Провадження № 2/760/5184/24
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 грудня 2024 року Солом`янський районний суд міста Києва в складі головуючого - судді Зуєвич Л.Л., за участю:

секретаря судового засідання Гуцало М.В.,

позивача - ОСОБА_1 (особисто, паспорт);

представника позивача - Лунегова О.О. (діє на підставі ордеру від 20.08.2023; в режимі відеоконференції);

представника відповідача - Моценко О.В. (діє на підставі ордеру від 09.06.2023);

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Києві матеріали цивільної справи за позовом ОСОБА_1 /далі - ОСОБА_1 / (РНОКПП: НОМЕР_1 ; адреса: АДРЕСА_1 , e-mail: ІНФОРМАЦІЯ_1 ; e-mail представника: ІНФОРМАЦІЯ_2 ) до ОСОБА_4 /далі - ОСОБА_4 / (РНОКПП: НОМЕР_2 , остання відома адреса реєстрації: АДРЕСА_2 ; адреса представника: АДРЕСА_3 ), третя особа: Служба у справах дітей Солом`янської районної у м. Києві державної адміністрації /далі - Служба у справах дітей/ (; адреса: 03020, м. Київ, просп. Повітрофлотський, 41; e-mail: ), про позбавлення батьківських прав та збільшення розміру аліментів на утримання малолітньої дитини,

В С Т А Н О В И В:

Рух справи

09.11.2023 до Солом`янського районного суду міста Києва надійшла вказана позовна заява, датована 08.11.2023, за підписом представника позивача - адвоката Лунегов О.О. (діє на підставі ордеру), в якій позивач просить суд:

- Позбавити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 батьківських прав, який є батьком ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 ;

- Збільшити розмір аліментів, який стягується з ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 на підставі судового наказу Яворівського районного суду Львівської області у справі № 944/5102/19 від 28.05.2020 на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 на утримання сина - ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , з 1/4 частини до 1/3 частини від усіх видів заробітку (доходу) платника аліментів, та стягувати з ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 на утримання сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , аліменти в розмірі 1/3 частини від усіх видів заробітку (доходу) платника аліментів, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідно віку до досягнення дитиною повноліття, починаючи з дня подання заяви.

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 10.11.2023 для розгляду зазначеної позовної заяви визначено суддю Митрофанову А.О.

Судом в порядку ч.ч. 6, 8 ст. 187 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) направлялись запити щодо надання інформації про зареєстроване місце проживання (перебування) фізичної особи - відповідача у справі.

Ухвалою Солом`янського районного суду міста Києва від 22.12.2023 вказаний позов прийнято до розгляду в порядку загального позовного провадження, підготовче засідання у справі призначено на 22.02.2024.

Розпорядженням керівника апарату Солом`янського районного суду міста Києва № 57 від 05.02.2024 у зв`язку з відрахуванням із штату суду, пов`язаного із закінченням строку відрядження, головуючого судді Митрофанової А.О., призначено повторний автоматизований розподіл судової справи.

Протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 05.02.2024 для розгляду зазначеної позовної заяви визначено суддю ОСОБА_6.

У підготовчому засіданні 22.02.2024 оголошувалась перерва до 13.05.2024 у зв`язку з відсутністю у матеріалах справи висновку Служби у справах дітей щодо розв`язання спору.

Розпорядженням керівника апарату Солом`янського районного суду міста Києва № 660 від 03.04.2024 у зв`язку з звільненням у відставку головуючого судді ОСОБА_6 , призначено повторний автоматизований розподіл судової справи.

Протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 03.04.2024 для розгляду відповідної позовної заяви визначено суддю Зуєвич Л.Л.

Новим складом суду підготовче засідання у справі було призначено на 27.06.2024.

У підготовчому засіданні 27.06.2024 оголошувалась перерва до 05.09.2024 у зв`язку з відсутністю у матеріалах справи висновку Служби у справах дітей щодо розв`язання спору.

05.09.2024 до суду надійшов висновок Солом`янської районної в міста Києві державної адміністрації як органу опіки та піклування «Про доцільність позбавлення батьківських прав ОСОБА_4 стосовно малолітнього ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 ».

Ухвалою Солом`янського районного суду міста Києва від 05.09.2024 підготовче провадження закрито, а справу призначено до розгляду по суті на 24.10.2024.

24.10.2024 було розпочато розгляд справи по суті: заслухано вступне слово сторін, покази свідка, досліджено докази та оголошено перерву в розгляді перед дебатами до 05.12.2024.

У судовому засіданні 24.10.2024 представником позивача заявлено усне клопотання про залишення без розгляду позовної вимоги про збільшення аліментів.

В іншому, присутні у судових засіданнях 24.10.2024, 05.12.2024 позивач та представники сторін підтвердили вимоги та доводи, викладені у письмових заявах, які подавались у справі.

Під час судового розгляду справи здійснювалось фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу в порядку, передбаченому ч. 1 ст. 247 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України).

Доводи позову

В позові, зокрема, вказується, що батьками малолітньої дитини - ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , є ОСОБА_4 та ОСОБА_1 , що підтверджується свідоцтвом про народження.

Зазначається, що дитина - ОСОБА_5 , взагалі жодного разу не бачив, не спілкувався, не зустрічався та не отримував піклування зі сторони батька з чотирьохмісячного віку тобто, більш ніж 4,5 роки.

У позові зауважується, що вихованням сина ОСОБА_5 займається лише мати - ОСОБА_1 , та виключно мати піклується про здоровця та розвиток дитини, зокрема: відвідує медичні заклади та оплачує послуги лікарів за власний рахунок.

Зі слів позивача, відповідач, жодним чином не проявляв та не проявляє інтерес до життя та розвитку дитини, та не приймає участі в його вихованні.

У позові звертається увага на те, що весь час з момент свого народження син позивача без опіки батька проживає із нею у квартирі облаштованою меблями, побутовою технікою, належними умовами для харчування та проведення дозвілля дитини за адресою: АДРЕСА_4 .

Акцентується, що позивач на обліку у нарколога не перебуває, шкідливі звички у неї відсутні.

Разом з тим, позивач стверджує, що відповідач притягувався до кримінальної відповідальності по факту вчинення кримінального правопорушення, зокрема, вироком Сихівського районного суду м. Львова у справі № 464/7257/13-к від 11.11.2013 був визнаний винним у вчиненні злочинів передбачених, за ч. 2 ст. 189, ч. 2 ст. 353 КК України, та йому було призначено покарання за ч. 2 ст. 189 КК України, із застосуванням ст. 69 КК України - 1 (один) рік позбавлення волі та за ч. 2 ст. 353 КК України - 1(один) рік обмеження волі.

Як стверджується у позові, судовим наказом Яворівського районного суду Львівської області у справі № 944/5102/19 від 28.05.2020 визначено щомісячно стягувати з ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , на користь ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , аліменти на утримання сина - ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , у розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) платника аліментів, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідно віку до досягнення дитиною повноліття, починаючи з дня подання заяви (08.10.2019).

Зі слів позивача, відповідач жодного разу до моменту винесення вказаного наказу у добровільному порядку не платив кошти на утримання ї сина.

В позові зазначається, що відповідач погрожує та здійснює тиск на матір сина вимагаючи її відмовитись від стягнення аліментів до досягнення дитиною 18-річного віку; вимагає надання матір`ю нотаріально засвідченої довідки про нібито сплачені аліменти в повному обсязі за весь період до 18-річчя ОСОБА_5 , а також вимагає від позивача повернення йому кошти, щодо погашення заборгованості по аліментах, які вже були стягнуті виконавчою службою на користь дитини.

Як вказується у позові, з чотирьохмісячного віку дитини, відповідач жодного разу не виходив на зв`язок (аж до моменту виникнення заборгованості по сплаті аліментів та внесення його виконавчою службою до реєстру боржників), не цікавився життям сина, жодного разу не привітав його із днем народження. В батька не має жодних умінь та навичок по вихованню та створенню умов для повноцінного розвитку сина.

Позивач наголошує, що відповідач не проявляє заінтересованості в подальшій долі сина, не цікавиться його станом здоров`я, не піклується про фізичний і духовний розвиток дитини, зокрема, не забезпечує його необхідними продуктами харчування, медичним доглядом, лікуванням що могло б негативно вплинути на його фізичний розвиток, як складову виховання; взагалі не спілкується з дитиною; не надає йому доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяє засвоєнню ним загальновизнаних норм моралі; не виявляє інтересу до його внутрішнього світу.

Щодо правової позиції відповідача

Відповідач своїм правом подання відзиву не скористався.

Натомість, представник відповідача у судових засіданнях щодо задоволення позовних вимог усно заперечував у повному обсязі.

Зокрема, представник відповідача звернув увагу на те, що заборгованість по аліментам сформувалась через те, що відповідачу не було відомо про існування судового наказу про їх стягнення. При цьому, зазначив, що відповідач від утримання дитини ніколи не відмовлявся.

Щодо наявності у відповідача судимості, зауважено на те, що наразі вона є погашеною.

Стосовно доводів про не вчинення відповідачем заходів щодо спілкування з дитиною зазначено, що наразі відповідач перебуває у ЗСУ, а тому не має такої можливості з об`єктивних підстав.

Фактичні обставини справи, встановлені судом

Дослідивши матеріали справи, повно і всебічно з`ясувавши обставини справи, оцінивши докази на підтвердження таких обставин в їх сукупності, суд встановив наступне.

Відповідно до копії свідоцтва про народження серії НОМЕР_3 , виданого Печерським районним у місті Києві відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління Міністерства юстиції у м. Києві (т. І, а.с. 19) батьками ОСОБА_5 ( ІНФОРМАЦІЯ_4 ) є: ОСОБА_4 та ОСОБА_1 , актовий запис № 5810 від 10.11.2018.

Судовим наказом Яворівського районного суду Львівської області у справі 944/5102/19 від 04.11.2019 (т. І, а.с. 20; https://reyestr.court.gov.ua/Review/85501161), визначено стягувати щомісячно з ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , на користь ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , аліменти на утримання сина - ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , у розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) платника аліментів, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідно віку до досягнення дитиною повноліття, починаючи з дня подання заяви - 08.10.2019.

Як вбачається з роздруківки інформації про виконавче провадження НОМЕР_7, відповідне виконавче провадження було відкрито постановою головного державного виконавця Яворівського районного відділу державної виконавчої служби Західного управління Міністерства юстиції (м. Львів) Пікулою О.Б. від 23.02.2021 щодо стягнення з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_1 аліментів на ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , на підставі судового наказу № 944/5102/19 (т. І, а.с. 21)

З розрахунку заборгованості зі сплати аліментів, виданого головним державним виконавцем Яворівського районного відділу державної виконавчої служби Західного управління Міністерства юстиції (м. Львів) Пікулою О.Б., що складено на підставі судового наказу № 944/5102/19 від 28.05.2020 (т. І, а.с. 22-24), вбачається, що ОСОБА_4 станом на 07.06.2023 мав заборгованість зі сплати аліментів у розмірі 67 503,38 грн.

У т. І на а.с. 112 наявна довідка про доходи від 03.03.2024, видана Військовою частиною НОМЕР_4 з якої вбачається, що загальна сума доходу ОСОБА_4 за період з 01.04.2023 по 29.02.2024 за винятком аліментів становить 240 552,01 грн, сума сплачених аліментів за цей період становить 23 575,88 грн.

Крім того, в матеріалах справи міститься лист Військової частини НОМЕР_4 № 5574/94 від 27.04.2024 (т. І, а.с. 216) за змістом якого вказується наступне:

«Згідно витягу із наказу командира військової частини НОМЕР_4 (по стройовій частині) від 27.01.2023 року № 2 старшого солдата ОСОБА_8 , призначено на посаду головного сержанта 3 механізованого взводу 2 механізованої роти НОМЕР_5 механізованого батальйону військової частини НОМЕР_4 , та з 27.01.2023 року зарахувати до списків особового складу на всі види забезпечення і вважати таким, що з 27.01.2023р. справи та посаду прийняв і приступив до виконання службових обов`язків за посадою.

Згідно витягу із наказу командира військової частини НОМЕР_4 (по стройовій частині) від 16.11.2023 року № 303, у відповідності до абзацу 16 пункту 15 розділу ІІ Інструкції з організації обліку особового складу в системі Міністерства оборони України затвердженої наказом Міністерства оборони України від 15 вересня 2022 року № 280 та абзацу 9 пункту 15 розділу Порядку виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам затвердженого наказом Міністерства оборони України від 07 червня 2018 року №260 (зі змінами), молодшого сержанта ОСОБА_8 , зняти зі всіх видів забезпечення (в тому числі призупинити виплату грошового забезпечення) з 15.11.2023 року у зв`язку із самовільним залишенням військової частити НОМЕР_4 .

Згідно витягу із наказу командира військової частини НОМЕР_6 (по стройовій частині) від 10.04.2024 року №103, відповідно до частини другої статті 24 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу», молодшому сержанту ОСОБА_9 колишньому командиру автомобільного відділення комендантського взводу військової частини НОМЕР_4 , який перебуває в розпорядженні командира військової частини НОМЕР_4 , ПРИЗУПИНИТИ військову службу у Збройних Силах України з 01 лютого 2024 року.»

Зі змісту долученої до матеріалів справи довідки виданої лікарем наркологом наркологічного диспансерного відділення «Київська міська наркологічна клінічна лікарня «Соціотерапія» № 486390 від 27.10.2023 (т. І, а.с. 47), вбачається, що ОСОБА_1 , 1983 р.н., яка проживає за адресою: АДРЕСА_5 під наркологічним диспансерно-динамічним наглядом не перебуває.

Відповідно до наявної в матеріалах справи копії витягу з Державного реєстру прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 253463225 від 20.04.2021 (т. І, а.с. 142), квартира за адресою: АДРЕСА_6 ,загальною площею 65.1 кв.м, житловою площею 31.1 кв.м., на праві приватної власності належить ОСОБА_1 .

В матеріалах справи міститься копія довідки № 254 від 19.06.2024, видана директором Закладу дошкільної освіти (ясла_садок) № 383 «Веселинка» (т. І, а.с. 151) наступного змісту:

«Видана ОСОБА_1 , в тому, що її син ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_4 , дійсно відвідує заклад дошкільної освіти № 383 «Веселинка» м. Києва з 25.04.2023 року по теперішній час.

Вихованням дитини займається мати ОСОБА_1 .

Хлопчик вихований, завжди охайний, чемний. Розвиток дитини відповідає віку.

Приводить і забирає його мама, інколи бабуся ОСОБА_10 .

Оплачує рахунки за харчування дитини та відвідує всі освітні заходи в закладі виключно мама.

Батько дитини ОСОБА_4 , за цей період часу, жодного разу в закладі не з`являвся, дитиною не цікавився, з персоналом не зв`язувався.»

Відповідно до долученого до матеріалів справи Розпорядження Солом`янського районної в місті Києві державної адміністрації № 534 від 01.09.2023 (т. І, а.с. 159) місце проживання малолітнього ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , визначено разом із матір`ю - ОСОБА_1 .

Рішенням Солом`янського районного суду міста Києва від 29.04.2024 у справі № 760/12905/23 (т. І, а.с. 220; https://reyestr.court.gov.ua/Review/120514350) за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_1 , третя особа: Орган опіки та піклування Солом`янської районної в місті Києві державної адміністрації про усунення перешкод у спілкуванні з дитиною встановлення порядку та способу участі у вихованні та спілкуванні з дитиною, вирішено:

-Позов задовольнити частково;

-Визначити ОСОБА_4 способи участі у спілкуванні та вихованні сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , шляхом встановлення зустрічей з дитиною: кожної першої та третьої суботи місяця з 13:00 год. до 16:00 год. у присутності матері дитини - ОСОБА_1 та дитячого психолога;

-В іншій частині позову відмовити.

В мотивувальній частині такого рішення, зокрема, вказано, що посилаючись на вживані ним, начебто, заходи для встановлення контактів з дитиною, позивач доказів приведеному не надав, як і не спростував тверджень відповідачки щодо відсутність перешкод з її боку в такому спілкуванні; відповідачка у судовому засіданні, у разі неможливості відмови у позові, не заперечувала проти встановлення графіку спілкування з дитиною.

Крім того, на підтвердження позовних вимог позивачем до матеріалів справи долучено копії: постанови про накладення штрафу від 19.07.2023 ВП № НОМЕР_7 (т. І, а.с. 25); довідки від ФОП ОСОБА_11 вих. № 1/30 від 10.07.2023 про те, що ОСОБА_5 відвідує заняття англійської мови, які оплачує ОСОБА_1 (т. І, а.с. 26); договору № 15 про надання послуг по вивченню іноземної мови від 05.04.2023, укладеного між ОСОБА_1 та ФОП ОСОБА_11 , учень - ОСОБА_5 (т. І, а.с. 27-29); квитанції від 07.07.2023 на суму 800,00 грн (т. І, а.с. 30); квитанції від 23.06.2023 на суму 200,00 грн (т. І, а.с. 31); листа вих. № 9099 від 30.06.2023. від ПП Торгівельна фірма «Антошка» з додатком № 1 адресованого ОСОБА_1 , в якому міститься інформація про те, що у період з 05.10.2019 по 30.06.2023 за бонусною карткою № 1ANT12748739 здійснено покупки дитячих товарів на суму 27 121,90 грн (т. І, а.с. 32-43); довідки із школи танцю «Атмосфера» від 07.07.2023, про те, що ОСОБА_5 відвідує заняття з хореографії на платній основі (т. І, а.с. 44); листа КНП «Центр первинної медико-санітарної допомоги № 1 Солом`янського району м. Києва» № 108/01-1113 від 20.07.2023 (т. І, а.с. 45); рапорту Солом`янського УП ГУНП в м. Києві від 03.06.2023 (т. І, а.с. 46); договору про надання послуг комплексної медичної програми від 22.11.2018 із додатком № 1 (т. І, а.с. 48-56); акту про надані медичні послуги № 94683 на суму 2 450,00 грн (т.. І, а.с. 57); квитанції до прибуткового касового ордеру № 4932 від 22.11.2018 на суму 2 450,00 грн (т. І, а.с. 58); декларації лікаря № 0001-99Т6-К5А0 від 05.12.2019 (т. І, а.с. 59-60); декларації лікаря № 0001-7М8К-6700 від 05.12.2019 (т. І, а.с. 61); акту про надані медичні послуги від 25.01.2020 на суму 595,00 грн (т. І, а.с. 62); рахунку-акту № 1630527 від 09.03.2019 на суму 1 960,00 грн (т. І. а.с. 63); акту здачі-отримання робіт № 586909 від 01.07.2023 (т. І, а.с. 64); рахунку-акту № 4694105 від 01.07.2023 на суму 1 699,00 грн (т. І, а.с. 65); акту здачі-отримання робіт № 586909 від 01.07.2023 на суму 1 699,00 грн (т. І, а.с. 66); акту про надані медичні послуги для пацієнта від 01.07.2023 на суму 2 450,00 грн (т. І, а.с. 67); акту про надані медичні послуги від 12.05.2019 на суму - 2 200,00 грн (т. І, а.с. 68); акту надання послуг № 52308 від 01.08.2023 на суму - 480,00 грн (а.с. 69); акту оцінки потреб сім`ї/особи № 329 з додатком (т. І, а.с. 143-150); довідки від ФОП ОСОБА_11 вих. № 1/12 від 20.06.2024 про те, що ОСОБА_5 відвідує заняття англійської мови, які оплачує ОСОБА_1 (т. І, а.с. 152); довідки із студії « ІНФОРМАЦІЯ_6 » № 1 від 19.07.2023, про те, що ОСОБА_5 відвідує гурток з малювання (т. І, а.с. 156); договору про надання навчально-виховних послуг (т. І, а.с. 158); виписки по рахунку у АТ «Універсал банк» ОСОБА_1 за період з 01.12.2023 по 18.06.2024 (т. І, а.с. 160); виписки по рахунку у АТ «Універсал банк» ОСОБА_1 за період з 01.01.2024 по 26.06.2024 (т. І, а.с. 161); довідки про стан рахунку від 26.06.2024 ОСОБА_1 у АТ «Універсал банк» (т. І, а.с. 162); довідки про заборгованість від 26.06.2024 ОСОБА_1 у АТ «Універсал банк» (т. І, а.с. 163); квитанції від 14.05.2024 на суму 250,00 грн (т. І, а.с. 199); квитанції від 29.04.2024 на суму 250,00 грн (т. І, зворотній бік а.с. 199); квитанції від 16.05.2024 на суму 250,00 грн (т. І, а.с. 200); квитанції від 29.05.2024 на суму 250,00 грн (т. І, зворотній бік а.с. 200); квитанції від 12.06.2024 на суму 250,00 грн (т. І, а.с. 201); квитанції від 28.05.2024 на суму 250,00 грн (т. І, зворотній бік а.с. 201); квитанції від 05.06.2024 на суму 250,00 грн (т. І, а.с. 202); квитанції від 18.06.2024 на суму 250,00 грн (т. І, зворотній бік а.с. 202); квитанції від 25.04.2024 на суму 250,00 грн (т. І, а.с. 203); квитанції від 23.04.2024 на суму 250,00 грн (т. І, зворотній бік а.с. 203); від 09.05.2024 на суму 250,00 грн (т. І, а.с. 204); постанови про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника від 10.08.2023 ВП № НОМЕР_7 (т. І, а.с. 212); постанови про стягнення виконавчого збору від 14.08.2023 ВП № НОМЕР_7 (т. І, а.с. 213); витягу із наказу Міністерства оборони України № 2 від 27.01.2023 (т. І, а.с. 217); витягу із наказу Міністерства оборони України № 303 від 16.11.2023 (т. І, а.с. 218); витягу із наказу Міністерства оборони України № 103 від 10.04.2024 (т. І, а.с. 219); заяви про вчинення кримінального правопорушення (т. І, а.с. 222-223); відповідь Солом`янського УП ГУНП в м. Києві № 372аз/вс/125/55/02-2023 від 30.08.2023 (т. І, а.с. 224); повідомлення Солом`янського УП ГУНП в м. Києві № 11472/125/55-2023 від 31.07.2023 (т. І, а.с. 225); протоколу прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення (або таке, що готується) від 06.04.2019 (т. І, а.с. 226-227); пояснення від 06.04.2019 (т. І, а.с. 228).

В матеріалах справи наявний висновок Служби у справах дітей та сім`ї Солом`янської районної в місті Києві державної адміністрації, про доцільність позбавлення батьківських прав ОСОБА_4 стосовно малолітнього ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 (т. ІІ, а.с. 19-21), в якому викладено наступне:

«Солом`янською районною в місті Києві державною адміністрацією, як органом опіки та піклування, розглянуто матеріали справи щодо надання висновку до суду по справі за позовом ОСОБА_1 , яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_4 , до ОСОБА_4 , остання відома адреса проживання: АДРЕСА_7 , про позбавлення батьківських прав стосовно малолітнього ОСОБА_5 , 2018 р.н.

Питання розглянуто 20.06.2024 на засіданні комісії з питань захисту прав дитини при Солом`янській районній в місті Києві державній адміністрації (далі - Комісія) у присутності матері дитини.

З матеріалів справи вбачається, що батьки дитини у шлюбі не перебували, проживали разом з 2015 року до весни 2019 року. Після припинення стосунків малолітній залишився проживати з матір`ю.

Відповідно до судового наказу Яворівського районного суду Львівської області від 04.11.2019 з ОСОБА_4 стягнуто аліменти на утримання сина.

Розпорядженням Солом`янської районної в місті Києві державної адміністрації від 01.09.2023 № 534 «Про визначення місця проживання малолітньої дитини» визначено місце проживання ОСОБА_12 з матір`ю.

Рішенням Солом`янського районного суду м. Києва від 29.01.2024 ОСОБА_4 визначено наступний порядок зустрічей з сином, а саме, кожної І та III суботи місяця з 13.00 до 16.00 у присутності матері дитини та дитячого психолога.

У позовній заяві до суду та бесіді з працівником служби у справах дітей та сім`ї Солом`янської районної в місті Києві державної адміністрації (далі-Служба) ОСОБА_1 зазначає, що з 2019 року батько не цікавився дитиною, жодного разу не бачив його, не допомагав фінансово, не проявляє інтерес до життя та розвитку дитини, не приймає участі у вихованні сина. Після відкриття виконавчого провадження щодо сплати аліментів та стягнення боргу у 2022 році погрожував їй розправою, говорив, що забере сина, вимагав відмовитися від стягнення з нього боргу або надати йому кошти на погашення боргу по сплаті аліментів. Погрожував, що викраде малолітнього, якщо вона не забере заяву з державної виконавчої служби. ОСОБА_13 зазначає, що у зв`язку з наявністю боргів батько дитини постійно змінює адреси свого проживання та номери телефонів. Мати самостійно виховує сина, дбає про його навчання, розвиток та стан здоров`я, відвідує медичні заклади та сплачує кошти за медичні послуги і гуртки самостійно. З лютого 2024 року кошти на утримання сина не надходять, має заборгованість. На сьогодні місце знаходження ОСОБА_4 ій не відоме.

За інформацією військової частини НОМЕР_4 Міністерства оборони України від 25.04.2024 ОСОБА_4 15.11.2023 самовільно залишив військову частину, у зв`язку з чим йому призупинено військову службу у Збройних Силах України з 01.02.2024, справу передано до військової прокуратури.

За інформацією «Комунального некомерційного підприємства «Центр первинної медико-санітарної допомоги № 1 Солом`янського району м. Києва» від 20.07.2023 дитиною опікується мама, батько дитини жодного разу з дитиною амбулаторію не відвідував, здоров`ям хлопчика не цікавився.

За інформацією ФОП ОСОБА_11 від 10.07.2023 дитина відвідує заняття з англійської мови, дитину приводить та забирає мати ОСОБА_1 або бабуся ОСОБА_10 , які сплачують за зайняття. Батько дитини жодного разу не з`являвся на території місця знаходження занять, дитину не приводив та не забирав з занять, з персоналом не зв`язувався.

За інформацією ФОП ОСОБА_14 від 07.07.2023, ОСОБА_15 відвідує заняття з хореографії в школі танцю «Атмосфера» з березня 2023 року. Вихованням дитини займається мама, яка приводить та забирає дитину вчасно, здійснює фінансування навчання. За період навчання батько дитини жодного разу не з`являвся у закладі, допомоги не надає, не приймає участь у репетиціях дитини.

За інформацією наданою адміністрацією студії « ІНФОРМАЦІЯ_6 » від 19.07.2023 хлопчик відвідує гурток з малювання з 24.04.2023 року. Дитину приводить на зайняття та забирає з занять мама. Батько дитини жодного разу не з`являвся у студії, дитину не приводив та не забирав, не зв`язувався з приводу відвідування дитиною гуртка з персоналом студії.

За інформацією Солом`янського районного в місті Києві центру соціальних служб від 13.03.2024, під час консультування з психологом, ОСОБА_15 на малюнку сім`ї першою зобразив бабусю, другим дідуся, себе намалював між бабусею та дідусем, останньою зобразив маму, але попереду всіх. Емоційно близькими для хлопчика є мама та бабуся.

ОСОБА_1 працевлаштована, має стабільний дохід, є фізичною особою підприємцем, має дохід від підприємницької діяльності, житлом забезпечена. Відповідно до акту обстеження умов проживання від 19.06.2024 складеного працівником Служби для дитини створені належні умови для проживання. Під час бесіди з працівником Служби малолітній ОСОБА_15 зазначив, що проживає з мамою, у своїх розповідях про батька не згадував.

Батько дитини ОСОБА_4 листи-повідомлення щодо розгляду питання на засіданні комісії 21.03.2024 та 20.06.2024 не отримав. Працівник Служби неодноразово в телефонному режимі спілкувалась з представником батька дитини, ОСОБА_3 , повідомила про необхідність надання пояснень по суті спору, але від ОСОБА_4 будь-яких пояснень не надходило. Зважаючи на викладене, з`ясувати його думку із зазначеного питання не виявилось можливим.

Керуючись статтями 19, 164, 171 Сімейного кодексу України, виходячи з наявних матеріалів справи, враховуючи рішення комісії з питань захисту прав дитини при Солом`янській районній в місті Києві державній адміністрації, Солом`янська районна в місті Києві державна адміністрація, як орган опіки та піклування, вважає за доцільне позбавити батьківських прав ОСОБА_4 стосовно малолітнього ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 ».

У судовому засіданні 24.10.2024 допитана в якості свідка ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_7 (мати позивача, бабуся дитини) повідомила, що відповідач жодного разу не вітав дитину зі світами, днем народження, ніколи не робив жодних подарунків дитині, фактично дитиною не цікавився, за вирішення будь-яких питань пов`язаних з дитиною (реєстрація, надання дозволу на виїзд закордон) вимагав грошові кошти, шантажує мати (позивача) дитиною, відсутній в житті дитини.

Судом досліджено аудіо-файли які долучено позивачем до матеріалів справи на флеш-носії (т. І, а.с. 141).

Зокрема, з прослуховування аудіо-файла з назвою «тел. запис 1» вбачається розмова між ОСОБА_10 (мамою позивача), адвокатом позивача та відповідачем у справі, де обговорюється можливість досягнення порозуміння між сторонами шляхом повної відмови ОСОБА_1 від аліментів на дитину, а з боку ОСОБА_4 - відмови від батьківських прав щодо спільної дитини. На 5 хв 50 секта 7 хв 28 сек такого запису чоловічий голос на позбавлення батьківських прав на таких умовах погоджується.

Представник відповідача голос свого довірителя ( ОСОБА_4 ) на такому аудіозаписі заперечував. Разом з тим, з клопотанням про призначення відповідної експертизи до суду не звернувся.

Мотиви, з яких виходить суд при розгляді цієї справи та застосовані ним норми права

Щодо позовної вимоги про позбавлення батьківських прав

Відповідно до ч. 3 ст. 51 Конституції України сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою.

Батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток (ч. 2 ст. 150 Сімейного кодексу України /далі - СК України/).

Згідно з ч.ч. 2, 4 ст. 155 СК України батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. Ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини.

Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 3 Конвенції про права дитини від 20.11.1989, ратифікованої Верховною Радою України 27.02.1991 (далі - Конвенція) в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Дитині забезпечується такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом.

Відповідно до ст. 18 Конвенції батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.

У ст. 7 СК України визначено необхідність забезпечення дитині можливості здійснення її прав, установлених Конституцією України, Конвенцією, іншими міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України; регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини.

Аналіз наведених норм права дає підстави для висновку, що права батьків щодо дитини є похідними від прав та інтересів дитини на гармонійний розвиток та належне виховання, й, у першу чергу, повинні бути визначені та враховані інтереси дитини, виходячи із об`єктивних обставин спору, а тільки потім права батьків.

Як зазначено, зокрема, у постанові Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 21.12.2022 у справі № 127/34145/21 (провадження № 61-10347св22):

«Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.

Вирішуючи спір, суд на перше місце ставить якнайкращі інтереси дитини, оцінка яких включає знаходження балансу між усіма елементами, необхідними для прийняття рішення. Позбавлення батьківських прав є крайнім заходом, правові наслідки позбавлення батьківських прав визначено статтею 166 СК України.

Зважаючи на те що позбавлення батьківських прав є крайнім заходом, суд може у виняткових випадках при доведеності винної поведінки когось із батьків або їх обох з урахуванням її характеру, особи батька і матері, а також інших конкретних обставин справи відмовити в позові про позбавлення цих прав, попередивши відповідача про необхідність змінити ставлення до виховання дитини (дітей) і поклавши на органи опіки та піклування контроль за виконанням ним батьківських обов`язків.

Таким чином, позбавлення батьківських прав допускається лише тоді, коли змінити поведінку батьків у кращий бік неможливо, і лише за наявності вини у діях батьків.

У справі «Хант проти України» від 07 грудня 2006 року Європейський суд з прав людини наголосив, що між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага і, дотримуючись такої рівноваги, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків (пункт 54). Вирішення питання позбавлення батьківських прав має ґрунтуватися на оцінці особистості відповідача, його поведінки; факт заперечення відповідача проти позову про позбавлення його батьківських прав також може свідчити про його інтерес до дитини (пункт 58)».

У постанові Верховного Суду від 06.05.2020 у справі № 753/2025/19 (провадження № 61-1344св20) зазначено, що, зважаючи на те, що позбавлення батьківських прав є крайнім заходом, суд може у виняткових випадках при доведеності винної поведінки когось із батьків або їх обох з урахуванням її характеру, особи батька і матері, а також інших конкретних обставин справи відмовити в задоволенні позову про позбавлення цих прав. Таким чином, позбавлення батьківських прав допускається лише тоді, коли змінити поведінку батьків у кращу сторону неможливо, і лише при наявності вини у діях батьків. Питання сімейних відносин має ґрунтуватися на оцінці особистості заявника та його поведінці. Факт заперечення заявником проти позову про позбавлення його батьківських прав, подання відповідачем апеляційної скарги свідчить про його інтерес до дитини.

У постанові Верховного Суду від 29.09.2021 у справі № 459/3411/18 (провадження № 61-10531св21) вказано, що суд на перше місце ставить «якнайкращі інтереси дитини», оцінка яких включає знаходження балансу між усіма елементами, необхідними для прийняття рішення. Позбавлення батьківських прав є виключною мірою, правові наслідки позбавлення батьківських прав визначено статтею 166 СК України.

Наявність заборгованості зі сплати аліментів не є підставою для позбавлення особи батьківських прав (див. постанови Верховного Суду від 17.06.2021 у справі № 466/9380/17, провадження № 61-2175св20, від 02.06.2022 у справі №754/15490/18, провадження № 61-7195св20).

У рішенні від 30.06.2020 у справі «Ілля Ляпін проти Росії» (заява № 70879/11) ЄСПЛ зазначив, що якщо батько не підтримує стосунків з дитиною, його можна позбавити батьківських прав. І в цьому немає порушення права на сімейне життя, гарантованого Конвенцією. У цій справі ЄСПЛ звернув увагу на те, що заявник міг і повинен був усвідомлювати, що таке тривале і повне розставання з його сином, зокрема, враховуючи юний вік останнього в той час, коли їх контакт припинився, може призвести лише до значного ослаблення, якщо не повного розриву, зв`язку між ними і відчуження дитини від нього (§ 52). Саме бездіяльність заявника призвела до розриву зв`язків між ним і його сином і підштовхнула результат справи проти нього. Очевидно, що позбавлення заявника батьківських прав не більше ніж анулювало юридичний зв`язок між заявником і його сином. Враховуючи відсутність будь-яких особистих відносин протягом семи років, що передували цьому рішенню, не можна сказати, що воно негативно вплинуло на ці відносини (§ 54). Існуючі сімейні зв`язки між подружжям і дітьми, про яких вони фактично піклуються, зумовлюють захист відповідно до Конвенції. Більш того, якщо минув значний проміжок часу з того моменту, як дитина жила разом зі своїми біологічними батьками, то інтерес цієї дитини в тому, щоб його de facto сімейна ситуація знову не змінилася, може домінувати над інтересами батьків, щоб їх сім`я возз`єдналася (§ 55).

Питання сімейних відносин має ґрунтуватися на оцінці особистості заявника та його поведінці. Факт заперечення заявником проти позову про позбавлення його батьківських прав також міг свідчити про його інтерес до дитини (рішення ЄСПЛ від 07.12.2006 у справі «Хант проти України», заява № 31111/04, пункти 57, 58).

ЄСПЛ також зауважив, що оцінка загальної пропорційності будь-якого вжитого заходу, що може спричинити розрив сімейних зв`язків, вимагатиме від судів ретельної оцінки низки факторів та залежно від обставин відповідної справи вони можуть відрізнятися. Проте необхідно пам`ятати, що основні інтереси дитини є надзвичайно важливими. При визначенні основних інтересів дитини у кожному конкретному випадку необхідно враховувати дві умови: по-перше, у якнайкращих інтересах дитини буде збереження її зв`язків із сім`єю, крім випадків, коли сім`я виявляється особливо непридатною або явно неблагополучною; по-друге, у якнайкращих інтересах дитини буде забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагополучним (пункт 100 рішення ЄСПЛ від 16.07.2015 у справі «Мамчур проти України», заява № 10383/09, рішення ЄСПЛ від 11.07.2017 у справі «М. С. проти України», заява № 2091/13).

У постанові від 04.04.2024р у справі № 553/449/20, провадження № 61-2701св24, Верховний Суд вказав, що «…сімейні відносини мають «складний» характер, і сім`я може переживати як найкращі, так й найгірші часи. Суду завжди складно зробити висновок про те, що сімейні стосунки неможливо врятувати, і тому суд має позбавляти батьків такого шансу тільки в тому разі, якщо вони становлять реальну загрозу для благополуччя дитини».

За змістом ч.ч. 5, 6 ст. 19 СК України орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв`язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи. Суд може не погодитися з висновком органу опіки та піклування, якщо він є недостатньо обґрунтованим, суперечить інтересам дитини.

Відповідно до Висновку Служби у справах дітей та сім`ї Солом`янської районної в місті Києві державної адміністрації, про доцільність позбавлення батьківських прав ОСОБА_4 стосовно малолітнього ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , орган опіки та піклування вважає за доцільне позбавити батьківських прав ОСОБА_4 стосовно малолітнього ОСОБА_5 .

Такий висновок є докладно обґрунтованим, обставин, які б могли свідчити про те, що такий висновок суперечить інтересам дитини судом не встановлено.

Відповідно до ч. 1 ст. 165 СК України право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років.

Матеріали справи не містять належних доказів, які б підтверджували факт того, що відповідач цікавиться життям сина ОСОБА_5 , морально та матеріально підтримує його, бере участь у його фізичному, культурному та духовному розвитку, бажає спілкуватись та бачитись з дитиною, не втратив інтересу до дитини, до участі у її вихованні та має намір і вчиняє дії для відновлення з нею відносин.

Формальна наявність рішення суду яким визначено способи участі відповідача у спілкуванні та вихованні сина, без наявності будь-яких доказів на підтвердження вчинення відповідачем дій на його фактично реалізацію не свідчить про зацікавленість відповідача у спілкуванні з дитиною.

Щодо доводів про те, що відповідач наразі є військовослужбовцем, що перешкоджає спілкуванню з дитиною, то таке спростовано матеріалами справи. Крім того, наявність статусу військовослужбовця не перешкоджає особі спілкуватись з дитиною альтернативними засобами зв`язку, зокрема телефоном. Проте доказів такого спілкування чи вжиття заходів задля нього стороною відповідача також не надано.

Доказів створення відповідачу перешкод у спілкування за дитиною матеріали справи не містять.

Наявними в матеріалах справи належними, допустимими та достатніми доказами підтверджено, що відповідач не проявляє до дитини батьківської турботи та любові, не піклуються про її фізичний і духовний розвиток, не забезпечує дитину необхідним харчуванням, медичним доглядом, лікуванням, а також не спілкуються з дитиною, не виявляє інтересу до її внутрішнього світу, не створює умов для отримання нею освіти.

Суд бере до ваги, що за інформацією Солом`янського районного в місті Києві центру соціальних служб від 13.03.2024, під час консультування з психологом, ОСОБА_15 на малюнку сім`ї першою зобразив бабусю, другим дідуся, себе намалював між бабусею та дідусем, останньою зобразив маму, але попереду всіх, емоційно близькими для хлопчика є мама та бабуся. Під час бесіди з працівником Служби у справах дітей малолітній ОСОБА_15 у своїх розповідях про батька не згадував.

Таким чином, вбачається, що сімейні зв`язки між біологічним батьком (відповідачем) і дитиною були втрачені, відповідач не надав жодного психологічного висновку про прихильність сина до батька.

З сукупності доказів, наданих стороною позивача, в т.ч. аудіозаписів (які в установленому законом порядку стороною відповідача не спростовані) вбачається, що відповідач не бажає спілкуватися з сином та брати участь у його вихованні, остаточно і свідомо самоусунуся від виконання своїх обов`язків з виховання дитини, яка залишилася проживати з матір`ю, і можливість налагодження стосунків між батьком та сином остаточно втрачена.

Доказів на підтвердження вчинення дій, які б свідчили про бажання відповідача брати участь у вихованні та розвитку дитини, відповідач не надав.

Таким чином, із встановлених обставин вбачається, що відповідач свідомо нехтує своїми обов`язками по вихованню сина.

Лише той факт, що відповідач не визнав позов та висловив бажання брати участь у вихованні дитини, не свідчить про його інтерес до дитини та реальне бажання змінити поведінку (див. постанову Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 17.07.2024 у справі № 755/8647/23, провадження № 61-6722св24).

Такі висновки узгоджуються з висновками Верховного Суду, викладеними у постанові від 15.05.2019 у справі № 661/2532/17 (провадження № 61-46449св18), згідно з якими: «Самого тільки факту заперечення проти позову про позбавлення батьківських прав недостатньо, щоб підтвердити наявність справжнього та належного інтересу відповідача до власної неповнолітньої дитини. Мотиви такого заперечення можуть бути різними, наприклад, це може бути пов`язане не з бажанням турбуватися про свою дитину, а з бажанням отримати майбутньому піклування від неї. Тому до уваги мають братися всі обставини конкретної справи».

Також у постанові Верховного Суду від 27.01.2021 у справі № 398/4299/17 (провадження № 61-2861св20) зроблено такий висновок: «[…] Лише зазначення відповідачем в апеляційній скарзі про його бажання піклуватися про дитину не спростовує факту його ухилення від виконання своїх обов`язків з виховання дитини. […] Факт заперечення відповідачем проти позову про позбавлення його батьківських прав з урахуванням його поведінки не свідчить про його інтерес до дитини та реальне бажання змінити поведінку. Верховний Суд зазначає, що позбавлення відповідача батьківських прав, здійснене згідно із законом (пункт 2 частини першої статті 164 СК України), спрямоване на захист прав та інтересів дитини, отже, має законну мету і втручання в права відповідача є пропорційним меті позбавлення його батьківських прав».

Суд вважає необхідним врахувати зазначені висновки у справі, що переглядається, зважаючи на те, що позбавлення батьківських прав є крайнім заходом впливу на батьків, а отже, вирішення питання про його застосування потребує з`ясування низки обставин, які характеризують дотримання батьками своїх обов`язків з виховання дитини.

З урахуванням наведених висновків Верховного Суду та встановлених у цій справі обставин, саме лише заперечення відповідача проти позбавлення його батьківських прав не може розцінюватися як достатня підстава для відмови у задоволенні позовної вимоги про позбавлення батьківських прав.

Отже, у справі, що є предметом розгляду, суд встановив наявність передбачених ч. 1 ст. 164 СК України підстав для позбавлення ОСОБА_4 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 ), батьківських прав відносно ОСОБА_5 ( ІНФОРМАЦІЯ_4 ).

Будь-яких обставин, які б об`єктивно перешкоджали ОСОБА_4 спілкуватися та здійснювати батьківські обов`язки щодо сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , суду не повідомлено та відповідно судом не встановлено.

Враховуючи наведене, суд дійшов висновку, що змінити поведінку ОСОБА_4 , як батька ОСОБА_5 ( ІНФОРМАЦІЯ_4 ), у кращий бік не уявляється можливим.

З огляду на встановлені в даній конкретній справі обставини, діючи в найкращих інтересах дитини, з огляду на свідому, винну поведінку батька, в т.ч. певну байдужість до розгляду даної справи, а також те, що змінити поведінку батька у кращу сторону не уявляється можливим, суд дійшов висновку про можливість задоволення позову в частині позбавлення батьківських прав, за наявності вказаних виключних обставин.

Згідно з ч. 1 ст. 166 СК України особа, яка позбавлена батьківських прав: 1) втрачає особисті немайнові права щодо дитини та звільняється від обов`язків щодо її виховання; 2) перестає бути законним представником дитини; 3) втрачає права на пільги та державну допомогу, що надаються сім`ям з дітьми; 4) не може бути усиновлювачем, опікуном та піклувальником; 5) не може одержати в майбутньому тих майнових прав, пов`язаних із батьківством, які вона могла б мати у разі своєї непрацездатності (право на утримання від дитини, право на пенсію та відшкодування шкоди у разі втрати годувальника, право на спадкування); 6) втрачає інші права, засновані на спорідненості з дитиною.

Відповідно до ст. 168 СК України мати, батько, позбавлені батьківських прав, мають право на звернення до суду із заявою про надання їм права на побачення з дитиною. Суд може дозволити разові, періодичні побачення з дитиною, якщо це не завдасть шкоди її життю, здоров`ю та моральному вихованню, за умови присутності іншої особи.

Згідно з ч.ч. 1, 4 ст. 169 СК України мати, батько, позбавлені батьківських прав, мають право на звернення до суду з позовом про поновлення батьківських прав. Суд перевіряє, наскільки змінилася поведінка особи, позбавленої батьківських прав, та обставини, що були підставою для позбавлення батьківських прав, і постановляє рішення відповідно до інтересів дитини.

Щодо позовної вимоги про збільшення розміру аліментів на утримання малолітньої дитини

Як зазначалось, у судовому засіданні від 24.10.2024 представник позивача просив залишити позовну вимогу про збільшення розміру аліментів на утримання малолітньої дитини без розгляду.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

За змістом ч.ч. 1, 3 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

У цивільному судочинстві діє принцип диспозитивності, який покладає на суд обов`язок вирішувати лише ті питання, про вирішення яких його просять сторони у справі (учасники спірних правовідносин), та позбавляє можливості ініціювати судове провадження. Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Формування змісту та обсягу позовних вимог є диспозитивним правом позивача. Отже, кожна сторона сама визначає стратегію свого захисту, зміст своїх вимог і заперечень, а також предмет та підстави позову, тягар доказування лежить на сторонах спору, а суд розглядає справу виключно у межах заявлених ними вимог та наданих доказів (див. постанову Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 13.03.2024 у справі № 725/3821/23, провадження № 61-15366св23).

Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 257 ЦПК України суд постановляє ухвалу про залишення позову без розгляду, зокрема, якщо позивач до початку розгляду справи по суті подав заяву про залишення позову без розгляду.

Частиною 2 ст. 257 ЦПК України передбачено, що особа, позов якої залишено без розгляду, після усунення умов, що були підставою для залишення заяви без розгляду, має право звернутися до суду повторно.

Враховуючи наведене, принцип диспозитивності, позовна вимога про збільшення розміру аліментів на утримання малолітньої дитини підлягає залишенню без розгляду.

Щодо судового збору

Відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Згідно з ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Судом встановлено, що позивач при зверненні до суду з позовом у даній справі сплатив 1 073,60 грн судового збору, що підтверджується квитанцією № 10642 від 08.11.2023 (т. І, а.с. 72).

З урахуванням задоволення позову, на підставі ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню 1 073,60 грн судового збору сплаченого за подання позовної заяви.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 2-13, 76-83, 89, 257, 259, 263-265, 268, 354-355 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_4 , третя особа: Служба у справах дітей Солом`янської районної у м. Києві державної адміністрації в частині вимог про збільшення розміру аліментів на утримання малолітньої дитини, - залишити без розгляду.

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_4 , третя особа: Служба у справах дітей Солом`янської районної у м. Києві державної адміністрації в частині вимог про позбавлення батьківських прав, - задовольнити.

Позбавити ОСОБА_4 , громадянина України, ІНФОРМАЦІЯ_3 батьківських прав щодо малолітнього сина - ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Стягнути з ОСОБА_4 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 ; РНОКПП: НОМЕР_2 , остання відома адреса реєстрації: АДРЕСА_2 ) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_5 ; РНОКПП: НОМЕР_1 ; адреса: АДРЕСА_1 ) 1 073,60 грн (одна тисяча сімдесят три гривні шістдесят копійок гривень) судового збору.

Рішення може бути оскаржено безпосередньо (ч. 1 ст. 355 ЦПК України) до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду (ст. 354 ЦПК України).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги, рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Дата складення повного судового рішення: 16.12.2024.

Суддя Л. Л. Зуєвич