Справа № 610/4314/24
провадження № 2-др/610/10/2024
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16.12.2024 Балаклійський районний суд Харківської області в складі:

головуючого судді Тімонової В.М.,

з участю секретаря судового засідання Черепахи А.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву позивача ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення у цивільній справі№ 2-1302/09 за позовом ОСОБА_1 до П`ятигірської сільської ради Балаклійського району про визнання договору купівлі-продажу дійсним та визнання права власності,-

ВСТАНОВИВ:

У провадженні Балаклійського районного суду Харківської області перебувала цивільна справа № 2-1302/09 за позовом ОСОБА_1 до П`ятигірської сільської ради Балаклійського району про визнання договору купівлі-продажу дійсним та визнання права власності. Рішенням суду від 10.07.2009 позов задоволено повністю.

21.11.2024 від позивача до суду надійшла заява про ухвалення додаткового рішення у зв`язку з тим, що в рішенні суду від 10.07.2009 не зазначено серію та номер державного акта про право власності на земельну ділянку.

Сторони в судове засідання не з`явилися, про місце та час судового засідання були повідомлені своєчасно та належним чином.

Від представника заявника адвоката Корнієнко Н.В. надійшла заява про розгляд справи за її відсутності, заяву підтримала у повному обсязі.

Згідно ч. 4 ст. 270 ЦПК України неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви.

Дослідивши письмові докази, наявні в матеріалах справи, суд дійшов до наступного висновку.

15.06.2009 позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом про визнання дійсним договору купівлі-продажу жилого будинку АДРЕСА_1 та земельної ділянки площею 0,52 га, укладеного 06 серпня 2005 року між ним та ОСОБА_2 та визнання за ним права власності на нього.

Рішенням Балаклійського районного суду Харківської області від 10.07.2009 позовні вимоги ОСОБА_1 було задоволено.

Визнано дійсним договір купівлі-продажу житлового будинку з надвірними будівлями, розташованого по АДРЕСА_1 , та земельної ділянки площею 0,52 га, укладений 06 серпня 2005 року між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 . Визнано за ОСОБА_1 право власності на житловий будинок, загальною площею 43,9 кв.м., житловою 24,0 кв.м. (літ. А) та надвірні будівлі: літню кухню-сарай, площею 26,2 кв.м. (літ. Б), сарай, площею 17,1 кв.м. (літ. В), сарай, площею 8,7 кв.м. (літ. Г), погріб, площею 12,8 кв.м. (літ. Д), сарай, площею 4,4 кв.м. (літ. Е), паркан, площею 45,7 кв.м. (літ. № 1), колодязь (літ. № 2), убиральню (літ. № 3), розташовані по АДРЕСА_1 . Визнано за ОСОБА_1 право власності на земельну ділянку на якій розташовано житловий будинок та надвірні будівлі, загальною площею 0,52 га, яка складається з земельної ділянки для обслуговування житлового будинку 0,25 га та земельної ділянки для ведення особистого підсобного господарства 0,27 га, розташовану по АДРЕСА_1 .

Як вбачається з матеріалів справи та рішення суду, в рішенні суду не зазначено серію та номер державного акта про право власності на земельну ділянку.

Згідно ч. 1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: стосовно певної позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення; суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної грошової суми, присудженої до стягнення, або майно, яке підлягає передачі, або дії, що треба виконати; судом не вирішено питання про судові витрати; суд не допустив негайного виконання рішення у випадках, встановлених статтею 430 цього Кодексу.

Отже, ч. 1 ст. 270 ЦПК України встановлює вичерпний перелік випадків у яких може бути ухвалене додаткове рішення. При порушенні питання про ухвалення додаткового рішення з інших підстав, суд має відмовити в його ухваленні, постановивши відповідну ухвалу.

В даному випадку, суд прийняв рішення з приводу всіх заявлених вимог.

Таким чином, за наслідками розгляду заяви ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення, суд прийшов до висновку про відмову в ухваленні додаткового рішення, оскільки заявлені вимоги не є підставою для ухвалення додаткового рішення, заявником у заяві про ухвалення додаткового рішення не зазначено жодної із підстав, зазначених у ст. 270 ЦПК України для ухвалення додаткового рішення

Відповідно до ч. 5 ст. 270 ЦПК України про відмову в ухваленні додаткового рішення суд постановляє ухвалу.

Таким чином, суд вважає, що у задоволенні заяви про ухвалення додаткового рішення слід відмовити.

На підставі викладеного, керуючись вимогами ст. 270 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви позивача ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та може бути оскаржена в апеляційному порядку до Харківського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Суддя В.М. Тімонова