РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03.12.2024 року м. Житомир

Богунський районний суд м. Житомира в складі головуючого судді Перекупка І.Г., за участю секретаря судових засідань Конончук Ю.О., позивача ОСОБА_1 , представника відповідача ОСОБА_2 , представника третьої особи ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції в залі Богунського районного суду м. Житомира в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_4 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору ОСОБА_5 про стягнення аліментів на утримання дружини,

В С Т А Н О В И В:

До Богунського районного суду м. Житомира звернулася ОСОБА_1 з позовом до ОСОБА_4 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору ОСОБА_5 про стягнення аліментів на утримання дружини. В обгрунтування заяви вказала, що 22 січня 2021 р. вона, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уклала шлюб з ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію шлюбу серії НОМЕР_1 видане Житомирським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Центрально-Західного міжрегіонального управління юстиції (м. Хмельницький).У шлюбі у них народилася дитина: ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_2 від 12.10.2021 р. видане Відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Житомирі Центрально-Західного міжрегіонального управління юстиції (м. Хмельницький). На час направлення позову до суду її чоловік ОСОБА_4 призваний на військову службу, відповідно вони проживають окремо, через що виникають питання по матеріальному забезпеченню сім`ї. Наразі вона, ОСОБА_1 знаходиться у декретній відпустці по догляду за дитиною, тому працювати не має можливості, у зв`язку з чим перебуває у скрутному матеріальному становищі. Крім соціальних виплат по догляду за дитиною, інших доходів не має. Так як змушена доглядати за їх спільною дитиною, потребую матеріальної допомоги чоловіка для забезпечення своїх базових потреб життєдіяльності тому з метою захисту своїх прав, звернулася до суду із заявою про стягнення аліментів на її утримання у розмірі частки від усіх видів доходу щомісячно, з дня пред`явлення позову до суду.

В судовому засіданні позивачка наполягала на задоволені позовних вимог обгрунтовуючи свої вимоги наданими суду доказами.

Представник відповідача адвокат Хоменко С.А. погоджується на часткове задоволення позовних вимог а саме стягнення аліментів на утримання дружини в розмірі половини прожиткового мінімуму. (а. с. 112-113, 118).

Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору ОСОБА_5 - адвокат Лук`яненко В.О. заперечував проти задоволення позовних вимог та направив до суду пояснення зі змісту якого свідчить, що «…Матеріали справи не містять жодних доказів відповідно до яких можна прийти до висновку, що Позивач потребує додаткового утримання, зокрема але не виключно: довідку про доходи (або ж довідку ОК-5) як фактично є підтвердження інформації про відсутність доходів у Позивача; матеріали справи не містять жодних банківських виписок по банківським рахункам Позивача; Позивачем не доведено і необгрунтовано, чому саме розмір аліментів на утримання має складати 1/4; Позивачем не доведено і під час судового засідання не повідомлено якої саме суми коштів не вистачає на забезпечення своїх базових потреб життєдіяльності; не приведено які саме доходи отримувались Позивачем до виходу в декрет. В сукупності вище перелічені обставини свідчать про недоведеність обставин, які ОСОБА_1 чомусь вважає доведеними, оскільки на їх підтвердження не надано жодних належних, допустимих, достовірних та достатніх доказів, що в даному випадку є підставою для задоволення позовних вимог у зв`язку із їх недоведеністю…» (а. с. 130-133).

Дослідивши повно, всебічно та об`єктивно обставини справи, заслухавши учасників процесу, оцінивши безпосередньо в судовому засіданні всі зібрані у справі докази в їх сукупності, суд, керуючись своїм внутрішнім переконанням, дійшов висновку що позовні вимоги підлягають задоволенню виходячи з наступного.

Судом встановлено.

22 січня 2021 р. ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уклала шлюб з ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію шлюбу серії НОМЕР_1 видане Житомирським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Центрально-Західного міжрегіонального управління юстиції (м. Хмельницький).(а. с. 3)

ОСОБА_6 народилася ІНФОРМАЦІЯ_4 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_2 від 12.10.2021 р. видане Відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Житомирі Центрально-Західного міжрегіонального управління юстиції (м. Хмельницький). Батьками дитини вказані ОСОБА_4 та ОСОБА_1 . (а. с. 4).

Зі змісту довідки ТОВ «Сова груп», ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ИПН НОМЕР_3 , менеджер з туризму ТОВ «Сова груп» з 06.12.2021 р. по час розгляду справи в суду находиться у відпустці для догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку. (а. с. 94)

Зі змісту наказу по ТОВ «Сова груп» «Про продовження відпустки по догляду за дитиною ОСОБА_1 » № 2-к від 03.10.2024 р. свідчить «…Надати ОСОБА_1 , менеджеру по туризму, відпустку по догляду за дитиною з 03 жовтня 2024 р. по 03 квітня 2025 р., або до дня фактичного виходу на роботу…» (а. с. 105-106).

Згідно довідки військової частини НОМЕР_4 «…старший солдат ОСОБА_4 призваний на військову службу у військовій частині НОМЕР_4 з 17.02.2024 р. по теперішній час (18.07.2024 р.) (а. с. 10).

За погодженням сторін, учасників процесу, судом взято до уваги, що відповідач ОСОБА_4 на час проходження військової служби у військовій частині НОМЕР_4 отримує грошове забезпечення у розмірі приблизно 60 000 (шістдесят тисяч грн.) (а. с. 136-140)

Рішенням Богунського районного суду м. Житомир від 22.09.2016 р. шлюб між ОСОБА_4 та ОСОБА_5 розірвано. Неповнолітню дитину ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_5 залишити проживати з матір`ю. (а. с. 21)

Рішенням Богунського районного суду м. Житомир від 22.09.2016 р. зобов`язано ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 сплачувати аліменти в розмірі усіх видів заробітку (доходу), але не менше 30% встановленого прожиткового мінімуму на користь ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_6 на утримання малолітнього сина ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_7 (а. с. 22).

Ухвалою Радомишльського районного суду Житомирської області від 17.06.2024 р. відкрито провадження у справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5 про зменшення розміру стягнення аліментів з до 1/6 частини всіх видів заробітку. (а. с. 23-25).

На підставі судового наказу від 27.03.2024 р. стягуються з ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 аліменти у розмірі усіх видів заробітку (доходу) але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 на утримання ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (а. с. 62).

Дана справа розглядається в рамках цивільного судочинства. Положеннями процесуального закону, який регулює правила розгляду таких справ, визначено, що розглядаючи цивільні справи суд керується принципом диспозитивності та змагальності, які визначають, що кожна сторона повинна самостійно подавати докази та доводити ті обставини на які посилається, в тому числі, шляхом подання доказів, заявлення клопотань і несе ризик настання наслідків пов`язаних із вчиненням або не вчиненням нею процесуальних дій. Доказування заявлених вимог не може перебирати на себе суд або інша сторона. (ст. ст. 12, 13 та 81 ЦПК України).

Відповідно до ст. ст. 12, 81 ЦПК України кожна сторона, повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Суд розглядає справу не інакше як за зверненням особи поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках (ст.13 ЦПК України).

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (ст. 77 ЦПК України).

Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (ч. 2 ст.78 ЦПК України).

Відповідно до ст. 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання

Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. (ч. 6 ст. 81 ЦПК України).

У відповідності до статті 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Статтею 5 ЦПК України встановлено, що здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону.

Згідно статті 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Статтею 13 ЦПК України визначено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно зі статтями 15,16 ЦК України, кожна особамає правона захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути припинення дії, яка порушує право, відновлення становища, яке існувало до порушення.

Стаття 7 Сімейного Кодексу України (далі СК України) визначає, що сімейні відносини регулюються цим Кодексом та іншими нормативно-правовими актами. Сімейні відносини можуть бути врегульовані за домовленістю (договором) між їх учасниками. Сімейні відносини регулюються лише у тій частині, у якій це є допустимим і можливим з точки зору інтересів їх учасників та інтересів суспільства. Регулювання сімейних відносин здійснюється з урахуванням права на таємницю особистого життя їх учасників, їхнього права на особисту свободу та недопустимості свавільного втручання у сімейне життя.

Відповідно до частин другої та четвертоїстатті 84 СК України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу.

Таким чином, сімейним законодавством передбачено право дружини - матері на утримання чоловіком - батьком до досягнення дитиною трирічного віку незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Подання суду доказів того, що дружина, з якою проживає дитина, потребує матеріальної допомоги, не є обов`язковим, оскільки право на аліменти належить дружині-матері незалежно від цієї обставини.

Судом встановлено, що ОСОБА_6 народилася ІНФОРМАЦІЯ_4 . Тобто на час винесення рішення (03.12.2024 р.) дитині вже виповнилося три роки у зв`язку з чим суд, керуючись принципами справедливості, добросовістності та розумності вважає за доцільне визначити термін сплати аліментів на утримання дружини-матері неповнолітньої дитини - ОСОБА_1 до досягнення дитиною шести років.

Згідностатті 75 СК України, дружина, чоловік повинні матеріально підтримувати один одного. Право на утримання (аліменти) має той із подружжя, який є непрацездатним, потребує матеріальної допомоги, за умови, що другий із подружжя може надавати матеріальну допомогу.

Відповідно достатті 77 СК України, утримання одному з подружжя надається другим із подружжя у натуральній або грошовій формі за їхньою згодою. За рішенням суду аліменти присуджуються одному з подружжя, як правило, у грошовій формі. Аліменти сплачуються щомісячно. За взаємною згодою аліменти можуть бути сплачені наперед.

Отже ОСОБА_1 має право на утримання від свого чоловіка ОСОБА_4 до досягнення їх донькою ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 шести років, за умови, що відповідач може надавати матеріальну допомогу.

Визначаючи розмір аліментів, суд виходить з наступного.

Згідно з частиною першою та другою статті 80 СК України аліменти присуджуються одному з подружжя у частці від заробітку (доходу) другого з подружжя і(або) у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів одному з подружжя суд визначає з урахуванням можливості одержання утримання від повнолітніх дочки, сина, батьків та з урахуванням інших обставин, що мають істотне значення.

В добровільному порядку питання щодо утримання дружини позивач та відповідач не вирішили.

Проте, як встановлено судом, відповідач має на утриманні дитину від попереднього шлюбу, на яку також сплачує аліменти в розмірі 1/4 частки його заробітку (доходу) (а. с. 22), позовні вимоги визнав частково, а тому суд приходить до висновку про часткове задоволення позовних вимог.

Крім того, судом встановлено, що згідно довідки МСЕК № 822551 від 11.03.2014 р. ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_8 (батько відповідача) має другу групу інвалідності, проживає один. (а. с. 64-65).

Отже, виходячи з принципу справедливості, розумності та з урахуванням потреб позивача, суд приходить до висновку про часткове задоволення позову та стягнення з відповідача аліментів на користь позивача до досягнення дитиною ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 шести років в розмірі 1/5 частини доходу відповідача.

Такий розмір аліментів є мінімально необхідним, з огляду на вік дитини та неможливість позивача працевлаштуватися, через догляд за дитиною. (а. с. 105-106).

Частиною першою статті 79 СК України передбачено, що аліменти присуджуються за рішенням суду від дня подання позовної заяви.

У відповідності до статті 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення.

Також у Постанові Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 р. № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» зазначено, що вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров`я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.

В постанові по справі № 750/9224/16-ц (провадження № 61-16837св18) від 13 червня 2018 р. суд касаційної інстанції звернув увагу на те, що відповідно до частин другої та шостої статті 84 СК України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років і в разі розірвання шлюбу. Згідно з частиною четвертою статті 84 СК України право на утримання дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу.

Отже, суд бере до уваги, що подання суду доказів того, що дружина, з якою проживає дитина, потребує матеріальної допомоги, не є обов`язковим в силу приписів СК України, що регулюють вирішення даного питання, оскільки право на аліменти належить дружині - матері незалежно від цієї обставини.

Виходячи з вищевказаного, суд приходить до висновку, що відповідач є здоровою працездатного віку особою, а отже він спроможний та зобов`язаний надавати матеріальну допомогу матері своєї дитини.

Зважаючи на те, що позивач не працює, має на утриманні малолітню дитину, знаходиться у відпустці подогляду задитиною до 03.04.2025 р., доходи позивача складають лише соціальні виплати, доводів про неможливість надання матеріальної допомоги позивачу, відповідач суду не надав, тому є всі підстави для стягнення з нього аліментів на утримання дружини до досягнення їх найменшою дитиною трирічного віку у розмірі 1/10 частки від всіх видів заробітку відповідача.

У відповідності до частини 1 статті 141 ЦПК України з відповідача в дохід держави слід стягнути 1 211,20 грн. судового збору.

Пунктом 1 частини 1 статті 430 ЦПК України встановлено, що суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

Керуючись Постановою Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного Кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15.05.2006 року № 3; статтями 7,75,77,79, 84, 91,182 Сімейного кодексу України, статтями 4,12,13,19,23,28, 48,76,78,81,89,128,141, 258, 259, 263-265,274, 279, 352, 354, 355, 430 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_4 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору ОСОБА_5 про стягнення аліментів на утримання дружини, задовольнити частково.

Стягувати з ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_9 , РНОКПП: НОМЕР_5 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , аліменти на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_10 , РНОКПП: НОМЕР_3 , зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , на її утримання у розмірі 1/5 (однієї п`ятої) частки з усіх видів його заробітку (доходу), щомісячно, починаючи з 19 липня 2024 р. до досягнення дитиною ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_11 шести років, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_12 .

Допустити негайне виконання рішення в межах суми платежу за один місяць.

Стягнути з ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_9 , РНОКПП: НОМЕР_5 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , судовий збір в розмірі 1 211,40 грн., зарахувавши його до спеціального фонду Державного бюджету України.

В решті позовних вимог відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Житомирського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження.

Повний текст рішення виготовлено 10.12.2024 р.

Суддя Богунського районного

суду м. Житомир І.Г. Перекупка