Справа № 156/1526/24
Провадження № 2/156/434/24
У х в а л а

16 грудня 2024 року сел. Іваничі

Суддя Іваничівського районного суду Волинської області Комзюк Н.Н., перевіривши позовну заявуОСОБА_1 до ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про визнання права власності,-

в с т а н о в и в:

Представник ОСОБА_1 адвокат Данилюк Я.П. звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , у якому просить визнати за позивачем право власності на 3/5 частини житлового будинку із господарськими спорудами, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , а також стягнути з відповідачів понесені судові витрати.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивач успадкував житловий будинок із господарськими спорудами, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , після смерті ОСОБА_4 , однак відповідачі не погодились з заповітом та оспорили його у судовому порядку. Так, відповідно до рішення Іваничівського районного суду Волинської області від 06.10.2021 (справа №156/287/21) відповідачі стали власниками 1/5 частини спірного житлового будинку кожна. Однак, вказаним рішенням суду не визнано за позивачем власності на 3/5 частини житлового будинку. При цьому, до ухвалення рішення суду він був єдиним його власником. Право власності на 3/5 частини вказаного домоволодіння відповідачами не визнається, та вони повністю обмежили доступ до будинку, замінивши замки до вхідних дверей та надвірних споруд, самовільно винесли майно позивача та його сина із будинку, таким чином позбавили позивача права вільно володіти та розпоряджатися майном. За вказаним фактом позивач та його син були вимушені звертатися до правоохоронних органів. Також, під час внесення відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру права власності на нерухоме майно про право власності відповідачів на часту у домоволодінні, частка власності позивача у вказаному житловому будинку суттєво зменшилась та становить 1/3, оскільки програмне забезпечення автоматично поділило розмір частки позивача на три співвласники, не врахувавши при цьому частку призначену у судовому порядку та залишок частки позивача у спільному частковому майні.

Суд, ознайомившись з матеріалами позовної заяви, дійшов висновку, що позовна заява підлягає залишенню без руху, оскільки подана з порушенням вимог ст.ст. 175, 177 ЦПК України.

Так, згідно п. 5 ч.3 ст. 175 ЦПК України, позовна заява повинна містити виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини.

Відповідно до ст.392 ЦК України, власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Однак, у позовній заяві не викладено обставин, що право власності позивача на 3/5 частки домоволодіння, яке залишилось за ним після ухвалення рішення Іваничівського районного суду Волинської області від 06.10.2021 у справі №156/287/21, оспорюється або не визнається відповідачами, або, що ним було втрачено документ, який засвідчує його право власності на вказане майно та не зазначено і не додано до позову доказів, що підтверджують вказану обставину.

При цьому, обставина перешкоджання власнику у користуванні своїм майном, є підставою ініціювання вимоги власником про усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном, а не визнання права власності.

Крім того, факт звернення відповідачів до суду за фактом визнання за ними права власності по 1/5 вищевказаного домоволодіння та задоволення даного позову, свідчить про те, що ними не визнавалось право власності позивача саме на ці частки домоволодіння, однак рішення щодо даного питання вже прийнято та набуло чинності.

Крім того, у позовній заяві йдеться про те, що при виділенні часток на домоволодіння відповідачам, яке здійснювалось на підставі рішення Іваничівського районного суду Волинської області від 06.10.2021 (справа №156/287/21) програмне забезпечення автоматично поділило розмір частки позивача на три співвласники, не врахувавши при цьому частку призначену у судовому порядку та залишок частки позивача у спільному частковому майні, тобто йдеться про технічну помилку, а не оспорювання (невизнання) права власності позивача.

Таким чином, позовна заява не містить зазначення доказів, що підтверджують обставини того, що відповідачами оспорюється чи не визнається право власності на 3/5 частки домоволодіння позивача.

Також, відповідно до ч.5 ст.177 ЦПК України, позивач зобов`язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги (якщо подаються письмові чи електронні докази позивач може додати до позовної заяви копії відповідних доказів).

У позові представник позивача зазначає про те, що за фактом невизнання та порушення права власності позивача на спірне домоволодіння позивач звертався до правоохоронних органів стосовно дій відповідачів, однак до позовної заяви не додано доказів, що підтверджують ці обставини.

Відповідно до ч. 1 ст. 185 ЦПК України, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Виходячи з наведеного вище, позовну заяву ОСОБА_1 слід залишити без руху та надати позивачу строк для усунення зазначених недоліків.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 175, 177, 185 ЦПК України, суд, -

п о с т а н о в и в:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про визнання права власності залишити без руху.

Позивачу надати строк 5 днів з дня отримання копії ухвали суду для усунення недоліків позову.

Роз`яснити, що в разі невиконання вимоги суду в установлений строк позовна заява вважатиметься неподаною і буде повернута позивачу.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Н.Н. Комзюк