г Інгулецький районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області
Справа № 213/4286/24
Номер провадження 2/213/2261/24
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 грудня 2024 року м. Кривий Ріг

Інгулецький районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі: головуючого судді Нестеренка О.М., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін та без проведення судового засідання цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» про захист прав споживача, стягнення безпідставно набутих грошових коштів, процентів за користування ними, -

ВСТАНОВИВ:

І. Стислий виклад позицій позивача та відповідача.

Представник позивача - адвокат Галач Т.А. звернулась до суду з позовною заявою, у якій просить стягнути з відповідача АТ КБ «Приватбанк» на користь ОСОБА_1 безпідставно набуті грошові кошти в сумі 7480,07 грн, проценти за безпідставне користування грошовими коштами в сумі 979,75 грн, витрати на правову допомогу в розмірі 2000,00 грн та витрати по сплаті судового збору.

Позов обґрунтовано обставинами.

27.12.2022 о 15:49 год. невідома особа в результаті вчинення шахрайських дій заволоділа власними грошовими коштами позивача у розмірі 12681,26 грн. та у невідомий позивачу спосіб отримала у АТ КБ "ПРИВАТБАНК" 75000,00 грн кредитних коштів. Одразу після розмови з невідомою особою позивач повідомила на гарячу лінію банку 3700 про вчинення щодо неї шахрайських дій та звернулася з вимогою заблокувати всі наявні картки, відкриті на ім`я позивача в АТ КБ "Приватбанк". Всі картки позивача було заблоковано, тільки після того, як позивач 28.12.2022 особисто з`явилась до відділення АТ КБ «Приватбанк».

29.12.2022 за заявою ОСОБА_1 відкрито кримінальне провадження за ч.1 ст.190 КК України.

Відповідач зрозумівши, що ОСОБА_1 не має наміру погашати заборгованість по кредитному договору, яка утворилася внаслідок вчинення щодо неї шахрайських дій, використовуючи ту обставину, що у відділенні АТ КБ «Приватбанк» був відкритий рахунок, на який позивачу зараховувалася заробітна плата, почали самовільно без згоди позивача, в порушення вимог закону, знімати грошові кошти (заробітну плату) позивача в рахунок погашення кредитної заборгованості.

Позивач у серпні 2023 року звернулася до суду за захистом своїх законних прав та інтересів.

Ухвалою Інгулецького районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області було відкрито провадження по справі №213/3386/23 за позовом ОСОБА_1 до АТ КБ "ПРИВАТБАНК" про захист прав споживачів, стягнення безпідставно отриманих грошових коштів та процентів за користування ними.

11.09.2023 ухвалою Інгулецького районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області було забезпечено позов та заборонено АТ КБ "Приватбанк" вчиняти дії щодо списання з рахунку НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_1 , грошових коштів в рахунок оплати обов`язкового платежу за карткою НОМЕР_2 , рахунок НОМЕР_3 .

07.05.2024 заочним рішенням Інгулецького районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області з АТ КБ "ПРИВАТБАНК" на користь ОСОБА_1 стягнуто грошові кошти в сумі 15382.67 грн, проценти за безпідставне користування грошовими коштами в сумі 2299.93 грн, судові витрати. Рішення набрало законної сили 07.06.2024р.

Однак, не зважаючи на те, що відповідачу було заборонено ухвалою Інгулецького районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 11.09.2023 самовільно списувати з заробітної плати позивача грошові кошти в рахунок погашення заборгованості по кредиту, АТ КБ "ПРИВАТБАНК" у період розгляду справи № 213/3386/23 у лютому 2024 року здійснив автоматичне списання грошових коштів в рахунок погашення заборгованості. Так, у лютому 2024 року, відповідачем списано з рахунку НОМЕР_1 (картка НОМЕР_4 ) 7480.07 грн.

Позиція відповідача

У встановлений судом строк від відповідача не надходило ні заперечень проти розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження, ні відзиву на позовну заяву.

ІІ. Заяви, клопотання. Інші процесуальні дії у справі.

09.10.2024 справа надійшла до суду.

17.10.2024 ухвалою судді Інгулецького районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області вказану цивільну справу було прийнято до провадження за позовною заявою, постановлено розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомленням (виклику) сторін.

Інших заяв, клопотань від сторін до суду не надходило.

З огляду на те, що справа розглядається у порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін та без проведення судового засідання, на підставі частини другої статті 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Відповідно до ч. 13 ст. 7 ЦПК України, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

ІІІ. Фактичні обставини, встановлені судом.

30.12.2022 за заявою ОСОБА_1 від 27.12.2022 було відкрито кримінальне провадження за ч.1 ст. 190 КК України (внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000149).

11.09.2023 ухвалою Інгулецького районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області було відкрито провадження у справі № 213/3386/23 за позовом ОСОБА_1 до АТ КБ "ПРИВАТБАНК" про захист прав споживачів, стягнення безпідставно отриманих грошових коштів та процентів за користування ними.

11.09.2023 ухвалою Інгулецького районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області було забезпечено позов та заборонено АТ КБ "Приватбанк" вчиняти дії щодо списання з рахунку НОМЕР_1 , картка НОМЕР_4 , який належить ОСОБА_1 , грошових коштів в рахунок оплати обов`язкового платежу за карткою НОМЕР_2 , рахунок НОМЕР_3 .

07.05.2024 Інгулецьким районним судом міста Кривого Рогу Дніпропетровської області у справі №213/3386/23 було винесено заочне рішення та стягнуто з АТ КБ "Приватбанк" на користь ОСОБА_1 грошові кошти в сумі 15382,67 грн, проценти за безпідставне користування грошовими коштами в сумі 2299,93 грн, судові витрати. Рішення набрало законної сили 07.06.2024р.

У період розгляду справи №213/3386/23 у лютому 2024 року АТ КБ "Приватбанк" здійснив автоматичне списання грошових коштів в рахунок погашення заборгованості. У лютому 2024 року, відповідачем з рахунку позивача НОМЕР_1 (картка НОМЕР_4 ) списано 7480.07 грн., а саме: 02.02.2024 - 3876.40 грн; 03.02.2024 - 1863.15 грн; 04.02.2024 - 928.43 грн; 16.02.2024 - 262.09 грн; 26.02.2024 50.00 грн; 26.02.2024 500.00 грн.

Дана обставина підтверджується Випискою по картці/рахунку НОМЕР_4 ( НОМЕР_5 ) за договором SAMDNWFC1 від 28.11.2015 за період 01.02.2024 29.02.2024.

Розмір процентів, які позивач просить стягнути з відповідача за безпідставне користування грошовими коштами, згідно наданого Розрахунку відсотків за користування чужими грошовими коштами відповідно до ст.536 ЦК України, становить 979,75 грн.

Дані обставини відповідачем не спростовано.

IV. Норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування.

Згідно з ч.1 ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

За змістом статей 15, 16 ЦК України, особа має право на захист свого особистого немайнового або майнового права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, яке реалізується шляхом звернення до суду.

Згідно зі ст. 55 ЗУ «Про банки та банківську діяльність», відносини банку з клієнтом регулюються законодавством України, нормативно-правовими актами Національного банку України та угодами між клієнтом та банком. Банк зобов`язаний докладати максимальних зусиль для уникнення конфлікту інтересів клієнту банку.

Згідно статті 1 ЗУ «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні» платіжною картою є електронний платіжний засіб у вигляді емітованої в установленому законодавством порядку пластикової чи іншого виду карти, що використовується для ініціювання переказу коштів з рахунка платника або з відповідного рахунка банку з метою оплати вартості товарів і послуг, перерахування коштів зі своїх рахунків на рахунки інших осіб, отримання коштів у готівковій формі в касах банків через банківські автомати, а також здійснення інших операцій, передбачених відповідним договором.

Держателем такого платіжного засобу є фізична особа, яка на законних підставах використовує спеціальний платіжний засіб для ініціювання переказу коштів з відповідного рахунку в банку або здійснює інші операції із застосуванням зазначеного спеціального платіжного засобу.

Неналежним переказом для цілей цього Закону вважається рух певної суми коштів, внаслідок якого з вини ініціатора переказу, який не є платником, відбувається її списання з рахунка неналежного платника та/або зарахування на рахунок неналежного отримувача чи видача йому суми переказу в готівковій чи майновій формі. Неналежним платником є особа, з рахунка якої помилково або неправомірно переказана сума коштів, а неналежним отримувачем - особа, якій без законних підстав зарахована сума переказу на її рахунок або видана їй у готівковій формі.

Відповідно до п.14.14 ст.14 ЗУ «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні» банк зобов`язаний у спосіб, передбачений договором: повідомляти користувача про здійснення операцій з використанням електронного платіжного засобу; забезпечити користувачу можливість інформувати банк про втрату електронного платіжного засобу; реєструвати та протягом строку, передбаченого законодавством для зберігання електронних документів, зберігати інформацію, що підтверджує факт інформування банком користувача та користувачем банка.

Згідно з п.14.16 ст.14 ЗУ «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні» користувач після виявлення факту втрати електронного платіжного засобу зобов`язаний негайно повідомити банк у спосіб, передбачений договором. До моменту повідомлення користувачем банку ризик збитків від здійснення операцій та відповідальність несе користувач, а з часу повідомлення користувачем банку ризик збитків від здійснення операцій за електронним платіжним засобом користувача несе банк. Втратою електронного платіжного засобу є неможливість здійснення держателем контролю (володіння) за електронним платіжним засобом, неправомірне заволодіння та/або використання електронного платіжного засобу чи його реквізитів.

Згідно частини 1 ст. 1066 ЦК України, за договором банківського рахунка банк зобов`язується приймати і зараховувати на рахунок, відкритий клієнтові (володільцеві рахунка), грошові кошти, що йому надходять, виконувати розпорядження клієнта про перерахування і видачу відповідних сум з рахунка та проведення інших операцій за рахунком.

Згідно частини 3 статті 1066 ЦК України , банк не має права визначати та контролювати напрями використання грошових коштів клієнта та встановлювати інші обмеження його права щодо розпорядження грошовими коштами, не передбачені законом, договором між банком і клієнтом або умовами обтяження, предметом якого є майнові права на грошові кошти, що знаходяться на банківському рахунку.

Частина 2 статті 1068 ЦК України передбачає, що банк зобов`язаний зарахувати грошові кошти, що надійшли на рахунок клієнта, в день надходження до банку відповідної платіжної інструкції, якщо інший строк не встановлений договором банківського рахунку або законом.

Стаття 1071 ЦК України передбачає, що банк може списати грошові кошти з рахунка клієнта на підставі його розпорядження. Грошові кошти можуть бути списані з рахунка клієнта без його розпорядження на підставі рішення суду, а також у випадках, встановлених законом, договором між банком і клієнтом або умовами обтяження, предметом якого є майнові права на грошові кошти, що знаходяться на банківському рахунку.

Згідно статті 1 ЗУ «Про захист прав споживачів», споживач - фізична особа, яка придбаває, замовляє, використовує або має намір придбати чи замовити продукцію для особистих потреб, безпосередньо не пов`язаних з підприємницькою діяльністю або виконанням обов`язків найманого працівника.

Відповідно до пункту 147 Положення про порядок емісії та еквайрингу платіжних інструментів, затвердженого Постановою Правління НБУ 29.07.2022 № 164, власник рахунку має право на відшкодування в судовому порядку шкоди, заподіяної надавачем платіжних послуг унаслідок помилкової, неналежної платіжної операції або виконання платіжної операції з порушенням установлених законодавством України строків.

Згідно частини 2 статті 1214 ЦК України, у разі безпідставного одержання чи збереження грошей нараховуються проценти за користування ними (стаття 536 цього Кодексу).

V. Висновки суду та мотиви прийнятого рішення.

Відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно ч.1, ч.5 ст. 81 ЦПК кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом, докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Судом досліджені всі докази надані сторонами, клопотань про витребування та дослідження інших доказів до суду не надходило. Відповідно до ч. 4 ст. 12 ЦПК України кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Одним із основоположних принципів цивільного судочинства є справедливість, добросовісність та розумність, що передбачено у п.6 ч.1 ст.3 ЦК України.

Тобто дії учасників цивільних правовідносин мають відповідати певному стандарту поведінки та характеризуватися чесністю, відкритістю та повагою до інтересів іншої сторони чи сторін договору.

Ухвала Інгулецького районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 11.09.2023 року про забезпечення позову по справі 213/3383/23 набрала законної сили 11.09.2023, та не була оскаржена АТ КБ «Приватбанк» в судовому порядку. Згідно даної ухвали, АТ КБ «Приватбанк» було заборонене вчинення дій щодо списання коштів з рахунку позивача в рахунок оплати обов`язкового платежу для погашення кредитної заборгованості.

Згідно виписки, наданої позивачем, встановлено, що списання коштів відбувалось 02.02.2024, 03.02.2024, 04.02.2024, 16.02.2024, 26.02.2024, в період розгляду справи №213/3383/23 та в період дії ухвали від 11.09.2023 про забезпечення позову.

Згідно статті 13 ЗУ «Про судоустрій та статус суддів» судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України. Обов`язковість урахування (преюдиційність) судових рішень для інших судів визначається законом.

Невиконання судового рішення, яке набуло законної сили, або надання йому переоцінки суперечить принципу верховенства права, складовою якого є принцип правової визначеності.

Тобто АТ КБ «Приватбанк» всупереч ухвали Інгулецького районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 11.09.2023 по справі 213/3383/23 про забезпечення позову, списав грошові кошти з картки позивача в рахунок погашення кредитної заборгованості, яка виникла за рахунок шахрайських дій невідомих осіб.

П.1 ст.6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними, залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі ст.6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (рішення ЄСПЛ від 18 липня 2006 року у справі «Проніна проти України», №63566/00). ю із сторін оформлений у формулярах або інших стандартних формах.

Відповідач відзив на позов та будь-яких доказів на спростування викладених позивачем обставин, а також щодо суми безпідставно набутих грошових коштів та процентів за їх використання у вказаному розмірі - не надав.

Виходячи із встановлених фактичних обставин справи, вимог чинного законодавства, оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність та взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі.

Щодо розподілу судових витрат між сторонами.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат суд, керуючись ст.141 ЦПК України, вважає, що з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в сумі 1211,20 грн.

Статтею 133 ЦПК України, встановлено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.

За ч. ч. 1,2 ст.137 ЦПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Понесені позивачем витрати на правову допомогу підтверджуються копією договору про надання правової допомоги та квитанцію про оплату витрат на правову допомогу №000039 від 03.10.2024 у розмірі 2000,00 грн.

Дослідивши надані позивачем докази, суд вважає за необхідне задовольнити вимогу позивача та стягнути з відповідача витрати на правничу допомогу у розмірі 2000,00 грн.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 3-5, 12, 13, 76-81, 89, 141, 178 ч. 8, 259, 263-265, 268, 273, 274, 279, 354 ЦПК України,

У Х В А Л И В :

Позов ОСОБА_1 до Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» про захист прав споживача, стягнення безпідставно набутих грошових коштів, процентів за користування ними - задовольнити.

Стягнути з Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» на користь ОСОБА_1 безпідставно набуті грошові кошти в сумі 7480 (сім тисяч чотириста вісімдесят) грн 07 коп, проценти за безпідставне користування грошовими коштами в сумі 979 (дев`ятсот сімдесят дев`ять) грн 75 коп.

Стягнути з Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» на користь ОСОБА_1 витрати по сплаті судового збору в розмірі 1211 (одна тисяча двісті одинадцять) грн 20 коп. та витрати на правову допомогу в розмірі 2000 (дві тисячі) грн.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Повний текст рішення складено 16 грудня 2024 року.

Відомості про сторін:

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_6 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 .

Представник позивача: ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_7 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 .

Відповідач: Акціонерне товариство комерційний банк «Приватбанк», , юридична адреса: 01001, м. Київ, вул. Грушевського, буд. 1д.

Суддя О.М. Нестеренко