Провадження № 2о/205/379/24
УХВАЛА

про відмову у відкритті провадження

13 грудня 2024 року м. Дніпро

Суддя Ленінського районного суду м. Дніпропетровська Федотова В.М., ознайомившись із заявою ОСОБА_1 про встановлення факту здійснення самостійного виховання батьком своєї малолітньої дитини,

ВСТАНОВИВ:

09.12.2024 року заявник ОСОБА_1 звернувся до Ленінського районного суду м. Дніпропетровська із вищевказаною заявою.

Вирішуючи питання про відкриття провадження у справі суд зазначає наступне.

Відповідно до ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Положеннями статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 4 листопада 1950 року передбачено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Відповідно до ст. 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Окреме провадження - це одностороннє провадження, в якому відсутній спір про право. Характерною ознакою категорії справ окремого провадження є відсутність у них спору про право і метою яких є встановлення юридичного факту або стану. При цьому в порядку окремого провадження може вирішуватися спір про факт, але не спір про право цивільне.

Під спором про право необхідно розуміти певний стан суб`єктивного права; спір є суть суперечності, конфлікт, протиборство сторін, спір поділяється на матеріальний і процесуальний. Таким чином, виключається під час розгляду справ у порядку окремого провадження існування спору про право, який пов`язаний з порушенням, оспорюванням або невизнанням, а також недоведенням наявності суб`єктивного права за умов, що є певні особи, які перешкоджають в реалізації такого права.

Як вбачається з матеріалів заяви, ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою про встановлення факту самостійного виховання батьком малолітньої дитини.

Відповідно до висновку Великої Палати Верховного суду від 11.09.2024 у справі № 201/5972/22, у справі, що переглядалась, заявник просив установити факт самостійного виховання ним дитини, проте, Велика Палата ВС дійшла висновку, що встановлення такого факту може мати негативні наслідки для матері дитини, оскільки за встановлених у цій справі обставин існує спір про право щодо участі одного з батьків у вихованні й утриманні дитини. З урахуванням закріпленого в сімейному законодавстві принципу невідчужуваності сімейних обов`язків, неможливості відмови від них, у тому числі від обов`язків виховання дитини, то питання, заявлене заявником у цій справі, не може з`ясовуватись безвідносно до дій другого з батьків та може вирішуватись у межах спору про право між батьками дитини за загальним правилом у позовному провадженні.

Факт, про встановлення якого просить заявник ОСОБА_1 , є аналогічним, відтак, не підлягає з`ясуванню у порядку окремого провадження, враховуючи наявність спору про право відносно матері дитини, та підлягає розгляду виключно у порядку позовного провадження.

Вказане узгоджується з висновками Великої Палати Верховного суду у справі 201/5972/22 від 11.09.2024 року.

Як вбачається з ч. 4 ст. 315 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо з заяви про встановлення факту, що має юридичне значення, вбачається спір про право.

На підставі вищевикладеного, суддя дійшов висновку про відмову у відкритті провадження за заявою ОСОБА_1 про встановлення факту здійснення самостійного виховання батьком своєї малолітньої дитини.

Згідно із ч. 2 ст. 186 ЦПК України про відмову у відкритті провадження у справі постановляється ухвала. До ухвали про відмову у відкритті провадження у справі, що надсилається заявникові, додаються позовні матеріали. Копія позовної заяви залишається в суді (ч. 3 ст. 186 ЦПК).

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 4, 186, 293, 315, 353 ЦПК України, суддя

ПОСТАНОВИВ:

У відкритті провадження за заявою ОСОБА_1 про встановлення факту здійснення самостійного виховання батьком своєї малолітньої дитини відмовити.

Копію ухвали про відмову у відкритті провадження надіслати заявнику разом із заявою та усіма доданими до неї матеріалами.

Роз`яснити заявнику його право на захист своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, про які він вказував у заяві, шляхом подання відповідною особою позовної заяви у порядку позовного провадження на загальних підставах.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Суддя: Федотова В.М.

.