Справа № 301/3128/24
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"11" грудня 2024 р. м. Іршава

Іршавський районний суд Закарпатської області у складі:

головуючої судді Бобик О.І.,

за участю секретаря судового засідання Бабинець В.Ю.,

відповідача ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у місті Іршава цивільну справу за позовом Моторного (транспортного) страхового бюро України до ОСОБА_1 про відшкодування в порядку регресу витрат, пов`язаних з регламентною виплатою,

в с т а н о в и в:

Позивач Моторного (транспортного) страхового бюро України (далі по тексту МТСБУ) звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 про відшкодування в порядку регресу витрат, пов`язаних з регламентною виплатою.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 08 липня 2021 року близько 13 години 30 хвилин ОСОБА_1 , керуючи технічно-справним автомобілем марки «Mercedes-Benz Atego 1823», державний номерний знак « НОМЕР_1 », на території ТОВ «ЕКО ІР», що в селі Дубрівка, б/н, Хустського району Закарпатської області, в денну пору доби, без опадів, під час руху керованого ним автомобіля заднім ходом, всупереч п.п. 10.1. та 10.9 Правил дорожнього руху України, а саме: не переконався у безпечності свого маневру та не звернувся за допомогою до інших осіб, допустив наїзд, а в подальшому переїзд, заднім лівим колесом вказаного автомобіля пішохода ОСОБА_2 в області голови. Внаслідок ДТП потерпіла ОСОБА_2 отримала тяжкі тілесні ушкодження, небезпечні для життя в момент спричинення, від яких померла на місці ДТП. Вина ОСОБА_1 у скоєнні вищезазначеної ДТП підтверджується вироком Іршавського районного суду Закарпатської області від 17.08.2021 року. На час ДТП водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом без чинного договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності.

Зазначає, що відповідно до положень п.п. а п. 41.1 ст. 41 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", МТСБУ за рахунок коштів Фонду захисту потерпілих, відшкодовує шкоду на умовах визначених Законом, у разі її заподіяння транспортним засобом, власник якого не застрахував цивільно-правову відповідальність. Відшкодування шкоди пов`язаної зі смертю потерпілого регулюється ст. 27 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів". У відповідності до п.27.1. даного закону відшкодування виплачується МТСБУ, якщо смерть потерпілого внаслідок ДТП настала протягом одного року після ДТП та є прямим наслідком цієї ДТП. У зв`язку з настанням події, ОСОБА_3 , в інтересах дітей ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_4 , а також ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , звернулася до МТСБУ з відповідною заявою про здійснення відшкодування шкоди, пов`язаної із втратою годувальника. МТСБУ здійснило відповідну виплату на суму 216 000,00 грн, тим самим виконало покладений на нього Законом обов`язок по відшкодуванню шкоди, заподіяної водієм транспортного засобу, відповідальність якого не була застрахована на час ДТП.

Посилаючись на викладене, позивач просив стягнути з відповідача 216 000,00 грн витрат, пов`язаних з регламентною виплатою та судові витрати.

Відзив на позовну заяву не подано.

Представник позивача в судове засідання не з`явився, у прохальній частині позовної заяви міститься клопотання про розгляд справи без його участі, не заперечує проти заочного розгляду справи.

Відповідач ОСОБА_1 у судовому засіданні позов не визнав та просив відмовити у задоволенні позовних вимог, оскільки під час розгляду судом кримінальної справи по ДТП він розрахувався із родичами потерпілої, про що надав відповідні заяви ОСОБА_9 та ОСОБА_3 , що вони не мають до нього претензій.

Суд, заслухавши відповідача, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовна заява підлягає задоволенню з наступних підстав.

В судовому засіданні встановлено, що згідно вироку Іршавського районного суду Закарпатської області від 17.08.2021 року ОСОБА_1 визнано винуватим у вчиненні у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, та призначено покарання у виді позбавлення волі строком на 3 (три) роки з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 2 (два) роки. На підставі ст. 75 КК України звільнено ОСОБА_1 від відбування основного покарання з випробуванням строком на 2 (два) роки. Вирок набрав законної сили 17.09.2021 року (а.с. 8-9).

Із свідоцтва про смерть серії НОМЕР_2 відомо, що ОСОБА_2 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , в с. Дубрівка Хустського району Закарпатської області (а.с. 16).

Згідно довідки про причину смерті № 78-і, ОСОБА_2 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , причина смерті: множинні переломи черепу та кісток обличчя. Пішохід травмований при зіткненні з вантажним транспортним засобом (а.с. 17).

Згідно рішення виконавчого комітету Білківської сільської ради від 14.09.2021 року № 54 ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 призначено опікуном над малолітніми ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_6 та неповнолітніми ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_8 (а.с. 19).

Із повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду відомо, що ОСОБА_3 , в інтересах дітей ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_4 , а також ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , (по довіреності яких діє ОСОБА_10 ) 29.09.2021 року звернулася до МТСБУ із повідомленням про дорожньо-транспортну пригоду, яка сталася 08 липня 2021 року в селі Дубрівка, Закарпатської області, в якій водій ОСОБА_1 , керуючи автомобілем марки «Mercedes-Benz Atego 1823», д.н.з. « НОМЕР_1 » здійснив наїзд на пішохода ОСОБА_2 , внаслідок чого остання загинула (а.с. 13-15).

Згідно заяв про виплату страхового відшкодування, ОСОБА_3 , в інтересах дітей ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_4 , 29.09.2021 року, також ОСОБА_3 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , 22.10.2021 звернулася до МТСБУ із заявою про здійснення відшкодування шкоди, заподіяної в результаті дорожньо-транспортної пригоди, яка сталася 08 липня 2021 року в селі Дубрівка, Закарпатської області, в якій водій ОСОБА_1 , керуючи автомобілем марки «Mercedes-Benz Atego 1823», д.н.з. « НОМЕР_1 » здійснив наїзд на пішохода ОСОБА_2 , внаслідок чого остання загинула (а.с. 12).

Із свідоцтв про народження серії НОМЕР_3 , НОМЕР_4 , НОМЕР_5 та НОМЕР_6 відомо, що ОСОБА_4 народився ІНФОРМАЦІЯ_9 , ОСОБА_5 народився ІНФОРМАЦІЯ_4 , ОСОБА_4 народилася ІНФОРМАЦІЯ_5 , ОСОБА_6 народилася ІНФОРМАЦІЯ_10 , і їх батьками є ОСОБА_11 та ОСОБА_2 (а.с. 23, 24, 25, 26).

Також згідно паспортів громадянина України № НОМЕР_7 , № НОМЕР_8 ОСОБА_7 народилася ІНФОРМАЦІЯ_7 , ОСОБА_8 народилася ІНФОРМАЦІЯ_11 (а.с. 21, 22).

Із наказу МТСБУ у справі № 80001, довідки № 1 від 22.11.2021 року про розмір відшкодування шкоди з фонду захисту потерпілих та платіжної інструкції № 1107487 від 29.11.2021 року відомо, що МТСБУ перерахувало ОСОБА_3 216 000,00 грн (а.с. 11, 11 на звороті, 31).

Згідно листа МТСБУ від 30 січня 2023 року, МТСБУ повідомило ОСОБА_1 про відшкодування потерпілому заподіяної шкоди в розмірі 216 000,00 грн, та запропонувало йому добровільно компенсувати зазначені витрати (а.с. 32).

Згідно ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 77 ЦПК України предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень.

Згідно ст. 81 ЦПК України Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях

У ч. 6 ст. 82 ЦПК України, яка передбачає підстави звільнення від доказування, зазначено, що вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

Відповідно до ч. 1 ст. 16 ЦК України, кожна особа мас право звернутися до суду за захистом свого особистою немайнового або майновою права та інтересу.

Згідно ч. 1 ст. 1200 ЦК України у разі смерті потерпілого право на відшкодування шкоди мають непрацездатні особи, які були на його утриманні або мали на день його смерті право на одержання від нього утримання, а також дитина потерпілого, народжена після його смерті.

Відповідно до ч.1, 2 ст. 1187 ЦК України джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Проте, правила регулювання деліктних зобов`язань допускають можливість відшкодування завданої потерпілому шкоди не безпосередньо особою, яка завдала шкоди, а іншою особою, якщо законом передбачено такий обов`язок.

Згідно ст. 999 ЦК України законом може бути встановлений обов`язок фізичної або юридичної особи бути страхувальником життя, здоров`я, майна або відповідальності перед іншими особами за свій рахунок чи за рахунок заінтересованої особи (обов`язкове страхування). До відносин, що випливають з обов`язкового страхування, застосовуються положення цього Кодексу, якщо інше не встановлено актами цивільного законодавства.

До сфери обов`язкового страхування відповідальності належить цивільно-правова відповідальність власників наземних транспортних засобів, визначена спеціальним Законом України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів".

Статтею 3 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" встановлено, що метою здійснення обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності є забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та/або майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, а також захист майнових інтересів страхувальників.

Об`єктом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності є майнові інтереси, що не суперечать законодавству України, пов`язані з відшкодуванням особою, цивільно-правова відповідальність якої застрахована, шкоди, заподіяної життю, здоров`ю, майну потерпілих внаслідок експлуатації забезпеченого транспортного засобу (стаття 5 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів").

Згідно зі ст. 6 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" страховим випадком є дорожнього-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого.

Відповідно до пункту 21.1 ст. 21 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" з урахуванням положень пункту 21.3 цієї статті на території України забороняється експлуатація транспортного засобу (за винятком транспортних засобів, щодо яких не встановлено коригуючий коефіцієнт в залежності від типу транспортного засобу) без поліса обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, чинного на території України, або поліса (сертифіката) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, укладеного в іншій країні з уповноваженою організацією із страхування цивільно-правової відповідальності, з якою МТСБУ уклало угоду про взаємне визнання договорів такого страхування.

Страхове відшкодування (регламентна виплата) виплачується, якщо смерть потерпілого внаслідок дорожньо-транспортної пригоди настала протягом одного року після дорожньо-транспортної пригоди та є прямим наслідком цієї дорожньо-транспортної пригоди (пункт 27.1 статті 27 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів").

Страховик (у випадках, передбачених статтею 41 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" - МТСБУ) здійснює відшкодування шкоди, заподіяної смертю потерпілого, на умовах, встановлених статтею 1200 Цивільного кодексу України, кожній особі, яка має право на таке відшкодування, рівними частинами. Загальний розмір страхового відшкодування (регламентної виплати) утриманцям одного померлого не може бути меншим, ніж 36 мінімальних заробітних плат у місячному розмірі, встановлених законом на день настання страхового випадку (пункт 27.2 статті 27 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів").

У зв`язку з смертю потерпілої ОСОБА_2 в дорожньо-транспортній пригоді її малолітнім дітям ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_4 за рахунок страхового відшкодування підлягає виплаті 144 000,00 грн відшкодування пов`язане із втратою годувальника (до 14 років) та неповнолітнім дітям ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , 72 000,00 грн відшкодування пов`язане із втратою годувальника (14-18 років), всього на суму 216 000,00 грн, згідно ст. 27.2 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів".

Частиною 1 ст. 1191 ЦК України передбачено, що особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом.

Відповідно до п.38.2.1 статті 38 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" МТСБУ після сплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до власника, водія транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, який не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, крім осіб, зазначених у пункті 13.1 статті 13 цього Закону.

Що стосується посилання відповідача на те, що під час розгляду кримінальної справи у суді по факту ДТП він розрахувався із родичами потерпілої, то суд зазначає, що у заявах поданих відповідачем брат ОСОБА_9 та сестра ОСОБА_3 потерпілої повідомляють про відсутність претензій до ОСОБА_1 , оскільки їм повністю відшкодовано матеріальну та моральну шкоду, а предметом даного позову є відшкодування у порядку регресу виплат неповнолітнім дітям потерпілої, пов`язаних із втратою годувальника, а тому вказане не є підставою для відмови у задоволенні даного позову.

Беручи до уваги вищенаведене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню.

Відповідно до ч. 1, та ч.2 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Оскільки позовні вимоги підлягають задоволенню, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача в користь позивача понесені ним витрати з сплати судового збору в сумі 3 240,00 грн.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст.ст. 2, 5, 10-13, 18, 133, 141, 142, 206, 258-259, 263-265 ЦПК України, ст.ст. 16, , 999, 1187, 1191, 1200 ЦК України, ст.ст. 3, 6, 21, 27, 38 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів",

у х в а л и в:

Позов Моторного (транспортного) страхового бюро України до ОСОБА_1 про відшкодування в порядку регресу витрат, пов`язаних з регламентною виплатою задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_12 , адреса реєстрації АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_9 ) на користь Моторного (транспортного) страхового бюро України (юридична адреса: 02154, м. Київ, Русанівський бульвар, 8, ) 216 000,00 (двісті шістнадцять тисяч) гривень витрат, пов`язаних з регламентною виплатою.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Моторного (транспортного) страхового бюро України 3 240,00 (три тисячі двісті сорок) гривень судових витрат.

Рішення може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги до Закарпатського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено 16.12.2024.

Суддя Іршавського

районного суду: О. І. Бобик