Справа № 604/1229/24
Провадження № 2-з/604/22/24
У х в а л а

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 грудня 2024 року Суддя Підволочиського районного суду Тернопільської області Сіянко В.М., розглянувши заяву адвоката Хацкевича Руслана Михайловича в інтересах ОСОБА_1 про забезпечення позову, -

В С Т А Н О В И В :

Адвокат Хацкевич Р.М. в інтересах ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою про забезпечення позову, в якій просив заборонити державним реєстраторам, іншим суб`єктам та посадовим особам, які уповноважені здійснювати реєстраційні дії, здійснювати в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно реєстраційні дії щодо державної реєстрації іншого речового права - права оренди відносно земельної ділянки з кадастровим номером :01:001:0398 площею 1,5257 га, в тому числі пов`язані з сільськогосподарськими роботами на такій земельній ділянці до вирішення спору по суті.

В обґрунтування вказаного клопотання посилається на те, що в провадженні Підволочиського районного суду Тернопільської області перебуває цивільна справа № 604/1229/24 за позовом ОСОБА_1 до Фермерського господарства «Золотий жайвір» про розірвання договору оренди землі. Станом на момент подання даної заяви про забезпечення позову ФГ «Золотий жайвір» досі не виплатило орендну плату за користування земельною ділянкою з кадастровим номером :01:001:0398 за 2022 рік та за 2023 рік ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , що і було та є підставою позову у даній справі № 604/1229/24. З наведеного вбачається, що станом на даний час Фермерське господарство «Золотий жайвір», незважаючи на спір між сторонами, має можливість в будь-який момент звернутись до державного реєстратора із заявою про реєстрацію іншого речового права Фермерського господарство «Золотий жайвір» на спірну земельну ділянку, що в свою чергу утруднить виконання рішення суду в майбутньому.

Суд, дослідивши доводи заявника щодо обґрунтованості заяви про забезпечення позову, проаналізувавши предмет спору та подані докази, приходить до переконання, що заява не підлягає до задоволення, виходячи із наступних міркувань.

15 березня 2016 року ОСОБА_3 та Фермерське Господарство «Золотий жайвір» уклали договір оренди земельної ділянки, який було зареєстровано відповідно до законодавства 21 квітня 2016 року за номером 14328123, кадастровий номер :01:001:0398 площа 1,5257 га.

23 січня 2023 року приватним нотаріусом Тернопільського районного нотаріального округу Журавель С.С. було посвідчено Договір дарування земельної ділянки № НОМЕР_1 згідно з яким ОСОБА_1 , набула право власності на земельну ділянку з кадастровим номером :01:001:0398.

09 червня 2023 року в Державний реєстр речових прав внесено запис про припинення речового права (права оренди) ФГ «Золотий жайвір» на земельну ділянку з кадастровим номером :01:001:0398.

21 лютого 2024 Підволочиський районний суд Тернопільської області у справі № 604/694/23 ухвалив: відмовити в задоволенні позовних вимог ФГ «Золотий жайвір» до ОСОБА_1 , ФГ «Агро Остап`є» про визнання укладеним договору оренди на новий строк та визнання відсутнім права оренди.

22 травня 2024 року Тернопільський апеляційний суд у справі № 604/694/23 постановив апеляційну скаргу ФГ «Золотий жайвір» задоволити частково та визнав поновленим на тих самих умовах і на той самий строк - 7 років, договір оренди землі № 2/088 від 15.03.2016 року щодо земельної ділянки площею 1,5257 га, кадастровий номер :01:001:0398.

30 липня 2024 року Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Тернопільського апеляційного суду від 31 травня 2024 року у справі за позовом ФГ «Золотий жайвір» до ОСОБА_1 , ФГ «Агро Остап`є» про визнання укладеним договору оренди на новий строк та визнання відсутнім права оренди ухвалив відкрити касаційне провадження у справі.

Таким чином, на даний час договір оренди землі № 2/088 від 15.03.2016 року щодо земельної ділянки площею 1,5257 га, кадастровий номер :01:001:0398 між ФГ «Золотий жайвір» та ОСОБА_1 є поновленим.

Відповідно до частини другої статті 149 ЦПК України забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача.

Метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій із боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

Забезпечення позову по суті - це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних із ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника).

Пунктами 2 та 4 статті 150 ЦПК України встановлені види забезпечення позову, зокрема заборона вичиняти певні дії, а також заборона іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві чи виконувати щодо нього інші зобов`язання.

Відповідно до частини третьої статті 150 ЦПК України заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Співмірність передбачає співвідношення судом негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати внаслідок невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, вартості майна, на яке він заявляє клопотання накласти арешт, чи майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії.

Заходи забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду і повинні застосовуватися лише в разі необхідності, оскільки безпідставне звернення до таких дій може спричинити порушення прав та законних інтересів інших осіб чи учасників процесу.

Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд повинен співвідносити негативні наслідки від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати внаслідок невжиття цих заходів.

Необхідність застосування заходів забезпечення випливає з фактичних обставин справи, які свідчать про наявність підстав вважати, що незастосування цього заходу призведе до утруднення чи унеможливлення виконання рішення суду в разі задоволення позову.

Подібних висновків дійшла Велика Палати Верховного Суду у постанові від 12 лютого 2020 року у справі N 381/4019/18 (провадження N 14-729цс19).

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 18 травня 2021 року по справі N 914/1570/20 вказано, що "…важливо, щоб особа, яка заявляє клопотання про забезпечення позову, мала на меті не зловживання своїми процесуальними правами, порушення законних прав відповідного учасника процесу, до якого зазначені заходи мають бути застосовані, а створення умов, за яких не існуватиме перешкод для виконання судового рішення. Отже, при використанні механізму забезпечення позову учасники спору повинні належним чином обґрунтовувати підстави застосування відповідного заходу забезпечення позову у конкретній справі; зазначати обставини, які свідчать про те, що неприйняття зазначеного заходу може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду; підтверджувати такі обставини належними й допустимими доказами".

Таким чином, питання задоволення заяви сторони у справі про застосування заходів забезпечення позову вирішується судом в кожному конкретному випадку виходячи з характеру обставин справи, що дозволяють зробити припущення про ускладнення чи унеможливлення виконання рішення суду у випадку невжиття заходів забезпечення позову.

З матеріалів справи вбачається, що забезпечення позову у спосіб, який визначено позивачем, унеможливить виконання рішення суду № 604/694/23 у цивільній справі Фермерського господарства «Золотий жайвір» до ОСОБА_1 , Фермерського господарства «Агро Остап`є» про визнання укладеним договору оренди на новий строк та визнання відсутнім права оренди.

Такий вид забезпечення позову, на переконання суду, є надмірним втручанням у право відповідача, оскільки рішення суду №604/694/23 набрало законної сили, договір оренди землі поновлений, відповідач в результаті застосування зазначених заходів забезпечення позову буде позбавлений можливості виконати рішення суду №604/694/23.

Враховуючи наведене, суд вважає, що заходи забезпечення позову у спірних правовідносинах шляхом заборони державним реєстраторам, іншим суб`єктам та посадовим особам, які уповноважені здійснювати реєстраційні дії, здійснювати в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно реєстраційні дії щодо державної реєстрації іншого речового права - права оренди відносно земельної ділянки з кадастровим номером :01:001:0398 площею 1,5257 га, в тому числі пов`язані з сільськогосподарськими роботами на такій земельній ділянці до вирішення спору по суті, є неспівмірними із предметом та підставами поданого позову та впливають на права та охоронювані законом інтереси відповідача, а тому відмовляє у задоволенні заяви про забезпечення позову.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.1-18,149-150,153,154,157 Цивільного процесуального кодексу України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Відмовити у задоволенні заяви про забезпечення позову шляхом заборони державним реєстраторам, іншим суб`єктам та посадовим особам, які уповноважені здійснювати реєстраційні дії, здійснювати в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно реєстраційні дії щодо державної реєстрації іншого речового права - права оренди відносно земельної ділянки з кадастровим номером :01:001:0398 площею 1,5257 га, в тому числі пов`язані з сільськогосподарськими роботами на такій земельній ділянці.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення до Тернопільського апеляційного суду безпосередньо або через Підволочиський районний суд Тернопільської області.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя В. М. Сіянко