Справа № 355/1621/24
Провадження № 2/355/842/24
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
03 грудня 2024 року Баришівський районний суд Київської області в складі:
головуючого судді Чальцевої Т.В.,
секретаря судового засідання Ющенко Л.А.,
розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа Нікопольський відділ державної виконавчої служби у Нікопольському районі Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції ( м. Одеса) про стягнення пені за несвоєчасну виплату аліментів, -
Позивач ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2 , третя особа Нікопольський відділ державної виконавчої служби у Нікопольському районі Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції ( м. Одеса) про стягнення пені за несвоєчасну виплату аліментів на утримання неповнолітньої дитини.
В обґрунтування позову зазначила, що вона проживає разом зі своєю дочкою в смт. Баришівка Київської області та зареєстрована як внутрішньо переміщена особа разом з дочкою за адресою: АДРЕСА_1 .
20 липня 2022 року позивачка одружилася, про що свідчить свідоцтво про шлюб серії НОМЕР_1 , видане Виконавчим комітетом Канівської селищної ради Фастівського району Київської області, та змінила прізвище з « ОСОБА_3 » на « ОСОБА_4 ».
3 відповідачем по справі вони мають спільну неповнолітню доньку - ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується копією свідоцтва про народження серія НОМЕР_2 , виданого Нікопольським міськрайонним відділом держаної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області 19 липня 2017 року. На даний момент донька ОСОБА_5 проживає з нею та знаходиться на повному її утриманні.
Відповідно до рішення Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 07 травня 2019 року у справі 182/2570/19, відповідач зобов`язаний сплачувати аліменти на її користь на утримання дитини - ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/4 частини його заробітку (доходу), але не менше 50% відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно, починаючи з 16 квітня 2019 року до досягнення дитиною повноліття.
17.05.2019 року було отримано виконавчий лист №2/0182/202/2019, після чого 12.06.2019 року його було пред`явлено до виконання та відкрито виконавче провадження №59342038.
Однак, відповідач тривалий час офіційно не працює і будь-якої матеріальної допомоги на утримання доньки не надає.
Внаслідок невиконання відповідачем судового наказу Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 07 травня 2019 року за ним утворилася заборгованість зі сплати аліментів на утримання доньки за період з 01 грудня 2020 року по 31 травня 2024 року в розмірі 93 189 грн. 27 коп. Розмір заборгованості підтверджується копією розрахунку заборгованості по аліментам по ВР № 59342038 від 03 червня 2024 року .
Розмір заборгованості зі сплати аліментів, нарахований державним виконавцем, відповідачем в судовому порядку не оскаржувався.
Згідно з ч.1 ст. 196 СК України, при виникненні заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі 1% від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення.
Правило про стягнення неустойки (пені) у розмірі 1% від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення полягає в тому, що при обчисленні загальної суми пені за прострочення сплати аліментів враховується розмір несплачених аліментів за кожен місяць та кількість днів прострочення за кожним платежем окремо.
Аліменти нараховуються щомісячно, тому строк виконання цього обов`язку буде різним, а отже, кількість днів прострочення сплати аліментів за кожен місяць також буде різною.
Законодавством встановлено розмір пені у розмірі 1% за кожен день прострочення та період, за який нараховується пеня за кожен день, починаючи з наступного, у який мала бути здійснена сплата аліментів за відповідний місяць, але таке зобов`язання не було виконане, до дня, у який проведена сплата заборгованості чи до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені.
Розмір пені за місячним платежем розраховується так: заборгованість зі сплати аліментів за конкретний місяць (місячний платіж) необхідно помножити на кількість днів заборгованості, які відраховуються з першого дня місяця, наступного за місяцем, у якому мали бути сплачені, але не сплачувалися аліменти, до дня їх фактичної виплати (при цьому день виконання зобов`язання не включається до строку заборгованості) та помножити та 1 відсоток. Тобто, заборгованість за місяць помножити на кількість днів заборгованості та помножити на 1%.
За цим правилом обраховується пеня за кожним простроченим місячним платежем.
Загальний розмір пені становить суму розмірів пені, обрахованої за кожним місячним (періодичним) платежем.
У разі виплати аліментів частинами, необхідно зазначити, що якщо такі часткові платежі вчинені протягом місяця, у якому повинні сплачуватися аліменти, і їх загальна сума становить місячний платіж, визначений у рішенні суду про стягнення аліментів, вважається, що той з батьків, який повинен сплачувати аліменти, виконав ці зобов`язання.
У разі, якщо місячний платіж сплачено не у повному розмірі, то пеня буде нараховуватися з першого дня місяця, наступного за місяцем сплати чергового платежу, на різницю між розміром, який мав бути сплачений на утримання дитини, та розміром фактично сплачених аліментів з урахуванням строку прострочення та ставки пені 1%.
Строк прострочення вираховується з урахуванням раніше зазначеного правила і починає перебіг з першого дня місяця, наступного за місяцем внесення періодичного платежу, до дня, який передує дню сплати заборгованості.
У разі, якщо заборгованість зі сплати аліментів погашено частково в іншому місяці, то визначення пені на заборгованість зі сплати аліментів розраховується з урахуванням, розміру несплаченої частки аліментів за певний місяць з дня сплати частки місячного платежу і до дня, який передує дню погашення заборгованості за відповідним місячним платежем, помножену на 1 %.
Вказаний висновок, викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 03 квітня 2019 року по справі №333/6020/16.
Згідно наданих відповідачем чеків, ним частково сплачено заборгованість по аліментах на утримання доньки за наступні періоди та у розмірах:
за грудень 2020 року 2 840 грн. 00 коп.;
за січень 2020 року 2 840 грн. 00 коп.;
за лютий 2021 року - 2 895 грн. 00 коп.,
за березень 2021 року - 2 412 грн. 00 коп.,
за квітень 2021 року - 2 896 грн. 00 коп.,
за травень 2021 року - 3 853 грн. 00 коп.,
за червень 2021 року - 2 992 грн. 00 коп.,
за жовтень 2021 року - 5 000 грн. 00 коп.,
за січень 2022 року - 3 000 грн. 00 коп.,
за лютий 2022 року 2 830 грн. 00 коп.,
за березень 2022 року - 2 000 грн. 00 коп.,
за травень 2022 року - 2000 грн. 00 коп.,
за вересень 2022 року - 2981 грн. 25 коп.,
за жовтень 2022 року - 4 180 грн. 43 коп., що зазначено в розрахунку про заборгованість, надану Нікопольським відділом державної виконавчої служби у Нікопольському районі Дніпропетровської області.
Таким чином, за проведеними розрахунками, за період 01 грудня 2020 року по 31 травня 2024 року, неустойка за несвоєчасну сплату аліментів ОСОБА_2 на утримання доньки ОСОБА_5 становить: 93 189,27 грн. (дев`яносто три тисячі сто вісімдесят дев`ять гривень двадцять сім копійок).
Окрім цього, позивач просить врахувати, що відповідач є працездатною особою, не має на утриманні інших неповнолітніх дітей та непрацездатних батьків, у лікарів нарколога та психіатра на обліку не перебуває, хронічних захворювань, які б перешкоджали йому виконувати свій обов`язок щодо утримання дитини не мас.
Оскільки відповідач не має наміру сплачувати існуючу заборгованість по аліментах у добровільному порядку, позивач звернулась до суду з вищевказаним позовом, який просить задовільнити у повному обсязі.
Ухвалою суду від 22.10.2024р. відкрито провадження у вищевказаній цивільній справі та вирішено розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження.
Позивач ОСОБА_1 у судове засідання не з`явилась, про час та дату судового розгляду повідомлялась належним чином; надала на адресу суду письмове клопотання щодо розгляду справи у її відсутність, за участі її представника, просила задовільнити позов у повному обсязі.
Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явився. Про день, час та місце розгляду повідомлялися належним чином. Про причини своєї неявки в судове засідання не повідомив.
Представник третьої особи - Нікопольського відділу державної виконавчої служби у Нікопольському районі Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції ( м. Одеса) в судове засідання не з`явився. Про день, час та місце розгляду повідомлялися належним чином. Про причини своєї неявки в судове засідання не повідомили.
Суд, заслухавши думку учасників судового розгляду, дослідивши матеріали справи, дослідивши письмові докази, оцінивши докази кожен окремо та в їх сукупності, повно, об`єктивно та всебічно з`ясувавши обставини справи, приходить до наступного висновку.
Як вбачається з матеріалів справи, позивач ОСОБА_1 проживає разом зі своєю дочкою в смт. Баришівка Київської області та зареєстрована як внутрішньо переміщена особа разом з дочкою за адресою: АДРЕСА_1 (а.с. 6).
20 липня 2022 року позивачка уклала шлюб , про що свідчить свідоцтво про шлюб серії НОМЕР_1 , видане Виконавчим комітетом Канівської селищної ради Фастівського району Київської області, та змінила прізвище з « ОСОБА_3 » на « ОСОБА_4 » (а.с. 12).
3 відповідачем по справі ОСОБА_2 вони мають спільну неповнолітню доньку - ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується копією свідоцтва про народження серія НОМЕР_2 , виданого Нікопольським міськрайонним відділом держаної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області 19 липня 2017 року (а.с. 7).
На даний момент донька ОСОБА_5 проживає з позивачкою та знаходиться на повному її утриманні.
Відповідно до рішення Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 07 травня 2019 року у справі 182/2570/19, відповідач зобов`язаний сплачувати аліменти на її користь на утримання дитини - ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/4 частини його заробітку (доходу), але не менше 50% відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно, починаючи з 16 квітня 2019 року до досягнення дитиною повноліття (а.с. 8).
17.05.2019 року було отримано виконавчий лист №2/0182/202/2019, після чого 12.06.2019 року його було пред`явлено до виконання та відкрито виконавче провадження №59342038 (а.с. 8).
З пояснень позивача вбачається, що відповідачем частково сплачено заборгованість по аліментах на утримання доньки за наступні періоди та у розмірах:
за грудень 2020 року 2 840 грн. 00 коп.;
за січень 2020 року 2 840 грн. 00 коп.;
за лютий 2021 року - 2 895 грн. 00 коп.,
за березень 2021 року - 2 412 грн. 00 коп.,
за квітень 2021 року - 2 896 грн. 00 коп.,
за травень 2021 року - 3 853 грн. 00 коп.,
за червень 2021 року - 2 992 грн. 00 коп.,
за жовтень 2021 року - 5 000 грн. 00 коп.,
за січень 2022 року - 3 000 грн. 00 коп.,
за лютий 2022 року 2 830 грн. 00 коп.,
за березень 2022 року - 2 000 грн. 00 коп.,
за травень 2022 року - 2000 грн. 00 коп.,
за вересень 2022 року - 2981 грн. 25 коп.,
за жовтень 2022 року - 4 180 грн. 43 коп., що зазначено в розрахунку про заборгованість, надану Нікопольським відділом державної виконавчої служби у Нікопольському районі Дніпропетровської області.
Внаслідок невиконання відповідачем судового наказу Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 07 травня 2019 року за ним утворилася заборгованість зі сплати аліментів на утримання доньки за період з 01 грудня 2020 року по 31 травня 2024 року в розмірі 93 189 грн. 27 коп. Розмір заборгованості підтверджується копією розрахунку заборгованості від 17.05.2019р. по аліментам у ВР № 59342038 від 03 червня 2024 року ( а.с. 9).
Розмір заборгованості зі сплати аліментів, нарахований державним виконавцем, відповідачем в судовому порядку не оскаржувався.
Відповідно до ч.3 ст. 195 Сімейного кодексу України (далі за текстом СК України), розмір заборгованості за аліментами обчислюється державним виконавцем, приватним виконавцем, а в разі виникнення спору - судом.
Відповідно до ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року (ратифікована постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року №789-ХІІ і набула чинності для України 27 вересня 1991 року), " В усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини" (далі за текстом Конвенція).
Відповідно до ч. 1 ст. 3 Конвенції, "Держави-учасниці зобов`язуються забезпечити дитині такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживають всіх відповідних законодавчих і адміністративних заходів".
Відповідно до ст. 18 Конвенції, "Держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини".
Частиною 7 ст. 7 СК України, передбачено, що дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, установлених Конституцією України, Конвенцією про права дитини, іншими міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.
Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 179 СК України, аліменти, одержані на дитину, є власністю дитини, той з батьків або інших законних представників дитини, на ім`я якого виплачуються аліменти, розпоряджаються аліментами виключно за цільовим призначенням в інтересах дитини.
Цей припис підтверджує факт підвищеного захисту прав дітей. При розгляді справи суди повинні враховувати інтереси дитини, права якої, за будь-яких обставин, мають бути захищені.
Статтею 180 СК України передбачено, що батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.
Також ст. 181 СК України передбачено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька (або) у твердій грошовій сумі.
У будь-якому випадку, чи то у разі стягнення аліментів у частці від доходу, чи у твердій грошовій, цей платіж періодичним і повинен сплачуватися платником аліментів кожного місяця. Тобто, у разі несплати аліментів у поточному місяці, з 01 числа наступного місяця виникає заборгованість, яка тягне відповідальність у вигляді неустойки.
Відповідно до положень ст. 141 СК України, мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини, крім випадку, передбаченого частиною п`ятою статті 157 цього Кодексу.
Статтею 155 СК України передбачено, що здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом.
За змістом ст. ст. 180, 181, 184 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі.
Згідно ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви.
Відповідно до ч. 3 ст. 195 СК України, розмір заборгованості за аліментами обчислюється державним виконавцем, приватним виконавцем, а в разі виникнення спору - судом.
Частина 1 ст. 196 СК України передбачено, що у разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду або за домовленістю між батьками, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості.
За змістом положень ст. ст. 76-81, 89 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом. Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).
За змістом наявного в матеріалах справи розрахунку заборгованості зі сплати аліментів від 17.05.2024 року станом на 31.05.2024 року заборгованість становить 93 189,27 грн.
Ураховуючи положення ст. 196 СК України та дані розрахунку заборгованості зі сплати аліментів, надані позивачем, пеня за несплату аліментів за період з 01.12.2020р. по 31.05.2024р. становить 93 189,27 грн., оскільки аліменти, відповідач ОСОБА_2 повинен сплачувати в розмірі 1/4 частини від всіх видів заробітку, щомісячно, а тому неустойка (пеня) в розмірі 1% на утримання дитини до досягнення нею повноліття повинна нараховуватись за період видачі довідки з грудня 2020року по травень 2024 року.
Таким чином, загальна сума пені, яку просить стягнути позивач, за прострочення сплати аліментів становить 93 189 грн. 27 коп.
Поряд із цим ч. 1 ст. 196 СК України встановлене обмеження щодо стягнення суми неустойки (пені), яка не може бути більшою 100 відсотків заборгованості. Ураховуючи викладене, приймаючи до уваги розрахунок заборгованості зі сплати аліментів від 17.05.2024 року, складений державним виконавцем Нікопольського відділу державної виконавчої служби у Нікопольському районі Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції ( м. Одеса) Прудським Д.Л., згідно якого заборгованість зі сплати аліментів станом на 31.05.2024 року складає 93 189,27 грн., стягненню з відповідача на користь позивача підлягає неустойка (пеня) за прострочення сплати аліментів на утримання дитини, з урахуванням приписів ст.196 СК України, а саме, у розмірі 93 189,27грн.
Стосовно розподілу судових витрат між сторонами суд прийшов до наступного висновку.
В силу ч. 1 статті 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
В силу ч. 6 статті 141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.
На підставі викладеного, з відповідача до спеціального фонду Державного бюджету України підлягає стягненню судовий збір у розмірі 1211,2 грн. 00 коп.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 141, 155, 180, 181, 184, 191, 195, 196 СК України, ст. ст. 76-81, 89, 178, 247, 263-265, 275, 279, 280, 281, 354, 355 ЦПК України, суд, -
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа Нікопольський відділ державної виконавчої служби у Нікопольському районі Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) про стягнення пені за несвоєчасну виплату аліментів - задовольнити
Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , (РНОКПП НОМЕР_3 , зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 ) на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_4 , зареєстрованої та проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , неустойку (пеню) за прострочення сплати аліментів на утримання малолітньої дитини - доньки ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , у розмірі 93 189 (дев`яносто три тисячі сто вісімдесят дев`ять ) гривень 27 копійок.
Апеляційна скарга на рішення суду подається до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Баришівського

районного суду Т. В. Чальцева