Єдиний унікальний № 371/1149/24
Номер провадження № 2/371/594/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"11" грудня 2024 р. м. Миронівка

розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , про розірвання шлюбу,

в с т а н о в и в :

Короткий зміст позовних вимог.

ОСОБА_1 (далі позивач) звернувся до Миронівського районного суду Київської області із позовом до ОСОБА_2 (далі - відповідач), про розірвання шлюбу.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що з 28.07.2007 перебуває в зареєстрованому шлюбі із відповідачем. Від шлюбу малолітніх чи неповнолітніх спільних дітей не мають.

Позивач просить шлюб розірвати, посилаючись на те, що спільне життя з відповідачем не склалося через різні погляди на життя. Причиною припинення шлюбних відносин є те, що при вирішенні сімейних питань з відповідачем, сторони не приходили до спільної згоди та думки, виникали непорозуміння та сварки, зникло почуття кохання та поваги один до одного вважає, що є нещасним у такому шлюбі, тому подальшого сенсу підтримувати сімейні відносини немає, оскільки їх сумісне проживання та ведення господарства припинено з січня 2023, такий шлюбносить виключно формальний характер, на примирення не згоден.

Процесуальні дії у цивільній справі.

Ухвалою судді Миронівського районного суду Київської області від 13.08.2024 відкрито провадження у справі, постановлено розгляд справи здійснити за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.

Відповідачу було роз`яснено його право надіслати суду відзив на позовну заяву та усі письмові та електронні докази, що підтверджують заперечення проти позову, та заперечення проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення копії ухвали про відкриття провадження у справі.

17.09.2024 від позивача надійша заява про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує.

Згідно з ухвалою Миронівського районного суду Київської області від 17.09.2024, виклик відповідача було здійснено через оголошення на офіційному веб-сайті «Судова влада України». Про дату, час і місце судового засідання відповідач була повідомлена належним чином.

Заяв із запереченнями проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження не надходило.

Позивач подав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, підтримав позовні вимоги, просив задовольнити позов.

Відповідач, будучи належним чином повідомленою про час та місце розгляду справи , у судове засідання не з`явилась, причини неявки суду не повідомила. Правом на подання відзиву не скористалась.

Враховуючи, що сторони у справі в судове засідання не з`явились, відповідно до ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Встановлені судом фактичні обставини та відповідні їм правовідносини, норми права, які застосовував суд, мотиви суду.

Дослідивши письмові докази по справі, надавши їм оцінку в сукупності, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Судом встановлено, що сторони з 28.07.2007 перебувають у зареєстрованому шлюбу, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_1 , виданим 28.07.2007 Виконавчим комітетом Зугреської міської ради міста Харцизська Донецької області, актовий запис № 87 (а.с.5).

Від шлюбу сторони спільних дітей не мають.

Позивач на примирення не згоден, має стійке волевиявлення, спрямоване на припинення сімейних відносин та розірвання шлюбу.

Причиною розладу в сім`ї стало те, що сторони мають різні погляди на життя, відсутнє взаєморозуміння. Позивач вважає, що подальшого сенсу підтримувати сімейні відносини немає, оскільки ведення спільного господарства та шлюбні стосунки фактично припинено.

Судом також встановлено, що розлад в сім`ї позивача носить не тимчасовий, а тривалий характер.

Подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу неможливе і суперечить інтересам сторін, оскільки відносини, які склалися між подружжям суперечать інтересам позивача.

Встановленим судом фактам відповідають сімейні правовідносини, які регулюються Конституцією України та Сімейним кодексом України, Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод, яка, відповідно до вимог ч. 1 ст. 9 Конституції України, ратифікована Законом від 17.07.1997 "Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів №2,4,7 та 11 Конвенції", і є частиною національного законодавства України.

Згідно із ст. 51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї.

Статтею 5 Протоколу № 7 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод встановлено, що кожен з подружжя у відносинах між собою і в їхніх відносинах зі своїми дітьми користується рівними правами та обов`язками цивільного характеру, що виникають зі вступу у шлюб, перебування в шлюбі та у випадку його розірвання. Ця стаття не перешкоджає державам вживати таких заходів, що є необхідними в інтересах дітей.

Згідно ч. 1 ст. 24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

Відповідно до ч. 3, 4 ст. 56 СК України, кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до збереження шлюбних відносин є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом.

Відповідно до ч. 3 ст. 105 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу.

Згідно з ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Згідно з ч. 3 ст. 115 СК України - документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили.

Оскільки у суду склалася достатня переконаність у тому, що подальше спільне життя подружжя неможливе, що позивач, який наполягає на розлученні, має стійке волевиявлення до розірвання шлюбу, а також, що збереження шлюбу та подальше спільне проживання подружжя суперечить інтересам позивача, що мають істотне значення, то суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню.

Статтею 113 Сімейного кодексу України передбачено, що особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище.

Щодо стягнення судових витрат

Відповідно до приписів ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат пов`язаних з розглядом справи, належать в тому числі витрати, пов`язані з витребуванням доказів та пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

У відповідності до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України, судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються, у разі задоволення позову - на відповідача.

Відповідно до квитанції № від 08.08.2024 позивачем, при зверненні з даною позовною заявою, сплачено судовий збір у розмірі 1211,20 грн. (а.с. 1).

Відповідно до ст. 141 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача в рахунок відшкодування документально підтверджених витрат по сплаті судового збору 1211,20 грн.

На підставі ст.ст. 24, 56, 105, 112, 115 СК України, керуючись ст.ст. 12, 13, 76 - 81, 89, 95, 141, 229, 258, 259, 263 - 265, 274, 279, 354, 355 ЦПК України, суд

у х в а л и в:

Позов задовольнити.

Розірвати шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , зареєстрований 28.07.2007 Виконавчим комітетом Зугреської міської ради міста Харцизська Донецької області, актовий запис № 87.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судові витрати (судовий збір) у сумі 1211,20 грн.

Рішення може бути оскаржене до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з його дня проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Інформація про сторони:

Позивач: ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , адресазареєстрованого місця проживання: тимчасово окупована територія АДРЕСА_1

Згідно довідки внутрішньо переміщеної особи від 22.01.2024, фактичне місце проживання: АДРЕСА_2 ).

Відповідач: ОСОБА_2 , ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_3 , адреса зареєстрованого місця проживання: тимчасово окупована територія АДРЕСА_1

Останнє відоме місце проживання: АДРЕСА_2 ).

Повне судове рішення складене та підписане 11.12.2024.

Суддя Тетяна ГЕЛІЧ