Провадження № 2/161/3516/24
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(заочне)

17 грудня 2024 року місто Луцьк

Луцький міськрайонний суд Волинської області

у складі:

головуючого судді Івасюти Л.В.

за участю секретаря судового засідання Вольської А.А.

позивача ОСОБА_1

представника позивача ОСОБА_2

представника третьої особи, яка не заявляє

самостійних вимог щодо предмета спору на стороні

позивача ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_4 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача Виконавчий комітет Луцької міської ради, про позбавлення батьківських прав, -

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся до суду з вищевказаним позовом.

Позов обґрунтовує тим, що він перебував у зареєстрованому шлюбі з відповідачем, який рішенням Луцького міськрайонного суду Волинської області від 16.11.2010 було розірвано. У шлюбі в них народився син ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Ще до розірвання шлюбу вони почали проживати окремо, неповнолітній син залишився проживати з ним за адресою: АДРЕСА_1 , де проживає й на даний час.

Відповідач усунулась від виконання своїх батьківських обов`язків, вихованням та забезпеченням сина він займається одноособово та з допомогою своєї матері, баби неповнолітнього.

Зазначає, що відповідач не піклується про фізичний і духовний розвиток дитини, його навчання, побут та умови проживання, не забезпечує дитину фінансово.

Посилаючись на викладене, позивач просить суд позбавити ОСОБА_6 батьківських прав відносно неповнолітнього ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Ухвалою судді від 26.06.2024 відкрито загальне позовне провадження у справі.

Відзиву від відповідача у встановлений ухвалою строк до суду не надходило.

Ухвалою суду від 24.09.2024 закрито підготовче провадження у справі.

В судовому засіданні позивач та його представник заявлений позов підтримали та просили задовольнити з наведених у позовній заяві підстав, не заперечували щодо ухвалення заочного рішення у справі.

Відповідач в судове засідання не з`явилась, про місце, час та дату розгляду справи повідомлялась шляхом надсилання судової повістки та розміщення судового оголошення на офіційному веб-сайті «Судова влада». Клопотань про відкладення на адресу суду не надходило.

В судовому засіданні представник органу опіки та піклування Луцької міської ради підтримала позов про позбавлення ОСОБА_4 батьківських прав щодо неповнолітнього сина ОСОБА_5 .

За погодженням позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст. 280 ЦПК України.

Заслухавши пояснення позивача, його представника, допитаного в судовому засіданні неповнолітнього ОСОБА_5 , допитаних в якості свідків ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , дослідивши матеріали справи та надані докази на підтвердження обґрунтованості заявлених вимог, суд установив таке.

Статтею 51 Конституції України визначено, що сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою.

Стаття 9 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року (далі - Конвенція про права дитини), ратифікованої Україною згідно з постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року № 789-ХІІ, зобов`язує держави-учасниці забезпечувати, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають роздільно і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини.

Відповідно до частини першої, другої статті 12 Закону України «Про охорону дитинства» виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.

Виховання дитини має спрямовуватися на розвиток її особистості, поваги до прав, свобод людини і громадянина, мови, національних історичних і культурних цінностей українського та інших народів, підготовку дитини до свідомого життя у суспільстві в дусі взаєморозуміння, миру, милосердя, забезпечення рівноправності всіх членів суспільства, злагоди та дружби між народами, етнічними, національними, релігійними групами.

Батьки, які проживають окремо від дитини, зобов`язані брати участь у її вихованні і мають право спілкуватися з нею, якщо судом визнано, що таке спілкування не перешкоджатиме нормальному вихованню дитини (частина друга статті 15 Закону України «Про охорону дитинства»).

Відповідно до пункту 2 частини першої статті 164 Сімейного кодексу України (далі - СК України) мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона/він ухиляються від виконання своїх обов`язків щодо виховання дитини та/або забезпечення здобуття нею повної загальної середньої освіти.

Тлумачення наведених положень статті 164 СК України свідчить, що ухилення від виконання обов`язків по вихованню дитини може бути підставою для позбавлення батьківських прав лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.

Судом встановлено, що сторони є батьками неповнолітнього ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується копією свідоцтва про народження серія НОМЕР_1 (а.с.06).

Шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_9 розірвано рішенням Луцького міськрайонного суду Волинської області від 16.11.2010 (а.с.07-08).

11.07.2015 відповідач зареєструвала шлюб з ОСОБА_10 та змінила прізвище на « ОСОБА_11 ».

Судом встановлено, що неповнолітній ОСОБА_5 проживає за адресою: АДРЕСА_1 разом з батьком ОСОБА_1 та його батьками (а.с. 12).

З відповіді КЗ «Луцький заклад дошкільної освіти (Ясла-Садок) № 9 комбінованого типу Луцької міської ради» № 56 від 12.06.2024 вбачається, що ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 відвідував вказаний заклад протягом 2011-2016 років. Батько ОСОБА_1 та баба ОСОБА_12 приводили та забирали дитину з дошкільного закладу, відвідували батьківські збори та культурно-масові заходи, цікавилися успішністю дитини, її розвитком та вподобаннями. Мати до дошкільного закладу не приходила (а.с. 09).

Неповнолітній ОСОБА_5 з 01.09.2016 навчається у КЗ ЗСО «Луцький ліцей № 22 Луцької міської ради». Заяву про зарахування дитини до навчального закладу було подано батьком ОСОБА_1 , який займається навчанням і вихованням сина. Батько ОСОБА_1 та баба ОСОБА_12 піклуються про здоров`я дитини, цікавляться його навчанням, відповідально ставляться до виховання, підтримують тісний зв`язок з класним керівником, прислухаються до рекомендацій працівників школи. Мати жодного разу до школи не приходила, не цікавилась успішністю дитини, її розвитком та вподобаннями (а.с. 10).

З матеріалів справи випливає, що неповнолітній ОСОБА_5 перебуває на медичному обліку в КП «Луцькій міській дитячій поліклініці», декларація про медичне обслуговування укладене з 2018 року батьком ОСОБА_1 . На прийом з приводу захворювання чи профілактичного огляду з дитиною приходить батько ОСОБА_1 (а.с. 11).

З висновку Служби у справах дітей Луцької міської ради № 217 від 09.08.2024 випливає, що 26.07.2024 ОСОБА_1 та ОСОБА_5 прибули до служби у справах дітей, неповнолітній повідомив, що дуже рідко спілкується з матір`ю, востаннє бачив її рік тому, коли необхідно було виготовити паспорт. У присутності працівників служби у справах дітей він зателефонував до матері, яка повідомила, що на даний час перебуває у Фінляндії та не заперечує щодо позбавлення її батьківських прав відносно сина ОСОБА_5 , про що 29.07.2027 написала письмову заяву. Відтак, служба у справах дітей вважає за доцільне позбавити ОСОБА_4 батьківських прав відносно неповнолітнього сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Допитаний в судовому засіданні неповнолітній ОСОБА_5 , суду пояснив, що він проживає разом з батьком, матір він бачив останній раз коли подавав документи на виготовлення паспорта. Мати ним не цікавиться, участі в його вихованні та утриманні не приймає та не спілкується з ним.

Допитані в судовому засіданні в якості свідків ОСОБА_8 , який є братом позивача та ОСОБА_7 , який є сусідом позивача суду пояснили, що ОСОБА_5 проживає разом з батьком ОСОБА_1 , який опікується ним, займається його розвитком та забезпечує фінансово. Матір ОСОБА_4 вони не бачили більше 10 років..

Позбавлення батьківських прав є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків.

Разом з тим це, насамперед, є способом захисту прав та інтересів дитини, а тому при вирішенні цього питання перш за все необхідно виходити з інтересів дитини, з`ясувати та оцінити який позитивний чи негативний наслідок для дитини матиме таке рішення.

Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення, не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти.

Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.

Статтею 3 Конвенції передбачено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчим органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Відповідно до ст. 9 Конвенції про права дитини від 20.11.1989, ратифікованою постановою Верховної Ради України від 27.02.1991 № 789-XII, держави-учасниці поважають право дитини, яка розлучається з одним чи обома батьками, підтримувати на регулярній основі особисті відносини і прямі контакти з обома батьками, за винятком випадків, коли це суперечить найкращим інтересам дитини.

За загальним правилом позбавлення батьківських прав спрямоване насамперед на захист інтересів малолітніх та неповнолітніх дітей та є засобом стимулювання батьків щодо належного виконання своїх обов`язків.

Як вказано в ч.1 ст.17 Закону України від 23.02.2006 «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права. Практика Європейського суду з прав людини свідчить про те, що питання позбавлення батьківських прав мають ґрунтуватись на оцінці особистості відповідача та його поведінці. Факт оскарження відповідачем заяви про позбавлення батьківських прав також може свідчити про його інтерес до дитини (рішення від 07.12.2006 у справі «Хант проти України»).

Оцінюючи наявні в справі докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що відповідач тривалий час не бере участі у вихованні сина, не піклується про його фізичний і духовний розвиток, не забезпечує його необхідними матеріально-побутовими умовами, доглядом, вихованням, не спілкується з ним. Зазначені фактори в сукупності, суд розцінює як ухилення від виховання дитини та самоусунення від виконання батьківських обов`язків.

Проаналізувавши наведене, суд дійшов висновку щодо доцільності позбавлення ОСОБА_4 батьківських прав відносно неповнолітнього сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що відповідатиме інтересам дитини.

Керуючись ст.ст. 12, 13, 77, 81, 89, 200, 206, 263, 264, 265, 280, 354 ЦПК України, на підставі ст.ст. 19, 150, п.2 ч.1 ст.164, 165-167 СК України, суд, -

У Х В А Л И В :

Позов задовольнити.

Позбавити ОСОБА_4 батьківських прав відносно неповнолітнього сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_1 витрати понесені у зв`язку зі сплатою судового збору в сумі 1211 (одна тисяча двісті одинадцять) гривень 20 копійок.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення, в разі проголошення вступної та резолютивної частини рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного тексту рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Позивач: ОСОБА_1 (адреса: АДРЕСА_1 , РНОКПП - НОМЕР_2 );

Відповідач: ОСОБА_4 (адреса: АДРЕСА_2 , РНОКПП - НОМЕР_3 );

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору Виконавчий комітет Луцької міської ради (адреса: вул. Богдана Хмельницького, 19, м. Луцьк, ).

Суддя Луцького міськрайонного суду Волинської області Л.В. Івасюта