КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А

16 грудня 2024 року Київський апеляційний суд в складі судді-доповідача Ящук Т.І., перевіривши матеріали апеляційної скарги Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві, яка подана представником Бойко Оленою Володимирівною, на рішення Солом`янського районного суду м. Києва від 21 лютого 2024 року у справі за позовом Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві до ОСОБА_1 про стягнення коштів отриманих без достатньої правової підстави,

встановив:

Рішенням Солом`янського районного суду м. Києва від 21 лютого 2024 року відмовлено Головному управлінню Пенсійного фонду України в м. Києві у задоволенні позову.

Не погоджуючись з рішенням, 05 листопада 2024 року представник Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві - Бойко О.В. надіслала засобами поштового зв`язку апеляційну скаргу безпосередньо до Київського апеляційного суду.

18 листопада 2024 витребувано з Солом`янського районного суду м. Києва матеріали цивільної справи №760/22076/23, які надійшли до суду апеляційної інстанції 05 грудня 2024 року.

Вивчивши апеляційну скаргу та матеріали справи, вважаю, що апеляційну скаргу слід залишити без руху з наступник підстав:

1. Апеляційна скарга подана після закінчення строків, установлених статтею 354 ЦПК України.

При цьому клопотання про поновлення строку апеляційна скарга не містить.

Відповідно до ч.1, 2 ст. 354 ЦПК України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, а на ухвалу суду - протягом п`ятнадцяти днів з дня його (її) проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: зокрема, на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

З матеріалів справи вбачається, що 21 лютого 2024 року судом ухвалено рішення за відсутності учасників справи.

Дата складання повного тексту рішення судом не вказана.

Відповідно до довідки про доставку електронного документу, документ в електронному вигляді «Рішення суду (Коробенко)» від 21.02.24 по справі №760/22076/23 (суддя Коробенко С.В.), а також (за наявності) прикріплені до нього файли було надіслано одержувачу Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві в його електронний кабінет. Документ доставлено до електронного кабінету 28 жовтня 2024 року о 21 год. 15 хв.

Відповідно до відомостей Єдиного державного реєстру судових рішень, оскаржуване рішення надіслано до реєстру для оприлюднення 28 жовтня 2024 року, забезпечено надання загального доступу 29 жовтня 2024 року.

Враховуючи, що дату складання повного тексту рішення судом не вказано, то строк на апеляційне оскарження рішення Солом`янського районного суду м. Києва від 21 лютого 2024 року обчислюється з дати ухвалення судового рішення, тому останнім днем подання апеляційної скарги є 22 березня 2024 року, однак апеляційну скаргу подано 05 листопада 2024 року. Отже строк на апеляційне оскарження пропущено, однак скаржник не порушує питання про поновлення строку на апеляційне оскарження рішення та відсутнє клопотання/заява про поновлення строку.

Отже, скаржнику необхідно подати обґрунтовану заяву/клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження рішення Солом`янського районного суду м. Києва від 21 лютого 2024 року.

Відповідно до ч. 3,4 ст. 357 ЦПК України, апеляційна скарга залишається без руху також у випадку, якщо вона подана після закінчення строків, установлених статтею 354 цього Кодексу, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані неповажними. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду апеляційної інстанції з заявою про поновлення строку або вказати інші підстави для поновлення строку.

Якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження будуть визнані неповажними, суд відмовляє у відкритті апеляційного провадження у порядку, встановленому статтею 358 цього Кодексу.

Отже, оскільки апеляційна скарга на оскаржуване судове рішення подана поза межами процесуального строку, питання про поновлення строку на апеляційне оскарження скаржник не порушує, тому суд вважає за необхідне залишити апеляційну скаргу без руху, надавши строк 10 днів з дня вручення цієї ухвали - для подання заяви про поновлення строку на апеляційне оскарження.

2. В порушення вимог п.3 ч.4 ст. 356 ЦПК України, до апеляційної скарги не надано документів, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розміріабо документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

До апеляційної скарги представник скаржника подала клопотання про звільнення від сплати судового забору за подання апеляційної скарги на рішення суду, посилаючись на те, що Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві не має можливості сплатити судовий збір у зв`язку з відсутністю коштів, призначених на сплату судового збору та відповідно до положень ч. 2 ст. 73 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» забороною використання коштів Пенсійного фонду на цілі, не передбачені цим Законом.

Проте, апеляційний суд вважає, що зазначені представником скаржника обставини щодо неможливості сплатити судовий збір не є підставою для звільнення від сплати судового збору з урахуванням майнового стану сторони.

Згідно до ч. 1 ст. 136 ЦПК України, суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на визначений строк у порядку, передбаченому законом, але не більше як до ухвалення судового рішення у справі.

Відповідно до ч. 1 ст. 8 Закону України «Про судовий збір», який є спеціальним законом, що регламентує порядок і підстави сплати судового збору, враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов: 1) розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або 2) позивачами є: а) військовослужбовці; б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів; в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда; г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сім`ї; ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або 3) предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю.

Відповідно до висновків Верховного Суду викладених в ухвалі від 10 вересня 2020 року у справі №428/10113/20 (провадження №61-14299ск21) та в ухвалі від 14 вересня 2021 року у справі №565/5616/14-ц (провадження №61-9475ск21): «Системним аналіз наведеної норми Закону дає підстави для висновку, що положення пунктів 1 та 2 частини першої статті 8 Закону України «Про судовий збір» не поширюються на юридичних осіб, незалежно від наявності майнового критерію (майнового стану учасника справи - юридичної особи), а положення пункту 3 частини першої статті 8 Закону України «Про судовий збір» можуть бути застосовані до юридичної особи за наявності майнового критерію, але тільки у справах, визначених цим пунктом, тобто предметом позову у яких є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю.

Юридична особа не позбавлена права звернутися з клопотанням про відстрочення або розстрочення сплати судового збору та суд за результатами розгляду цього клопотання не обмежений у праві на власний розсуд відстрочити або розстрочити таку сплату (вказаний правовий висновок викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 14 січня 2021 року у справі № 0940/2276/18 (провадження № 11-336апп20)».

Однак до апеляційної скарги не надано доказів, які підтверджують неможливість сплатити судовий збір та відсутність у позивача коштів призначених для сплати судового збору, на момент подання апеляційної скарги, а предметом даної справи не є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю, тому підстави для звільнення юридичної особи від сплати судового збору за подання апеляційної скарги відсутні.

Отже, у задоволенні клопотання про звільнення від сплати судового збору за подання апеляційної скарги на рішення суду слід відмовити.

Відмова у задоволенні клопотання про звільнення від сплати судового збору за подання апеляційної скарги не може вважатися обмеженням доступу до суду у розумінні пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав і основних свобод людини.

Згідно з п.п. 6 п. 1 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», розмір судового збору за подання апеляційної скарги на рішення суду становить 150 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги.

Таким чином, розмір судового збору за подання апеляційної скарги повинен становити 2684 грн. х 150% = 4026 грн.

Отже, скаржник повинен сплатити судовий збір в розмірі 4026 грн. на реквізити Київського апеляційного суду: отримувач коштів: ГУК у Солом.р-ні/Соломян.р-н/22030101, код отримувача (код за ЄДРПОУ) 37993783, банк отримувача Казначейство України (ЕАП), код банку отримувача (МФО) 899998, рахунок отримувача: UA0026010, Код класифікації доходів бюджету: 22030101, адреса суду м. Київ, вул. Солом`янська, 2-а.

Оригінал квитанції необхідно подати до суду апеляційної інстанції.

3. В порушення вимог п.2 ч. 2 ст. 356 ЦПК України апеляційна скарга не містить даних про представника скаржника, як особу, яка подає апеляційну скаргу та не містить відомостей про наявність чи відсутність електронного кабінету скаржника.

Відповідно до ч.2 ст. 356 ЦПК України, в апеляційній скарзі мають бути зазначені повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові) (для фізичних осіб) особи, яка подає апеляційну скаргу, її місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), поштовий індекс, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України, реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серія паспорта (для фізичних осіб - громадян України), номери засобів зв`язку, адреса електронної пошти (за наявності), відомості про наявність або відсутність електронного кабінету.

Згідно з ч. 2 ст. 357 ЦПК України до апеляційної скарги, яка оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 356 цього Кодексу, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу.

Виходячи з наведеного, апеляційну скаргу необхідно залишити без руху, а скаржнику - надати строк для усунення недоліків, попередивши, що в разі невиконання даної ухвали, апеляційна скарга буде вважатись неподаною та повернута відповідно до вимог ст. 185 ЦПК України.

Керуючись ст. ст. 185, 356, 357 ЦПК України, суд

ухвалив:

У задоволенні клопотання Головного управління Пенсійного фонду України в місті Києві, яке подано Бойко Оленою Володимирівною , про звільнення від сплати судового збору - відмовити.

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві, яка подана представником Бойко Оленою Володимирівною, на рішення Солом`янського районного суду м. Києва від 21 лютого 2024 року - залишити без руху, встановивши строк для усунення недоліків, викладених у мотивувальній частині ухвали, протягом десяти днів з дня вручення копії цієї ухвали.

Роз`яснити, що у випадку невиконання вимог ч. 3,4 ст. 357 ЦПК України протягом десяти днів або визнання причин пропуску строку на апеляційне оскарження неповажними, у відкритті апеляційного провадження буде відмовлено.

Роз`яснити, що в разі невиконання даної ухвали, апеляційна скарга буде вважатись неподаною та повернута відповідно до вимог ст. 185 ЦПК України.

Суддя-доповідач: Т.І. Ящук