Провадження № 2-з/643/95/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16.12.2024 м. Харків

Суддя Московського районного суду м. Харкова Замікула Б.С., розглянувши у м. Харкові без повідомлення учасників справи заяву керівника Салтівської окружної прокуратури міста Харкова Скуратовича Р.Ф. про вжиття заходів забезпечення позову у цивільній справі № 643/11973/24 за позовом керівника Салтівської окружної прокуратури м. Харкова в інтересах держави в особі Харківської міської ради до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , за участю третьої особи без самостійних вимог на стороні відповідача державного реєстратора Крисинської сільської ради Богодухівського району Харківської області Зеленого Валентина Вікторовича про усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою, визнання недійсними договорів,

УСТАНОВИВ:

Керівник Салтівської окружної прокуратури міста Харкова Скуратович Р.Ф., діючи в інтересах держави в особі Харківської міської ради, звернувся до Московського районного суду м. Харкова з позовом до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , за участю третьої особи без самостійних вимог на стороні відповідача державного реєстратора Крисинської сільської ради Богодухівського району Харківської області Зеленого В.В. про усунення перешкод у здійсненні права Харківської міської ради на користування та розпорядження земельною ділянкою комунальної власності шляхом:

- зобов`язання ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , код НОМЕР_1 ), ОСОБА_2 ( АДРЕСА_2 , код НОМЕР_2 ), ОСОБА_3 ( АДРЕСА_3 , код НОМЕР_3 ) звільнити земельну ділянку, розташовану за адресою: АДРЕСА_4 , з одночасним приведенням її у придатний для подальшого використання стан шляхом знесення об`єкту самочинного будівництва - нежитлової будівлі літ. «Е-1», загальною площею 15,0 кв.м. (реєстраційний номер об`єкту нерухомого майна №101);

- скасування в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно державної реєстрації права власності ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , код НОМЕР_1 ) на об`єкт нерухомого майна, а саме: нежитлової будівлі, літ. «Е-1», загальною площею 15,0 кв.м. розташованої за адресою: АДРЕСА_4 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 101; номер відомостей про речове право 34775631, внесене державним реєстратором Крисинської сільської ради Богодухівського району Харківської області Зеленим Валентином Вікторовичем; рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу) індексний номер: 50364295 від 20.12.2019) та закриттям розділу 101 у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно;

- визнання недійсним договору купівлі-продажу 1/2 частки нежитлової будівлі літ.«Е-1» загальною площею 15,0 кв.м., розташованої за адресою: АДРЕСА_4 , укладений 20.02.2020 між ОСОБА_1 (код НОМЕР_1 ) та ОСОБА_2 (код НОМЕР_2 ), посвідчений приватним нотаріусом Харківського міського Документ сформований в системі «Електронний суд» 14.10.2024 26 нотаріального округу Малаховою Г.І. за №526;

- визнання недійсним договору купівлі-продажу 1/2 частки нежитлової будівлі літ.«Е-1» загальною площею 15,0 кв.м., розташованої за адресою: АДРЕСА_4 , укладений 25.02.2020 між ОСОБА_1 (код НОМЕР_1 ) та ОСОБА_3 (код НОМЕР_3 ), посвідчений приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Малаховою Г.І. за №617.

Ухвалою Московського районного суду м. Харкова від 21.10.2024 позовну заяву прийнято до розгляду, розгляд справи призначено за правилами загального позовного провадження.

Керівником Салтівської окружної прокуратури міста Харкова Скуратовичем Р.Ф. подано до суду заяву, в якій він просить вжити заходи забезпечення позову шляхом встановлення ОСОБА_2 (код НОМЕР_2 ) та ОСОБА_3 (код НОМЕР_3 ) заборони на відчуження нежитлової будівлі літ. «Е-1», загальною площею 15,0 кв.м. розташованої за адресою: АДРЕСА_4 (реєстраційний номер об`єкту нерухомого майна №101).

В обґрунтування заяви (окрім посилання на законодавство та практику Верховного Суду) зазначено, що предметом позову є вимога про знесення самочинно збудованого об`єкту нерухомого майна, скасування державної реєстрації права приватної власності на спірне нежитлове приміщення з закриттям відповідного розділу Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстраційної справи.

Як стверджує заявник, у разі задоволення заявлених вимог, відповідачі втратять право власності на спірне майно та зобов`язані будуть його знести. Водночас, без встановлення обмежень на час розгляду справи власники спірного нерухомого майна можуть розпорядитися своєю власністю на власний розсуд в будь-який час. Подальше ймовірне відчуження майна на користь інших осіб, передача нерухомого майна в оренду, зміна його призначення, поділ, виділ чи об`єднання ускладнить виконання можливого рішення суду про задоволення позову.

Таким чином, наявність у ОСОБА_2 та ОСОБА_3 правомочностей власника майна вказує на можливість у будь-який момент розгляду справи розпорядитись спірним майном на користь третіх осіб. До того ж ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , знаючи про наявність судового спору, з метою утруднення у майбутньому виконання судового рішення, свідомо може здійснювати дії щодо розпорядження спірним майном.

На переконання заявника, такі ймовірні дії з боку відповідачів можуть призвести до необхідності залучення до участі у справі осіб, прав і інтересів яких стосуватиметься вирішення даного спору, неможливості виконання рішення суду у випадку задоволення позову у зв`язку з наявністю майнового інтересу цих осіб, а також може зумовити необхідність звернення прокурора з іншим позовом для захисту порушених інтересів держави.

Як наслідок, це може не лише утруднити, але й зробити неможливим виконання рішення суду, у разі задоволення позову прокурора.

Відповідно до ч. 1 ст. 153 ЦПК України заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи.

Дослідивши заяву про забезпечення позову, а також матеріали справи № 643/11973/24, суд встановив наступне.

Згідно з ч. 1, 2 ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

У ст. 150 ЦПК України встановлені види забезпечення позову, серед яких є заборона вчиняти певні дії (п. 2 ч. 1 ст. 150 ЦПК України).

Відповідно до ч. 3 ст. 150 ЦПК України види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Заява про забезпечення позову подається в письмовій формі, підписується заявником і повинна містити, зокрема предмет позову та обґрунтування необхідності забезпечення позову, захід забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності. У заяві можуть бути зазначені кілька заходів забезпечення позову, що мають бути вжиті судом, із обґрунтуванням доцільності вжиття кожного з цих заходів (п. 3, 4 ч. 1, ч. 5 ст. 151 ЦПК України).

Отже, від заявника вимагається вказати вид (захід) забезпечення позову, визначений ст. 150 ЦПК України, та обґрунтувати необхідність вжиття саме такого заходу забезпечення позову. Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову.

Забезпечення позову по суті - це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних із ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника).

Метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій із боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

При вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності заявлених вимог щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку з вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками цього судового процесу. Суди повинні враховувати інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

Відповідно до ч. 4 ст. 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 12.02.2020 у справі № 381/4019/18 вказано, що «співмірність передбачає співвідношення судом негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати внаслідок невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, вартості майна, на яке він заявляє клопотання накласти арешт, чи майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії. Заходи забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду і повинні застосовуватися лише в разі необхідності, оскільки безпідставне звернення до таких дій може спричинити порушення прав та законних інтересів інших осіб чи учасників процесу. Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд повинен співвідносити негативні наслідки від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати внаслідок невжиття цих заходів. Необхідність застосування заходів забезпечення випливає з фактичних обставин справи, які свідчать про наявність підстав вважати, що незастосування цього заходу призведе до утруднення чи унеможливлення виконання рішення суду в разі задоволення позову».

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 15.09.2020 у справі № 753/22860/17 зазначено, що «умовою застосування заходів забезпечення позову є достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача. Гарантії справедливого суду діють не тільки під час розгляду справи, але й під час виконання судового рішення. Зокрема тому, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд повинен врахувати, що вжиття відповідних заходів може забезпечити належне виконання рішення про задоволення позову у разі ухвалення цього рішення, а їх невжиття, - навпаки, ускладнити або навіть унеможливити таке виконання. Конкретний захід забезпечення позову буде домірним позовній вимозі, якщо при його застосуванні забезпечується: збалансованість інтересів сторін та інших учасників судового процесу під час вирішення спору; можливість ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача без порушення або безпідставного обмеження прав та охоронюваних інтересів інших учасників справи чи осіб, що не є її учасниками; можливість виконання судового рішення у разі задоволення вимог, які є ефективними способами захисту порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача.

Верховний Суд у постанові від 19.02.2021 у справі № 643/12369/19 зауважив, що враховуючи мету застосування заходів забезпечення позову, їх вжиття щодо нерухомого майна не вимагає обмеження в користуванні ним, оскільки для найменшого порушення інтересів відповідача та збереження нерухомого майна обґрунтованою може бути визнана лише заборона відчуження такого нерухомого майна без позбавлення відповідача та інших осіб права користування ним.

Також у згаданій постанові Верховний Суд звернув увагу, що арешт майна і заборона на відчуження майна є самостійними видами (способами) забезпечення позову, обидва способи за правовою сутністю обмежують право відповідача розпоряджатися спірним майном, але вони є різними для виконання ухвали про забезпечення позову, тому суттєвого значення у виборі їх застосування немає для вирішення справи та способу забезпечення позову.

З матеріалів справи вбачається, що державним реєстратором Крисинської сільської ради Богодухівського району Харківської області Зеленим В.В. 20.12.2019 прийнято рішення про державну реєстрацію, індексний номер: №50364295, об`єкту нерухомого майна №101 (номер запису про право власності №34775631), а саме: нежитлової будівлі, літ. «Е-1», загальною площею 15 кв.м. розташованої за адресою: АДРЕСА_4 , а також внесені відомості про право приватної власності на вказаний об`єкт нерухомого майна за ОСОБА_1 (код НОМЕР_1 ). Відповідно до відомостей Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, а саме: інформаційної довідки №390419430 від 09.08.2024, підставою виникнення права власності був технічний паспорт б/н та довідка №3161, видані 17.12.2019 ТОВ «Міжрегіональне бюро з технічної інвентаризації». Згідно довідки №3161 від 17.12.2019 нежитлова будівля літ. «Е-1», загальною площею 15,0 кв.м., розташована за адресою: АДРЕСА_4 , побудована у 1991 році.

Проте, як наполягає позивач, право власності на вказаний об`єкт нерухомості зареєстровано із порушенням вимог законодавства та в подальшому відчужене на користь третіх осіб.

Зокрема, ОСОБА_1 відчужив нежитлову будівлю літ. «Е-1», яка розташована за адресою: АДРЕСА_4 в такий спосіб:

- 1/2 частини вказаної будівлі на користь ОСОБА_2 (код НОМЕР_2 ) згідно договору купівлі-продажу частки нежитлової будівлі № 526 від 20.02.2020, посвідченого приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Малаховою Г.І. №51247832 від 20.02.2020;

- 1/2 частини вказаної будівлі на користь ОСОБА_3 (код НОМЕР_3 ) згідно договору купівлі-продажу частки нежитлової будівлі №617 від 25.02.2020, посвідченого приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Малаховою Г.І. №51320545 від 25.02.2020.

На переконання суду, з урахуванням предмета позову та змісту спірних правовідносин заява про забезпечення позову в достатній мірі обґрунтована, в ній викладено доводи щодо можливості настання несприятливих наслідків, у разі невжиття таких заходів, підстави та вид забезпечення позову є співмірними з пред`явленими вимогами, а обраний вид забезпечення позову є взаємопов`язаним із позовними вимогами.

Отже, суд доходить висновку про наявність підстав для задоволення заяви про забезпечення позову.

Водночас суд наголошує, що заходи забезпечення позову мають тимчасовий характер з метою недопущення ускладнення чи неможливості виконання судового рішення, а також убезпечення від спричинення значної шкоди позивачу.

Також суд зазначає, що при розгляді заяви про забезпечення позову суд вирішує лише питання про наявність підстав для вжиття заходів забезпечення позову і не вирішує матеріально-правові вимоги та наперед результат розгляду справи по суті позову. Цивільний процесуальний закон не зобов`язує суд при розгляді питань про забезпечення позову перевіряти обставини, які мають значення для справи, а лише запобігає ситуації, при якій може бути утруднено чи стане неможливим виконання рішення у разі задоволення позову.

Підстав для зустрічного забезпечення судом не встановлено, оскільки такий вид забезпечення позову, як заборона відчуження спірного об`єкту нерухомого майна не впливає на майновий стан відповідачів, не забороняє їм володіти та використовувати таке нерухоме майно у власних цілях, не впливає на їх немайнові права та не призводить до втрат чи збитків.

Керуючись ст. 149 154, 260, 353 355 ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Заяву керівника Салтівської окружної прокуратури міста Харкова Скуратовича Р.Ф. про забезпечення позову у цивільній справі № 643/11973/24 за позовом керівника Салтівської окружної прокуратури міста Харкова в інтересах держави в особі Харківської міської ради до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , за участю третьої особи без самостійних вимог на стороні відповідача державного реєстратора Крисинської сільської ради Богодухівського району Харківської області Зеленого Валентина Вікторовича про усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою, визнання недійсними договорів задовольнити.

Заборонити ОСОБА_2 та ОСОБА_3 відчуження нежитлової будівлі літ. «Е-1», загальною площею 15,0 кв.м. розташованої за адресою: АДРЕСА_4 (реєстраційний номер об`єкту нерухомого майна №101).

Копію ухвали направити учасникам провадження.

Ухвала про забезпечення позову може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги до Харківського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня складення ухвали.

Учасник справи, якому ухвалу суду не було вручено у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому ухвали. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 Цивільного процесуального кодексу України.

Роз`яснити ОСОБА_2 та ОСОБА_3 право подати клопотання про скасування заходів забезпечення позову.

Ухвала про забезпечення позову є виконавчим документом та підлягає негайному виконанню з дня її постановлення незалежно від її оскарження і відкриття виконавчого провадження та може бути пред`явлена до виконання протягом трьох років із наступного дня після набрання нею законної сили.

Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Позивач: Харківська міська рада, , м. Харків, м-н Конституції, 7.

Відповідачі:

- ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_5 ;

- ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстроване місце проживання:

АДРЕСА_6 ;

- ОСОБА_3 , РНОКПП НОМЕР_3 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_7 .

Третя особа без самостійних вимог на стороні відповідача: Державний реєстратор Крисинської сільської ради Богодухівського району Харківської області Зелений Валентин Вікторович, РНОКПП НОМЕР_4 , адреса: Харківська область, Богодухівський район, с. Крисине, вул. Робоча, 1-а, 62144

Повний текст ухвали складено та підписано 16.12.2024.

Суддя Б.С. Замікула