Придніпровський районний суд м.Черкаси
Справа № 711/8127/24
Провадження № 2/711/2844/24
ЗАОЧНЕ РІШЕННЯ
16 грудня 2024 року Придніпровський районний суд м. Черкаси в складі:
головуючого судді Булгакової Г.В.,
за участю секретаря судового засідання Кофанової А.О.,
розглянувшиу відкритому судовому засіданні у порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Порше Мобіліті» до ОСОБА_1 про стягнення 3% річних та інфляційних втрат,-
08.10.2024 представник ТОВ «Порше Мобіліті» - адвокат Павленко С.В. звернувся до Придніпровського районного суду м. Черкаси із позовом, в якому просив стягнути з ОСОБА_1 за невиконання рішення Апеляційного суду Черкаської області від 09.03.2016 по справі № 711/4200/15-ц станом на 30.09.2024 інфляційні втрати у розмірі 79 238,03 грн. та 3% річних у розмірі 16 676,61 грн., а також судовий збір у розмірі 3 028,00 грн.
В обгрунтування позовних вимог зазначив, що рішенням Придніпровського районного суду м. Черкаси від 03.12.2015 частково задоволено позовні вимоги ТОВ «Порше Мобіліті» та стягнуто з ОСОБА_1 заборгованість за кредитним договором № 50003964 від 10.04.2012 у розмірі 174 726,56 грн., 3% річних від простроченої суми у розмірі 2 421,82 грн., інфляційні втрати у розмірі 45 113,23 грн., судовий збір у розмірі 2 222,61 грн. та витрати на правову допомогу у розмірі 8 304,00 грн. Постановою Апеляційного суду Черкаської області від 09.03.2016 рішення Придніпровського районного суду м. Черкаси від 03.12.2015 по справі № 711/4200/15-ц змінено, а саме, скасовано рішення в частині стягнення інфляційних втрат у розмірі 45 113,23 грн. та 3% річних від простроченої суми у розмірі 2 421,82 грн. В задоволенні позовних вимог в частині стягнення інфляційних втрат у розмірі 45 113,23 грн. та 3% річних від простроченої суми у розмірі 2 421,82 грн. відмовлено. В решті рішення суду залишено без змін. 03.06.2016 Придніпровським районним судом м. Черкаси було видано виконавчий лист по справі № 711/4200/15-ц. Станом на дату подання даного позову рішення Придніпровського районного суду м. Черкаси від 03.12.2015 та постанова Апеляційного суду Черкаської області від 09.03.2016 по справі № 711/4200/15-ц не виконано, сума несплаченого боргу становить 185 253,17 грн., тому позивач має право на отримання сум, передбачених статтею 625 ЦК України, за останні три роки до моменту пред`явлення позову. За період з 01.10.2021 до 30.09.2024 розмір 3% річних становить 16 676,61 грн., а інфляційних витрат 79 238,03 грн.
За результатами автоматизованого розподілу судової справи між суддями справа передана для розгляду судді Придніпровського районного суду м. Черкаси Булгаковій Г.В.
Ухвалою Придніпровського районного суду м. Черкаси від 23.10.2024 відкрито провадження по справі та призначено її до судового розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. Відповідачу встановлено п`ятнадцятиденний строк з дня вручення даної ухвали для подання відзиву на позовну заяву.
У судове засідання представник позивача - адвокат Павленко С.В.не з`явився, подав клопотання, в якому підтримав позовні вимоги та просив проводити розгляд справи за його відсутності.
Відповідач ОСОБА_1 у судове засідання повторно не з`явився, хоча про дату, час та місце розгляду справи повідомлялися у встановленому законом порядку, шляхом направлення судових повісток за зареєстрованим місцем проживання, проте поштові відправлення були повернуті на адресу суду без вручення, з відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою». Правом на подання відзиву на позовну заяву не скористався, клопотань про відкладення або про розгляд справи без його участі на адресу суду не надходило.
З урахуванням положень частини 8 статті 178, частини 4 статті 223, частини 1 статті 280 ЦПК України, суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів.
Дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи в їх сукупності, всебічно, повно та об`єктивно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, суд встановив такі обставини та дійшов до відповідних висновків.
Статтею 55 Конституції України та статтею 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону (стаття 5 ЦПК України).
Виходячи з принципу диспозитивності цивільного судочинства та змагальності сторін (статті 12, 13 ЦПК України), суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання (стаття 80 ЦПК України).
Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що рішенням Придніпровського районного суду м. Черкаси від 03.12.2015 по справі № 711/4200/15-ц, яке набрало законної сили 09.03.2016, стягнуто з ОСОБА_1 на користь ТОВ Порше Мобіліті» заборгованість за кредитним договором № 50003964 від 10.04.2012 у розмірі 174 726,56 грн., 3% річних від простроченої суми у розмірі 2 421,82 грн., інфляційні втрати у розмірі 45 113,23 грн., судовий збір у розмірі 2 222,61 грн. та витрати на правову допомогу у розмірі 8 304,00 грн.
Постановою Апеляційного суду Черкаської області від 09.03.2016 рішення Придніпровського районного суду м. Черкаси від 03.12.2015 в частині стягнення інфляційних втрат у розмірі 45 113,23 грн. та 3% річних від простроченої суми у розмірі 2 421,82 грн. скасовано. В задоволенні позовних вимог в частині стягнення інфляційних втрат у розмірі 45 113,23 грн. та 3% річних від простроченої суми у розмірі 2 421,82 грн. відмовлено.
03.06.2016 на виконання вищевказаного рішення судом було видано відповідні виконавчі листи, які в подальшому ТОВ «Порше Мобіліті» пред`явило до примусового виконання до Придніпровського ВДВС м. Черкаси ГТУЮ у Черкаській області (правонаступник - Другий ВДВС у м. Черкаси ЦМУ МЮ (м. Київ).
З листа Другого ВДВС у м. Черкаси ЦМУ МЮ (м. Київ) від 26.09.2024 вбачається, що на виконанні у відділі перебували виконавчі провадження: № 52028438 з примусового виконання виконавчого листа № 711/4200/15, виданого 03.06.2016 Придніпровським районним судом м. Черкаси про стягнення заборгованості з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Порше Мобіліті» в сумі 10 526,61 грн., яке 28.03.2019 завершено на підставі п. 7 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження»; № 52028307 з примусового виконання виконавчого листа № 711/4200/15, виданого 03.06.2016 Придніпровським районним судом м. Черкаси про стягнення заборгованості з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Порше Мобіліті» у сумі 174 726,56 грн., яке 28.03.2019 завершено п. 7 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження».
Звертаючись до суду із даним позовом, ТОВ «Порше Мобіліті» посилалось на те, що станом на дату подання даного позову рішення Придніпровського районного суду м. Черкаси від 03.12.2015 по справі № 711/4200/15 відповідачем не виконано, сума не сплаченого боргу становить 185 253,17 грн., а тому товариство має право на стягнення з відповідача 3% річних та інфляційних за період з 01.10.2021 до 30.09.2024.
Згідно статті 11 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що непередбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини. Цивільні права та обов`язки можуть виникати безпосередньо з актів цивільного законодавства. У випадках, встановлених актами цивільного законодавства, цивільні права та обов`язки можуть виникати з рішення суду.
Цивільні обов`язки виконуються у межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства. Особа не може бути примушена до дій, вчинення яких не є обов`язковим для неї. Виконання цивільних обов`язків забезпечується засобами заохочення та відповідальністю, які встановлені договором або актом цивільного законодавства. Особа може бути звільнена від цивільного обов`язку або його виконання у випадках, встановлених договором або актами цивільного законодавства (стаття 14 ЦК України).
Відповідно до статті 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботи, надати послугу, сплатити гроші) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.
Положеннями статі 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Відповідно до статті 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Відповідальність за порушення грошового зобов`язання регламентується статтею 625 ЦК України. Так, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
За змістом цієї норми закону нарахування інфляційних втрат на суму боргу та трьох процентів річних входять до складу грошового зобов`язання і є особливою мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних витрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними грошовими коштами, належними до сплати кредиторові.
Отже, положення зазначеної норми права передбачають, що зобов`язання можуть виникати безпосередньо з договорів та інших правочинів, передбачених законом, а також угод, які не передбачені законом, але йому не суперечать, а в окремих випадках, встановлених актами цивільного законодавства, цивільні права та обов`язки можуть виникати з рішення суду.
Вказане узгоджується з правовим висновком, викладеним Верховним Судом у постанові від 05.06.2019 по справі № 589/3683/16-ц.
Таким чином, наявність судового рішення про задоволення вимог кредитора, яке не виконано боржником, не звільняє боржника від відповідальності за невиконання грошового зобов`язання та не позбавляє кредитора права на отримання сум, передбачених частиною 2 статті 625 ЦК України. Право кредитора вимагати сплату боргу з урахуванням індексу інфляції та процентів річних є способом захисту його майнового права та інтересу, суть яких полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отримання компенсації (плати) від боржника за користування утриманими ним грошовими коштами, належними до сплати кредитору.
Як встановлено судом, на підставі рішення Придніпровського районного суду м. Черкаси від 03.12.2015 по справі № 711/4200/15-ц між сторонами виникло грошове зобов`язання. На даний час вищезазначене рішення відповідачем не виконано, кредитні зобов`язання не припинені, відтак, позивач має право на стягнення суми інфляційних втрат та 3% річних від простроченої суми боргу за весь час прострочення.
Згідно наданого позивачем розрахунку, за період з 01.10.2021 по 30.09.2024 інфляційні втрати складають 79 238,03 грн., а 3% річних за вказаний період 16 676,61 грн. Наданий позивачем розрахунок інфляційних втрат та 3% річних здійснено арифметично вірно.
З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі.
При розподілі судових витрат суд керується статтею 141 ЦПК України, згідно якої судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Враховуючи, що позовні вимоги судом задоволені у повному обсязі, з відповідач на користь позивача підлягає до стягнення судовий збір у розмірі 3 028,00 грн.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 5, 12, 13, 81, 141, 259, 263, 264, 265, 280-282, 289, 354 ЦПК України, суд,-
Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Порше Мобіліті» до ОСОБА_1 про стягнення 3% річних та інфляційних втрат задовольнити.
Заочне рішення може бути переглянуто судом за письмовою заявою відповідача, яка подається протягом тридцяти днів з дня його ухвалення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Рішення може бути оскаржено в загальному порядку до Черкаського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення, а відповідачем в той же строк з дня залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Головуючий: Г. В. Булгакова