Провадження № 2-о/524/385/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17.12.2024 року місто Кременчук

Суддя Автозаводського районного суду міста Кременчука Полтавської області Мельник Н.П., розглянувши матеріали справи за заявою ОСОБА_1 про встановлення факту,

УСТАНОВИЛА:

12.12.2024 до Автозаводського районного суду міста Кременчука Полтавської області звернувся ОСОБА_1 із заявою про встановлення факту. Заява мотивована тим, що заявник з 23.02.2009 по 03.09.2012 проходив службу у ДУ «Приазовська виправна колонія», з 03.09.2012 по 16.10.2017 - у Маріупольському слідчому ізоляторі, звідки звільнений за власним бажанням у зв`язку із переходом на військову службу до військової частини Національної гвардії України.

ДУ «Приазовська виправна колонія» та Маріупольський слідчий ізолятор зареєстровані та знаходяться у м Маріуполі Донецької області, яке знаходиться під окупацією з 05.03.2022.

З 17.10.2017 заявник проходить військову службу у військовій частині Національної гвардії України.

У 2024 році ОСОБА_1 дізнався про не зарахування до вислуги років стажу служби у ДУ «Приазовська виправна колонія» та Маріупольському слідчому ізоляторі, у зв`язку із чим останній не отримує надбавку до грошового забезпечення.

Для вирішення зазначеного заявник звернувся до керівництва військової частини із відповідним рапортом, однак отримав відмову, оскільки у командира військової частини відсутні підстави для задоволення зазначеного рапорта за відсутності підтверджуючих документів, а саме: особової справи чи інших документів з особової справи військовослужбовця.

Ознайомившись із поданою заявою про встановлення факту та доданими документами, суддя приходить до висновку про доцільність розгляду цієї справи у порядку позовного провадження, оскільки вбачається спір про право, а тому у відкритті провадження у порядку окремого провадження слід відмовити.

За положеннями частин 1, 2 ст. 19 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

Цивільне судочинство здійснюється за правилами, передбаченими цим Кодексом, у порядку наказного, позовного провадження (загального або спрощеного) та окремого провадження.

Згідно з частиною 7 ст. 19 ЦПК України окреме провадження призначене для розгляду справ про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов для здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Відповідно до частини 1 ст. 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Згідно частиною 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту: родинних відносин між фізичними особами; перебування фізичної особи на утриманні; каліцтва, якщо це потрібно для призначення пенсії або одержання допомоги по загальнообов`язковому державному соціальному страхуванню; реєстрації шлюбу, розірвання шлюбу, усиновлення; проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу; належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті; народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження; смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті; смерті особи, яка пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підстави вважати її загиблою від певного нещасного випадку внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру.

Суддя відмовляє у відкритті провадження по справі, якщо із заяви про встановлення факту, що має юридичне значення, вбачається спір про право (частина 4 ст. 315 ЦПК України).

Згідно з постановою Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31.03.1995 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» із змінами, у разі, якщо буде виявлено, що встановлення підвідомчого судові факту пов`язане з вирішенням спору про право, суд відмовляє у прийнятті заяви до розгляду в окремому провадженні.

Постановою Верховного Суду від 20.06.2019 по справі № 632/580/17 зроблено висновок про те, що юридичними фактами є певні факти реальної дійсності, з якими нормою права пов`язується настання правових наслідків, зокрема виникнення, зміна або припинення цивільних прав та обов`язків. Таким чином, визначальною обставиною під час розгляду заяви про встановлення певних фактів у порядку окремого провадження є те, що встановлення такого факту не пов`язане з наступним вирішенням спору про право цивільне.

Під спором про право необхідно розуміти певний стан суб`єктивного права; спір є суть суперечності, конфлікт, протиборство сторін, спір поділяється на матеріальний і процесуальний. Під час розгляду справ у порядку окремого провадження виключається існування спору про право, який пов`язаний із порушенням, оспорюванням або невизнанням, а також недоведенням наявності суб`єктивного права за умов, що є певні особи, які перешкоджають у реалізації такого права.

Таким чином, у відкритті провадження по справі слід відмовити та роз`яснити заявнику право на звернення до суду у порядку позовного провадження.

Керуючись ст.ст. 260, 261, 315, 353 ЦПК України, суддя

ПОСТАНОВИЛА:

Відмовити у відкритті провадження по цивільній справі в порядку окремого провадження за заявою ОСОБА_1 про встановлення факту.

Роз`яснити ОСОБА_1 право звернутись до суду із позовною заявою у порядку позовного провадження.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та може бути оскаржена до Полтавського апеляційного суду протягом 15 днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя Н.П. Мельник