Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 грудня 2024 року місто Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області у складі

головуючого судді Данко В.Й.,

за участі секретаря судового засідання Павлюх Л.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Ужгороді цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Чухран Мар`яна Василівна, до Акціонерного товариства «СЕНС БАНК» про припинення зобов`язань за договором іпотеки,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Чухран М.В., звернувся до суду з позовом до АТ «СЕНС БАНК» про припинення зобов`язань за договором іпотеки.

На обґрунтування позову позивач вказує, що 31.05.2007 р. між «Промінвестбанком» та ОСОБА_1 укладено договір кредиту № 22/22-07, за яким Банк зобов`язався видати позичальнику кредит в сумі 15000 доларів США з кінцевим терміном повернення до 30.05.2017 року. В забезпечення виконання умов договору укладено іпотечний договір № 141/23-2007 від 01.06.2007 року, відповідно до якого в іпотеку передано квартиру за адресою : АДРЕСА_1 . Договір іпотеки посвідчено нотаріально 01.06.2007 р. приватним нотаріусом Дроботя А.В., за №2168.

17 грудня 2012 року ПАТ «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк» (правонаступник ЗАТ «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк») відступило ПАТ «Альфа-Банк» право вимоги за договором про іпотечний кредит «22/22-07 від 31 травня 2007 року.

Рішенням Ужгородського міськрайонного суду по справі №308/17517/13-ц стягнуто з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь ПАТ «Альфа-Банк» заборгованість в розмірі 22087,06 грн. та судовий збір. На виконання даного рішення видано виконавчий лист від 22.10.2015 р.

Згідно постанови від 09.12.2020 р. (ВП №49810575) про закінчення виконавчого провадження повернуто виконавчий документ у зв`язку з фактичним виконанням рішення згідно з виконавчим документом.

Позивач вказує, що оскільки забезпечені іпотекою зобов`язання за кредитним договором виконано в повному обсязі, то зобов`язання за договором іпотеки, які є похідними від кредитного договору, припиняються.

Вказує, що 06 травня 2024 року на адресу відповідача скеровано досудову вимогу з проханням вчинити дії, спрямовані на припинення у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна та Державному реєстрі іпотек обтяження забороною та іпотекою квартиру за адресою: АДРЕСА_1 . Станом на дату звернення з позовом до суду відповідь отримано, де зазначено про неможливість виконання вимоги, а заява не підлягає до задоволення.

У Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно зареєстровано номер запису про іпотеку № 3517841 від 15.06.2007 року.

Враховуючи вищенаведене, позивач просить визнати правовідносини (зобов`язання) за іпотечним договором № 141/23-2007 від 01.06.2007 року, що укладений між АКПІБ «Промінвестбанком» (правонаступник якого AT «Альфа Банк», назва змінена на AT «СЕНС Банк») код 23494714 та ОСОБА_1 РНОКПП НОМЕР_1 , посвідчений нотаріально 01.06.2007 р. приватним нотаріусом Дроботя А.В., у реєстрі за № 2168 такими, що припинені.

Представником відповідача подано до суду відзив, в якому вказує, що із позовними вимогами Відповідач повністю не погоджується, оскільки доводи, наведені в позові, повністю спростовуються нормами чинного законодавства та доказами, що надаються позивачем.

Зазначає, що дійсно 31.05.2007 р. між ПАТ «Акціонерний комерційний промислово- інвестиційний банк» ( правонаступником якого є AT «СЕНС БАНК» ) та ОСОБА_1 було укладено Кредитний Договір № 22/22-07. У зв`язку з невиконанням ОСОБА_1 взятих на себе зобов`язань банк звернувся до суду з позовом про стягнення боргу. Рішенням Ужгородського міськрайонного суду по справі № 308/17517/13 було задоволено позов банку про солідарне стягнення заборгованості за кредитним договором в розмірі 22087,06 гри. На підставі цього рішення судом було видано виконавчий лист та відкрито виконавче провадження, яке 09.12.2020 року було закінчено у зв`язку з фактичним повним виконанням рішення суду.

Однак відповідач вказує, що заборгованість за рішенням суду позичальником повернуто в повному обсязі тільки у грудні 2020 року, тобто через 7 років після пред`явлення вимоги. Зазначає, що оскільки строк дії договору змінено у 2013 року, а грошові кошти повернуто у 2020 році, то дане виконання не є належним виконанням через такий тривалий час. Факт повернення суми позики з порушенням встановленого договором позики строку повернення, не звільняє боржника від відповідальності, передбаченої ст. 625 ЦК України, яка входить до складу основного зобов`язання. Наявність судового рішення про задоволення вимог кредитора не припиняє правовідносин сторін кредитного договору, не звільняє останнього від відповідальності за невиконання грошового зобов`язання та не позбавляє кредитора права на отримання сум, передбачених ч.2 ст. 625 ЦКУ, оскільки зобов`язання залишається невиконаним належним чином.

Оскільки ОСОБА_1 своєчасно не виконано свої зобов`язання за кредитним договором, питання про припинення зобов`язань за кредитним договором не може ставитись.

Враховуючи вищенаведене, просить відмовити у задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

Позивач та представник позивача в судове засідання не з`явилися, хоча про час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином. У матеріалах справи міститься заява представника позивача про розгляд справи без їх участі та підтримання позовних вимог.

Представник відповідача в судове засідання не з`явився, будучи належним чином повідомленим про дату, час і місце розгляду справи, проте подав до суду клопотання про розгляд справи без його участі, просить відмовити в задоволенні позову.

Згідно з ч. 3 ст. 211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності.

Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 223 ЦПК України, якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі неявки в судове засідання учасника справи (його представника), без поважних причин або без повідомлення причин неявки.

Згідно з ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, всебічно, повно, об`єктивно оцінивши надані докази та давши їм належну оцінку, суд встановив наступне.

Судом встановлено, та не оспорюють ся сторонами наступні обставини.

31.05.2007 року між ОСОБА_1 та Акціонерним комерційним промислово-інвестиційним банком було укладено Договір про іпотечний кредит №22/22-07, згідно якого банк надає позичальнику кредит у сумі 15000,00 доларів США. Кінцевий термін повернення кредиту та відсотків за ним не пізніше 30.05.2017 року. Виконання зобов`язань позичальника за цим договором забезпечується договором іпотеки квартири, що за адресою: АДРЕСА_1 та договором фінансової поруки фізичної особи ОСОБА_2 .

01.06.2007 року між Акціонерним комерційним промислово-інвестиційним банком та ОСОБА_1 укладено іпотечний договір №141/23-2007, згідно умов якого цей договір забезпечує вимоги іпотеко держателя, що випливають з Договору про іпотечний кредит №22/22-07 від 31.05.2007 року. Предметом іпотеки є майнові права на квартиру загальною площею 52,5 м.кв., що складається з двох кімнат житловою площею 30,6 м.кв., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

Рішенням Ужгородського міськрайонного суду по справі №308/17517/13-ц стягнуто з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь ПАТ «Альфа-Банк» заборгованість в розмірі 22087,06 грн. та судовий збір. Також встановлено, що 17 грудня 2012 року ПАТ «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк» (правонаступник ЗАТ «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк») відступило ПАТ «Альфа-Банк» право вимоги за договором про іпотечний кредит «22/22-07 від 31 травня 2007 року. Дані обставини не підлягають доказуванню на підставі ч.ч. 1,4 ст. 82 ЦПК України.

Згідно постанови від 09.12.2020 р. (ВП №49810575) про закінчення виконавчого провадження виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа №308/17517/13-ц, виданого 22.10.2015 року Ужгородським міськрайонним судом Закарпатської області закінчено у зв`язку з фактичним повним виконанням рішення згідно з виконавчим документом.

06.05.2024 року ОСОБА_1 було направлено вимогу АТ «Сенс Банк» про припинення обтяження нерухомого майна забороною/іпотекою, в якому просить вчинити дії, спрямовані на припинення у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна та Державному реєстрі іпотек обтяження забороною та іпотекою квартиру за адресою: АДРЕСА_1 у зв`язку з тим, що грошове зобов`язання за кредитним договором від 31.05.2007 року №22/22-07 виконано в повному обсязі.

У відповідь на дану вимогу АТ «Сенс Банк» надало ОСОБА_1 відповідь №22723-33.4-б/б від 10.05.2024 року, згідно якої станом на 10.05.2024 року по кредитному договору №22/22-07 від 31.05.2007 року обліковується заборгованість: проценти 2040,71 долар США та комісії 9 674,84 доларів США, а тому заява про виключення з реєстру іпотек відомостей про накладення заборони відчуження не підлягає задоволенню.

Згідно інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна №237504440 від 17.12.2020 року, право власності ОСОБА_1 на квартиру за адресою АДРЕСА_1 обтяжене іпотекою (реєстраційний номер обтяження 5140024) за іпотечним договором від 01.06.2007 року до погашення кредиту, сплати відсотків, виконання інших умов, передбачених Кредитним договором №22/22-07 від 31.05.2007 року.

Відповідно ст. 575 ЦК України та ст. 1 Закону України «Про іпотеку» іпотека - це окремий вид застави, вид забезпечення виконання зобов`язання нерухомим майном, що залишається у володінні і користуванні іпотекодавця, згідно з яким іпотекодержатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов`язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника у порядку, встановленому цим Законом.

Іпотека виникає на підставі договору, закону або рішення суду (ч.1 ст. 3 Закону України «Про іпотеку»). Вона має похідний характер від основного зобов`язання і, за загальним правилом, є дійсною до припинення основного зобов`язання або до закінчення строку дії іпотечного договору (ч.5 ст. 3 Закону України «Про іпотеку»).

Підстави припинення іпотеки окремо визначені в статті 17 зазначеного Закону.

Згідно з указаною нормою іпотека припиняється у разі припинення основного зобов`язання (абзац другий ч. 1 ст. 17 Закону України «Про іпотеку»).

Зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом (ч.1 ст. 598 ЦК України). Однією з таких підстав, встановлених законом, є виконання, проведене належним чином (ст. 599 ЦК України).

Законодавство не вимагає від іпотекодавця будь-яких дій, пов`язаних з припиненням іпотеки, оскільки іпотека, за відсутності іншої обґрунтованої заборгованості, припиняється за фактом припинення виконанням основного зобов`язання.

Відповідно до ч. 3 ст. 17 Закону України «Про іпотеку» відомості про припинення іпотеки підлягають державній реєстрації у встановленому законодавством порядку.

За ст. 74 Закону України «Про нотаріат», одержавши повідомлення установи банку, підприємства чи організації про погашення позики (кредиту), повідомлення про припинення іпотечного договору або договору застави, нотаріус знімає заборону відчуження жилого будинку, квартири, дачі, садового будинку, гаража, земельної ділянки, іншого нерухомого майна.

Згідно з п. 5.1. Глави 15 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України N 296/5 від 22.02.2012, нотаріус, який накладав заборону, знімає заборону відчуження майна при одержанні повідомлення кредитора про погашення позики, про припинення (розірвання, визнання недійсним) договору застави (іпотеки).

Тобто до нотаріуса може звертатись з заявою про зняття заборони як іпотекодержатель, так і іпотекодавець, за умови подання безспірних доказів виконання зобов`язання.

Стаття 391 ЦК України передбачає, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

При цьому, під час застосування вищенаведених норм права підлягає врахуванню також правова позиція, викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 27 березня 2019 року у справі № 711/4556/16-ц, провадження № 14-88цс19 (пункти 54, 68-70): оскільки належне виконання основного зобов`язання припиняє іпотеку й обтяження нерухомого майна, що є предметом іпотеки, то суди в даній категорії справ мають ухвалити рішення, яким зняти заборону відчуження нерухомого майна та виключити відповідні записи з Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна та Державного реєстру іпотек.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 Закону України від 01.07.2004 року «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державна реєстрація - офіційне визнання і підтвердження державою фактів виникнення, переходу або припинення прав на нерухоме майно, обтяження таких прав шляхом внесення відповідного запису до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Законом України від 15.03.2022 № 2120-IX «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законодавчих актів України щодо дії норм на період дії воєнного стану», пп. 2 пункту 3 Розділу ІІ «Прикінцеві та перехідні положення» цього Закону розділ «Прикінцеві та перехідні положення» Цивільного кодексу було доповнено пунктами 18 і 19, згідно з якими: - у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у 30-денний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від: 1) відповідальності, визначеної статтею 625 ЦКУ (частина друга статті 625 ЦКУ передбачає, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом); 2) обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем).

Підпунктом 8 Розділу ІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону № 2120-ІХ Прикінцеві положення Закону «Про іпотеку» доповнено пунктом 5-2, відповідно до якого у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у 30-денний строк після його припинення або скасування щодо нерухомого майна (нерухомості), що належить фізичним особам та перебуває в іпотеці за споживчими кредитами, зупиняється дія: - статті 37 (у частині реалізації права іпотекодержателя на набуття права власності на предмет іпотеки), - статті 38 (у частині реалізації права іпотекодержателя на продаж предмета іпотеки), - статті 40 (у частині виселення мешканців із житлових будинків та приміщень, переданих в іпотеку, щодо яких є судове рішення про звернення стягнення на такі об`єкти), - статей 41, 47 (у частині реалізації предмета іпотеки на електронних торгах) цього Закону.

Згідно з пунктом 11 частини першої статті 1 Закону «Про споживче кредитування» споживчий кредит (кредит) - грошові кошти, що надаються споживачу (позичальникові) на придбання товарів (робіт, послуг) для задоволення потреб, не пов`язаних з підприємницькою, незалежною професійною діяльністю або виконанням обов`язків найманого працівника.

Згідно з ч. 5 та ч. 6 ст. 43 Закону України "Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень" відомості про припинення обтяження реєструються держателем або реєстратором Державного реєстру на підставі рішення суду або заяви обтяжувача. Відповідно до ст. 44 Закону України "Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень" після припинення обтяження обтяжувач самостійно або на письмову вимогу боржника чи особи, права якої порушено внаслідок наявності запису про обтяження, протягом п`яти днів зобов`язаний подати держателю або реєстратору Державного реєстру заяву про припинення обтяження і подальше вилучення відповідного запису з Державного реєстру. У разі невиконання цього обов`язку обтяжувач несе відповідальність за відшкодування завданих збитків.

Позивач надав суду докази відсутності заборгованості за основним кредитним зобов`язанням за рішенням суду. Рішення суду було повністю виконане і відповідне виконавче провадження закрито. Натомість відповідач не надав суду будь-яких доказів існування непогашеної заборгованості, щоб виправдувало продовження існування обтяжень на нерухоме майно позивача. На підставі досліджених доказів та проаналізованих норм права, суду доведено, що кредитне зобов`язання за кредитним договором № 22/22-07 від 31.05.2007 та за іпотечним договором, укладеним з метою забезпечення виконання кредитного договору, припинене в зв`язку з його повним виконанням.

Таким чином, оскільки кредитний договір № 22/22-07 від 31.05.2007, який був підставою для обтяження квартири позивача, виконано та кошти повернуто, обтяження досі не знято, його наявність створює перешкоди у здійсненні позивачем його права власності, внаслідок чого він позбавлений можливості в повному обсязі користуватися та розпоряджатися своїм майном на власний розсуд. Порушені права позивача як власника підлягають судовому захисту шляхом зняття обтяження у вигляді заборони відчуження квартири за адресою: АДРЕСА_1 , з виключенням відповідних записів з Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна та Державного реєстру іпотек, та як наслідок позов підлягає задоволенню.

Згідно ч. 1 ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача необхідно стягнути понесені нею судові витрати по сплаті судового збору за подачу позовної заяви в розмірі 1211,20 грн.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст.ст. 10,12, 13, 141, 259, 263-265, 268, 273 Цивільно-процесуального кодекс України, ст.ст.43, 44 Закону України "Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень", ст. 2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», ст.ст. 509, 526 ЦК України, ст. 3 Закону України «Про іпотеку», суд,-

У Х В А Л И В :

Позовну заяву ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Чухран Мар`яна Василівна, до Акціонерного товариства «СЕНС БАНК» про припинення зобов`язань за договором іпотеки - задовольнити повністю.

Визнати правовідносини (зобов`язання) за іпотечним договором №141/23-2007 від 01.06.2007 року, що укладений між Акціонерним комерційним промислово-інвестиційним банком (правонаступником якого є АТ «Альфа Банк», назва змінена на АТ «СЕНС БАНК») та ОСОБА_1 , посвідчений нотаріально 01.06.2007 року приватним нотаріусом Дроботя А.В. у реєстрі за №2168 такими, що припинені.

Припинити обтяження майна та виключити з Державного реєстру іпотек запис №3517841 від 23 листопада 2013 року про реєстрацію іпотеки нерухомого майна: квартири, загальною площею 52,5 кв.м., що складається з двох кімнат житловою площею 30,6 кв.м., адреса: АДРЕСА_1 , номер РПВН: 18341995, вчиненого приватним нотаріусом Дроботя А.В. на підставі іпотечного договору №2168 від 01.06.2007 року.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_2 .

Відповідач: Акціонерне товариство «СЕНС БАНК», місцезнаходження: 03150, м. Київ, вул. Васильківська, 100, .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи(вирішення питання) без повідомлення(виклику)учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Апеляційна скарга подається безпосередньо до Закарпатського апеляційного суду.

Суддя Ужгородського

міськрайонного суду: В.Й. Данко