справа № 757/3981/23-ц головуючий у суді І інстанції Ільєва Т.Г.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 грудня 2024 року м. Київ

Київський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати в цивільних справах:

головуючого судді - Березовенко Р.В.,

суддів: Лапчевської О.Ф., Мостової Г.І.,

з участю секретаря Щавлінського С.Р.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Києві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 поданою представником - адвокатом Якубенко Юлією Вікторівною на рішення Печерського районного суду міста Києва від 29 лютого 2024 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства комерційного банку «Приватбанк» про захист прав споживачів, усунення перешкод у користуванні банківськими послугами та стягнення пені,-

В С Т А Н О В И В:

У січні 2023 року до Печерського районного суду м. Києва надійшов позов ОСОБА_1 до Акціонерного товариства комерційного банку «ПРИВАТБАНК», в якому позивач просив суд:

- зобов`язати АТ КБ «ПриватБанк» усунути перешкоди у користуванні ОСОБА_1 картковими рахунками, відкритими в АТ КБ «ПриватБанк»: НОМЕР_1 та НОМЕР_2 , які обслуговуються платіжними картками № НОМЕР_3 та № НОМЕР_4 , та системою дистанційного банківського обслуговування «Приват 24» шляхом поновлення (розблокування) проведення зупинених фінансових операцій за вказаними рахунками;

- cтягнути з АТ КБ «ПриватБанк» на користь ОСОБА_1 відповідно до вимог Закону України «Про захист прав споживачів» пеню у розмірі 3% від суми коштів, яка безпідставно заблокована на карткових рахунках ОСОБА_1 , відкритих в АТ КБ «ПриватБанк»: НОМЕР_1 та НОМЕР_2 , які обслуговуються платіжними картками № НОМЕР_3 та № НОМЕР_4 , за кожен день невиконання (прострочення виконання, неналежного виконання) зобов`язань починаючи з 19 березня 2022 року по дату ухвалення рішення у справі.

Мотивуючи позовні вимоги вказує, що ОСОБА_1 має наступні відкриті рахунки в АТ КБ «ПриватБанк: НОМЕР_1 та НОМЕР_2 , які обслуговуються платіжними картками № НОМЕР_3 та № НОМЕР_4 .

19 березня 2022 року Банк в односторонньому порядку зупинив фінансові операції позивача за картковими рахунками Позивача і здійснив блокування системи дистанційного банківського обслуговування «Приват 24».

На звернення Позивача від 17 травня 2022 року та 22 червня 2022 року, АТ КБ «ПриватБанк» своїми листами від 18 травня 2022 року №20.1.0.0.0/7-220517/7343 та від 24 червня 2022 року №20.1.0.0.0/7-240623/18904 повідомив про те, що банк припинив обслуговування платіжних карток на підставі п. 2.1.4.2.3. Умов і правил надання банківських послуг, яким передбачено, що у випадках порушення Клієнтом вимог чинного законодавства України та/ або умов даного Договору та/або у разі виникнення Несанкціонованого овердрафту Банк має право зупинити здійснення розрахунків за Карткою (заблокувати Картку) та/або визнати Картку недійсною до моменту усунення зазначених порушень, а також вимагати дострокового виконання боргових зобов`язань у цілому або установленій Банком частині у разі невиконання Клієнтом своїх боргових зобов`язань та інших зобов`язань за цим Договором.

При цьому, про жодні конкретні порушення з боку позивача вимог чинного законодавства України та/ або умов договору у своїх листах банк не вказав.

Позивач зазначає, що вказаними протиправними діями Банк порушив права її як споживача фінансових послуг, чим також позбавив права на вільне володіння та розпорядження приналежним майном - грошовими коштами, що знаходились на заблокованих відповідачем карткових рахунках позивача.

Таким чином, захист прав позивача як споживача фінансових послуг має бути здійснений у судовому порядку шляхом усунення перешкод у користуванні позивачем картковими рахунками, відкритими у відповідача та електронними системами Приват 24 мають бути усунуті в судовому порядку шляхом розблокування вищевказаних карткових рахунків та поновлення відповідачем проведення зупинених фінансових операцій за даними картковими рахунками.

З урахуванням викладеного, з відповідача на користь позивача, відповідно до вимог Закону України «Про захист прав споживачів», позивач просить стягнути пеню у розмірі 3% від суми коштів, які знаходиться на карткових рахунках позивача, за кожен день прострочення з 19 березня 2022 року по дату ухвалення рішення у справі.

08 травня 2023 року до суду надійшов відзив Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» на позовну заяву, в якому представник просив відмовити у задоволенні позовних вимог.

Рішенням Печерського районного суду міста Києва від 29 лютого 2024 року відмовлено у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Акціонерного товариства комерційного банку «ПРИВАТБАНК» про захист прав споживачів, усунення перешкод у користуванні банківськими послугами та стягненні пені.

Не погодившись із таким рішенням суду, представник ОСОБА_1 - адвокат Якубенко Юлія Вікторівна 01 квітня 2024 року через систему «Електронний суд» подала до Київського апеляційного суду апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення та неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, неправильне встановлення обставин справи, які мають значення, просила скасувати рішення Печерського районного суду міста Києва від 29 лютого 2024 року та ухвалити нове судове рішення, яким позовні вимоги задовольнити у повному обсязі.

Підтримавши доводи позовної заяви, представник апелянта вказала на хибність висновків суду першої інстанції та їх невідповідність фактичним обставинам справи.

Вважає, що судом першої інстанції порушено вимоги з ч. 1 ст. 1074 ЦК України та помилково не застосовано до спірних правовідносин положення Закону України «Про запобігання та протидію легалізації (відмиванню) доходів, одержаних злочинним шляхом, фінансуванню тероризму та фінансуванню розповсюдження зброї масового знищення».

У даному випадку Банком не дотримано вимог діючого законодавства в частині порядку зупинення фінансових операцій по рахунках Позивача, будь-які належні та допустимі докази здійснення Позивачем незаконних операцій у матеріалах справи відсутні, відповідно, жодних підстав для блокування (замороження) належних Позивачу карткових рахунків та зупинення фінансових операцій у Банка не було.

Більш того, таке блокування та зупинення фінансових операцій діє вже понад максимально встановлені строки - понад 30 (тридцять) робочих днів, встановлені ст. 23 ЗУ «Про запобігання та протидію легалізації (відмиванню) доходів, одержаних злочинним шляхом, фінансуванню тероризму та фінансуванню розповсюдження зброї масового знищення», що саме по собі вже є грубим порушенням вимог діючого законодавства, а також прав та законних інтересів Позивача.

Суд першої інстанції також безпідставно вважав встановленим факт наявності сумнівних операцій по рахунку Позивача з використанням електронного платіжного засобу.

Ухвалою Київського апеляційного суду від 09 вересня 2024 року відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 поданою представником - адвокатом Якубенко Юлією Вікторівною на рішення Печерського районного суду міста Києва від 29 лютого 2024 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства комерційного банку «Приватбанк» про захист прав споживачів, усунення перешкод у користуванні банківськими послугами та стягнення пені, надано учасникам справи строк для подачі відзиву на апеляційну скаргу.

20 вересня 2024 року представник ПАТ КБ «ПриватБанк» - Яндульський Денис Володимирович подав відзив, у якому заперечив проти задоволення вимог апеляційної скарги, вважаючи рішення суду першої інстанції законним та обґрунтованим.

Ухвалою Київського апеляційного суду від 04 жовтня 2024 року призначено справу до розгляду з повідомленням учасників справи.

У судовому засіданні представник ПАТ КБ «ПриватБанк» - Яндульський Денис Володимирович заперечив проти задоволення вимог апеляційної скарги, вважаючи рішення суду першої інстанції законним за обґрунтованим.

У судове засідання належним чином повідомлені про місце, час і дату розгляду справи в апеляційній інстанції апелянт (поштова кореспонденція, електронна адреса т.2 а.с. 20,23) та її представник (електронний суд т.2 а.с.22) не з`явилися, заяв та клопотань не надходило, однак їх неявка згідно вимог ч. 2 ст. 372 ЦПК України не перешкоджає розгляду справи.

Заслухавши думку учасників справи, які прибули в судове засідання, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає апеляційну скаргу такою, що не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та матеріалами справи підтверджено, що ОСОБА_2 звернулася до АТ КБ «ПриватБанк» з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписала Анкету-заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в ПриватБанку від 28 липня 2015 року, згідно якої їй було відкрито карткові рахунки та видано до них платіжні картки у валюті UAH, зокрема: номер картки НОМЕР_4 , найменування - картка Універсальна Голд, дата відкриття - 13 лютого 2020 року, призначення рахунку - картковий; номер картки НОМЕР_3 , найменування - картка для виплат Голд, дата відкриття - 28 липня 2015 року, призначення рахунку - картковий.

Анкета-заява про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг, яка підписана клієнтом Банку разом з Умовами та Правилами надання банківських послуг, які розміщені на сайті ПриватБанку є формою Договору про надання банківських послуг у ПриватБанку.

Договір про надання банківських послуг за своєю правовою природою є змішаним договором та включає в себе в тому числі умови договору банківського рахунка та договору про використання електронного платіжного засобу, який є підставою для відкриття карткових/поточних рахунків клієнтам Банку та видачі до них платіжних карток.

На підставі п. 2.1.4.2. Умов та Правил Банк має право призупинити дію Картки, а також відмовити в продовженні строку дії Картки при здійсненні операцій, що суперечать умовам цього Договору, інтересам Клієнта або Банку, з використанням Картки або нанесеної на них інформації.

Також, у відповідності до п. 1.1.3.2.7. Умов та Правил Банк має право призупинити обслуговування Клієнта та обмежити доступ до програмних комплексів Банку в разі виникнення у Банку підозр щодо можливих незаконних операцій із платіжним інструментом зі сторони Клієнта.

Крім того, відповідно до пункту 2.1.4.11.2. Умов та Правил надання банківських послуг для призупинення або попередження будь-яких незаконних або не узгоджених із Банком дій з Карткою Клієнт доручає Банку в будь-який час і без укладення будь-яких додаткових угод - призупинити або припинити дію картки.

В той же час, пунктом 2.1.4.2.3. Умов та Правил надання банківських послуг передбачено, що у випадках порушення Клієнтом вимог чинного законодавства України Банк має право зупинити здійснення розрахунків за Карткою (заблокувати Картку) та/або визнати Картку недійсною до моменту усунення зазначених порушень.

19 березня 2022 року АТ КБ «ПриватБанк» призупинено здійснення операцій з використанням платіжних карток (електронного платіжного засобу), держателем яких є ОСОБА_2 .

Щодо протиправних дій ОСОБА_2 при здійсненні переказів коштів проводиться досудове розслідування в кримінальному провадженні №0000374 від 11 травня 2022 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 190 КК України, що підтверджується запитом Головного слідчого управління НП України від 31 травня 2022 року стосовно ряду клієнтів АТ КБ «ПриватБанк».

У ході вказаного досудового розслідування встановлено, «…що на території України діє злочинна група, яка організувала шахрайську схему, в реалізації якої використовує електронно - обчислювальні машини (комп`ютерну техніку) та всесвітню мережу Інтернет, у тому числі портал (біржу) «Bestchange.ru» та обмінні сервіси, які містяться на ній. Зазначена схема полягає у наступному: потерпілий, маючи на меті здійснити переказ коштів між картковими банківськими рахунками обирає один з обмінних сервісів, на яких наявна функція прямого переказу коштів між потрібними рахунками, на вказаному сервісі заповнює форму переказу (тобто висвітлює повні реквізити банківської картки відправника та отримувача коштів, а також суму бажаного переказу) та обирає функцію здійснити платіж. Після чого, з карткового банківського рахунку відправника здійснюється списання суми коштів, зазначеної у формі (при цьому по руху коштів за рахунком відправника значиться інформація лише щодо «інтернет оплати» та терміналу онлайн процесингу, через який здійснюється переказ), в подальшому, кошти, списані з рахунку відправника, на рахунок отримувача не зараховуються, а зараховуються на рахунок третьої особи (тим самим шахраї заволодівають коштами потерпілого). Також, в процесі здійснення вищеописаних операцій, потерпілий при заповненні форми на переказ зазначає повні реквізити банківської картки, які в подальшому шахраї можуть використовувати на власний розсуд (наявність інформації щодо номеру картки, CVV-коду та дати ліквідності картки надає змогу списувати кошти із зазначеної картки). Вищезазначені особи, які здійснюють описану протиправну діяльність, на платформі «Bestchange.ru», використовуються, в тому числі, обмінні ресурси…. Крім того, проведеними заходами встановлено реквізити карткових рахунків, на яких акумулюються кошти з метою їх обміну….»

Вказані операції зафіксовані в оборотах по рахунку позивача та є предметом досудового розслідування, що підтверджується випискою по рахунку Позивача.

Окрім того, банком також встановлено, що послуги процесингу надаються торговцям криптовалюти, розміщеним саме на єдиній платформі Bestchange.ru. Дана платформа заблокована інтернет операторами України, однак з використанням VPN, користувачі досі мають змогу здійснювати як купівлю, так і продаж криптовалюти.

Також за результатами аналізу інтернет-сайтів, розміщених на Bestchange.ru з продажу криптовалюти встановлено, що продавці криптовалюти одночасно мають відкриті рахунки як в банках РФ (Тінькофф, Сбербанк тощо), так і на території України. Отже, в такому випадку, вони виступають хабом транзитером/спекулянтом у схемі можливій легалізації і введенню коштів з РФ на територію України, і навпаки - з України у РФ.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції вважав встановленою наявність сумнівних операцій по рахунку позивача з використанням електронного платіжного засобу, що надало АТ КБ «ПриватБанк» правові підстави для зупинення дії платіжних карт, якими користується позивач ОСОБА_2 на підставі укладеного між сторонами Договору та Постанови Національного Банку України №705 від 05 листопада 2014 року. Обмежень щодо користування рахунком в цілому у відповідності до порядку, встановленого Закону України «Про запобігання та протидію легалізації (відмиванню) доходів, одержаних злочинним шляхом, фінансуванню тероризму та фінансуванню розповсюдження зброї масового знищення» Банк не здійснював та такі докази стороною позивача не надавались до справи.

Колегія суддів, перевіривши оскаржуване рішення в межах доводів апеляційної скарги, погоджується з такими висновками суду першої інстанції, з наступних підстав.

Частиною 1 статті 4 ЦПК України визначено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону (стаття 5 ЦПК України).

Відповідно до частини першої статті 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до пункту 1 частини другої статті 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Відповідно до статті 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Статтею 525 ЦК України визначено, що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно з частинами 1, 3 статті 1066 ЦК України за договором банківського рахунка банк зобов`язується приймати і зараховувати на рахунок, відкритий клієнтові (володільцеві рахунка), грошові кошти, що йому надходять, виконувати розпорядження клієнта про перерахування і видачу відповідних сум з рахунка та проведення інших операцій за рахунком. Банк не має права визначати та контролювати напрямки використання грошових коштів клієнта та встановлювати інші, не передбачені договором або законом, обмеження його права розпоряджатися грошовими коштами на власний розсуд.

Договір банківського рахунка укладається для відкриття клієнтові або визначеній ним особі рахунка у банку на умовах, погоджених сторонами. Банк зобов`язаний укласти договір банківського рахунка з клієнтом, який звернувся з пропозицією відкрити рахунок на оголошених банком умовах, що відповідають закону та банківським правилам (стаття 1067 ЦК України).

Відповідно до статті 7 Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні» банки мають право відкривати своїм клієнтам вкладні (депозитні), поточні рахунки.

Пунктом 14.8 статті 14 Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні» встановлено, що банк та користувач укладають договір щодо порядку та умов використання електронного платіжного засобу.

Платіжна картка - електронний платіжний засіб у вигляді емітованої в установленому законодавством порядку пластикової чи іншого виду картки, що використовується для ініціювання переказу коштів з рахунка платника або з відповідного рахунка банку з метою оплати вартості товарів і послуг, перерахування коштів зі своїх рахунків на рахунки інших осіб, отримання коштів у готівковій формі в касах банків через банківські автомати, а також здійснення інших операцій, передбачених відповідним договором (пункт 1.27 статті 1 Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні»).

Пунктом 14.13 статті 14 Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні» передбачено, що право використовувати електронний платіжний засіб може бути призупинене або припинене емітентом відповідно до умов договору в разі порушення користувачем умов використання електронного платіжного засобу.

Згідно зі статтею 1074 ЦК України обмеження прав клієнта щодо розпоряджання грошовими коштами, що знаходяться на його рахунку, не допускається, крім випадків обмеження права розпоряджання рахунком за рішенням суду або в інших випадках, встановлених законом, а також у разі зупинення фінансових операцій, які можуть бути пов`язані з легалізацією (відмиванням) доходів, одержаних злочинним шляхом, або фінансуванням тероризму чи фінансуванням розповсюдження зброї масового знищення, передбачених законом.

Випадки обмеження прав клієнта щодо розпорядження коштами, які знаходяться на його рахунку, передбачені спеціальним законодавством, зокрема Законом України «Про запобігання та протидію легалізації (відмиванню) доходів, одержаних злочинним шляхом, фінансуванню тероризму та фінансуванню розповсюдження зброї масового знищення».

Закон України «Про запобігання та протидію легалізації (відмиванню) доходів, одержаних злочинним шляхом, фінансуванню тероризму та фінансуванню розповсюдження зброї масового знищення» спрямований на захист прав та законних інтересів громадян, суспільства і держави, забезпечення національної безпеки шляхом визначення правового механізму протидії легалізації (відмиванню) доходів, одержаних злочинним шляхом, фінансуванню тероризму та фінансуванню розповсюдження зброї масового знищення, а також формування загальнодержавної багатоджерельної аналітичної бази даних для надання правоохоронним органам України та іноземних держав можливості виявляти, перевіряти і розслідувати злочини, пов`язані з відмиванням коштів та іншими незаконними фінансовими операціями.

Відповідно до частини 1 статті 10 Закону України «Про запобігання та протидію легалізації (відмиванню) доходів, одержаних злочинним шляхом, фінансуванню тероризму та фінансуванню розповсюдження зброї масового знищення» суб`єкт первинного фінансового моніторингу має право відмовитися від проведення фінансової операції у разі, якщо фінансова операція містить ознаки такої, що згідно з цим Законом підлягає фінансовому моніторингу; від встановлення (підтримання) ділових відносин (у тому числі шляхом розірвання ділових відносин) або проведення фінансової операції у разі ненадання клієнтом необхідних для вивчення клієнтів документів чи відомостей або встановлення клієнту неприйнятно високого ризику за результатами оцінки чи переоцінки ризику.

Відповідно до пункту 91 постанови Правління Національного банку України від 26 червня 2015 року №417 «Про затвердження Положення про здійснення банками фінансового моніторингу» банк зобов`язаний інформувати визначені законодавством України правоохоронні органи за місцем розташування банку про фінансові операції, стосовно яких є підстави підозрювати, що вони пов`язані, стосуються або призначені для фінансування тероризму чи фінансування розповсюдження зброї масового знищення, та їх учасників у день виявлення, але не пізніше наступного робочого дня з дня реєстрації таких фінансових операцій.

Правові відносини між Банком та клієнтом регулюються, в тому числі, Умовами та правила надання банківських послуг (надалі Умови), що розміщуються в мережі Інтернет за адресою privatbank.ua і є невід`ємною частиною договору банківського обслуговування. Відповідно до п.1.1.3.2.7. Умов Банк має право призупинити обслуговування Клієнта та обмежити доступ до програмних комплексів Банку в разі виникнення у Банку підозр щодо можливих незаконних операцій із платіжним інструментом зі сторони Клієнта. Згідно п.2.1.4.2.2. Банк має право призупинити дію Платіжної картки, а також відмовити в продовженні строку її дії при здійсненні операцій, що суперечать умовам цього Договору, інтересам Клієнта або Банку, з використанням Платіжної картки або нанесеної на них інформації.

Відповідно до пункту 1.1.3.2.14 Умов та Правил надання банківських послуг, розміщених на офіційному сайті ПАТ КБ «ПриватБанк» на Інтернет-порталі https://privatbank.ua/terms/, банк має право відмовитися від здійснення видаткових операцій за рахунком клієнта у випадку виникнення вмотивованих підозр щодо використання Банку для проведення незаконних операцій.

Вказані положення Умов та Правил надання банківських послуг повною мірою узгоджуються з Положенням про здійснення операцій з використанням електронних платіжних засобів, який затверджено постановою Правління Національного банку України №705 від 05 листопада 2014 року, які діяли на момент виникнення спірних правовідносин та якою затверджено Порядок емісії електронних платіжних засобів і здійснення операцій з їх використанням.

Відповідно до п. 12 вказаного положення, емітент має право прийняти рішення про зупинення здійснення операцій з використанням певного електронного платіжного засобу, а також про вилучення електронного платіжного засобу за наявності обставин, що можуть свідчити про незаконне використання електронного платіжного засобу та/або його реквізитів, значно збільшеного ризику неспроможності платника виконати своє зобов`язання щодо сплати кредиту та процентів за ним, в інших випадках, установлених договором. Зупинення або припинення права користувача використовувати електронний платіжний засіб не припиняє зобов`язань користувача й емітента, що виникли до часу зупинення або припинення зазначеного права.

Емітент зобов`язаний інформувати користувача про зупинення права використовувати електронний платіжний засіб та причини такого зупинення в спосіб, установлений договором, у разі можливості перед тим, як право використовувати електронний платіжний засіб буде зупинено, і негайно після цього, якщо надання такої інформації не скомпрометує об`єктивно виправданих заходів з безпеки або якщо це не заборонено законодавством України.

Емітент має право поновити право користувача використовувати електронний платіжний засіб або надати новий після усунення причини зупинення права використовувати електронний платіжний засіб.

За обставинами цієї справи АТ КБ «ПриватБанк» призупинено здійснення операцій з використанням платіжних карток (електронного платіжного засобу), держателем яких є ОСОБА_2 , оскільки щодо протиправних дій останньої при здійсненні переказів коштів проводиться досудове розслідування в кримінальному провадженні №0000374 від 11 травня 2022 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 190 КК України.

В оборотах по рахунку позивача зафіксовано операції на платформі Bestchange.ru, які є предметом досудового розслідування та підтверджуються випискою по рахунку.

Окрім того, банком також встановлено, що послуги процесингу надаються торговцям криптовалюти, розміщеним саме на єдиній платформі Bestchange.ru. Дана платформа заблокована інтернет операторами України, однак з використанням VPN, користувачі досі мають змогу здійснювати як купівлю, так і продаж криптовалюти.

Також за результатами аналізу інтернет-сайтів, розміщених на Bestchange.ru з продажу криптовалюти встановлено, що продавці криптовалюти одночасно мають відкриті рахунки як в банках РФ (Тінькофф, Сбербанк тощо), так і на території України. Отже, в такому випадку, вони виступають хабом транзитером/спекулянтом у схемі можливій легалізації і введенню коштів з РФ на територію України, і навпаки - з України у РФ.

Відповідно до п. 15-1 Постанови Правління Національного Банку України від 24 лютого 2022 року №18 «Про роботу банківської системи в період запровадження воєнного стану» заборонено зарахування коштів на рахунки клієнтів фізичних осіб за переказами, ініційованими з використанням електронних платіжних засобів, емітованих учасниками міжнародних платіжних систем, що здійснюють свою діяльність на території Російської Федерації та Республіки Білорусь; приймати в Україні електронні платіжні засоби (включаючи перекази, здійснення розрахунків та видачу готівки), емітовані учасниками міжнародних платіжних систем, що здійснюють свою діяльність на території Російської Федерації та Республіки Білорусь.

Таким чином, встановивши наявність сумнівних операцій за картковим рахунком позивачки, АТ КБ «ПриватБанк» мав правові підстави для зупинення дії платіжних карт, якими користується ОСОБА_2 .

Посилання апелянта на те, що незаконність дій ОСОБА_1 не встановлена вироком суду або іншим належним та допустимим доказом, апеляційний суд відхиляє, оскільки відповідно до п. 12 Положення про здійснення операцій з використанням електронних платіжних засобів, достатньо наявності обставин, що можуть свідчити про незаконне використання електронного платіжного засобу та/ або його реквізитів, а не лише достеменно свідчать про наведене.

Крім того, за обставинами цієї справи призупинення здійснення операцій відбулося не на підставі Закону України «Про запобігання та протидію легалізації (відмиванню) доходів, одержаних злочинним шляхом, фінансуванню тероризму та фінансуванню розповсюдження зброї масового знищення», а тому посилання у оскаржуваному судового рішенні на його положення не є необхідним.

Отже, доводи апеляційної скарги не дають правових підстав для встановлення неправильного застосування судом першої інстанції норм матеріального права та порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування судового рішення та не спростовують висновків суду викладених у рішенні.

Розглядаючи спір, який виник між сторонами у справі, суд правильно визначився з характером спірних правовідносин та нормами матеріального права, які підлягають застосуванню, повно та всебічно дослідив наявні у справі докази і дав їм належну оцінку, правильно встановив обставини справи, внаслідок чого ухвалив законне й обґрунтоване судове рішення, яке відповідає вимогам матеріального та процесуального права.

Європейським судом з прав людини зазначено, що пункт перший статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними, залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (рішення у справі «Проніна проти України», від 18 липня 2006 року № 63566/00, § 23). Оскаржуване судове рішення відповідає критерію обґрунтованості судового рішення.

Отже, право на обґрунтоване рішення дозволяє вищим судам просто підтверджувати мотиви, надані нижчими судами, не повторюючи їх (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Гірвісаарі проти Фінляндії», п. 32.) Пункт 1 ст. 6 Конвенції не вимагає більш детальної аргументації від апеляційного суду, якщо він лише застосовує положення для відхилення апеляції відповідно до норм закону, як такої, що не має шансів на успіх, без подальших пояснень (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Бюрг та інші проти Франції» (Burg and others v. France), (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Гору проти Греції» №2) [ВП], § 41» (Gorou v. Greece no.2).

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Переглядаючи справу, колегія суддів дійшла висновку, що суд першої інстанції, дослідивши всебічно, повно, безпосередньо та об`єктивно наявні у справі докази, оцінив їх належність, допустимість, достовірність, достатність і взаємний зв`язок у сукупності, з`ясував усі обставини справи, на які сторони посилалися, як на підставу своїх вимог і заперечень, і з урахуванням того, що відповідно до ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичної особи, ухвалив законне та обґрунтоване рішення по суті позовних вимог.

Колегія суддів вважає, що оскаржуване рішення суду першої інстанції є законним і обґрунтованим, судом додержано вимоги матеріального та процесуального права, а тому рішення суду відповідно до ст. 375 ЦПК України необхідно залишити без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення.

Керуючись ст. ст. 375, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, Київський апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , подану представником - адвокатом Якубенко Юлією Вікторівною - залишити без задоволення.

Рішення Печерського районного суду міста Києва від 29 лютого 2024 року - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів у випадках, передбачених статтею 389 Цивільного процесуального кодексу України.

Повний текст постанови складено 13 грудня 2024 року.

Головуючий: Р.В. Березовенко

Судді: О.Ф. Лапчевська

Г.І. Мостова