надати позивачу строк для усунення недоліків протягом десяти днів з дня отримання копії ухвали.

Судовий збір, у разі його сплати, позивачу необхідно сплатити за такими реквізитами: отримувач коштів - Миколаїв.ГУК/Миколаївськ.р-н/22030101; код отримувача (код за ЄДРПОУ) - 37992030; банк отримувача - Казначейство України (ЕАП); код банку отримувача (МФО) - 899998; рахунок отримувача - UA0014230; код класифікації доходів бюджету - 22030101.

Роз`яснити, що якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені статтями 175 і 177 ЦПК України, позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду. Інакше заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя І.В. Павленко