печерський районний суд міста києва
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"09" грудня 2024 р. Печерський районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді - Ільєвої Т.Г.,

при секретарі судових засідань - Ємець Д.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві заяву представника позивача Мєшніка Костянтина Ігоровича про закриття провадження у цивільній справі за позовом Акціонерного товариства «УНІВЕРСАЛ БАНК» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, -

В С Т А Н О В И В :

В провадженні Печерського районного суду м. Києва перебуває цивільна справа за позовом Акціонерного товариства «УНІВЕРСАЛ БАНК» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.

14.11.2024 до суду надійшла заява представника позивача, в якій просив закрити провадження у справі, так як заборгованість була погашена відповідачем після подачі позову, одночасно просив повернути позивачеві сплачений судовий збір.

У судове засідання сторони не з`явилися, будучи повідомленими належним чином про нього.

Суд, дослідивши матеріали справи, прийшов до висновку про задоволення заяви з наступних підстав.

Позивачем у заяві, яка надійшла 14.11.2024 року, зазначено, що останній просить закрити провадження у справі на підставі п. 4 ч. 1 ст. 255 ЦПК України, так як відповідачем погашена після подачі позову, що полягає у фактичні відмови від позову, що передбачено ч. 1 та ч. 2 ст. 206 України.

Відповідно до частини першої ст. 12 частини першої ст. 20 ЦК України, особа здійснює свої цивільні права вільно, на власний розсуд, у тому числі, реалізовує своє право на захист.

За частиною першою ст. 14 ЦК України, цивільні обов`язки виконуються у межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства.

Відповідно до п. 1 статті 6 Конвенції Про захист прав людини та основоположних свобод, гарантується кожному право на подання до суду скарги, пов`язаної з його або її правами та обов`язками цивільного характеру (див. рішення від 21.02.1975 у справі «Голдер проти Сполученого Королівства» (Golder v. the United Kingdom), п. 36, Series A № 18).

Так само, як заявник має право на суд, він має право і відмовитися від наміру надалі підтримувати свою заяву, що відповідає пункту першому частини першої ст. 37 Конвенції, оскільки Конвенція призначена для гарантування не теоретичних або примарних прав, а прав практичних та ефективних.

Відповідно до ч.3 ст.13 ЦПК України, учасник справи розпоряджаються своїми правами щодо предмету спору на власний розсуд.

Згідно з ч. 1ст. 206 ЦПК України, позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві.

Відповідно до ч. 2 ст. 206 ЦПК України, до ухвалення судового рішення у зв`язку з відмовою позивача від позову або визнанням позову відповідачем суд роз`яснює сторонам наслідки відповідних процесуальних дій, перевіряє, чи не обмежений представник відповідної сторони у повноваженнях на їх вчинення.

Відповідно до ч. 3 ст. 206 ЦПК України, у разі відмови позивача від позову суд постановляє ухвалу про закриття провадження у справі.

Частиною 5 ст. 206 ЦПК України передбачено, що суд не приймає відмову позивача від позову, визнання позову відповідачем у справі, в якій особу представляє її законний представник, якщо його дії суперечать інтересам особи, яку він представляє.

Оскільки відмова від позову не суперечить інтересам позивача, наслідки закриття провадження у справі позивачу зрозумілі, підстав для неприйняття відмови від позову не встановлено, тому суд дійшов висновку про наявність правових підстав для прийняття відмови та у відповідності до п.4 я. 1 ст. 255 ЦПК України закриття провадження у справі.

Відповідно до ч. 3 ст. 142 ЦПК України, у разі відмови позивача від позову понесені ним витрати відповідачем не відшкодовуються, а витрати відповідача за його заявою стягуються з позивача. Однак якщо позивач не підтримує своїх вимог унаслідок задоволення їх відповідачем після пред`явлення позову, суд за заявою позивача присуджує стягнення понесених ним у справі витрат з відповідача.

Відповідно до пункту 12 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 12 червня 2009 року № 2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції», визнання позову чи добровільне задоволення вимог відповідачем після пред`явлення позову не звільняє його від відшкодування понесених позивачем судових витрат при ухваленні рішення.

В абзаці 1 пункту 38 постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 17 жовтня 2014 року № 10 «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» судам роз`яснено, що у разі відмови позивача від позову понесені ним витрати відповідачем не відшкодовуються, а витрати відповідача за його заявою стягуються з позивача. Однак, якщо позивач не підтримує своїх вимог унаслідок задоволення їх відповідачем після пред`явлення позову, суд за заявою позивача присуджує стягнення всіх понесених ним у справі витрат з відповідача. Визнання відповідачем позову не є підставою для звільнення його від сплати судових витрат.

Таке правозастосування узгоджується з висновками Верховного Суду, викладеними зокрема у постанові від 24 вересня 2018 року по справі № 661/3865/16-ц, які суд, в силу вимог ч.4 ст. 263 ЦПК України, враховує при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин.

За вказаних підстав, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача понесені судові витрати у вигляді судового збору у розмірі 3028 грн.

На підставі викладеного та керуючись ст. 2, 14, 33, 142, 255, ЦПК України, суд -

У Х В А Л И В :

Заяву представника позивача Мєшніка Костянтина Ігоровича про закриття провадження - задовольнити.

Закрити провадження у цивільній справі за позовом Акціонерного товариства «УНІВЕРСАЛ БАНК» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.

Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ) на користь Акціонерного товариства «Універсал банк» адреса: (04114, м. Київ, вул. Автозаводська, буд. 54/19, ) суму судового збору у розмірі 3028,00 грн.

Роз`яснити позивачу, що у разі закриття провадження у справі повторне звернення до суду з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав не допускається. Наявність ухвали про закриття провадження у зв`язку з прийняттям відмови позивача від позову не позбавляє відповідача в цій справі права на звернення до суду за вирішенням цього спору.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Суддя Тетяна ІЛЬЄВА