Справа № 274/8158/19 Провадження № 2-і/0274/65/23
Бердичівський міськрайонний суд Житомирської області
У Х В А Л А

13.05.24 р.м. Бердичів

Суддя Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області Корбут В.В. (далі Суд), за участю секретаря судового засідання Жмурко В.І.,

розглянувши заявуОСОБА_1
пророзстрочення виконання рішення
у цивільній справі за позовомОСОБА_2
доОСОБА_1 ,
третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору:ОСОБА_3 ,
провідшкодування шкоди,

В С Т А Н О В И В:

Рішенням Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 19.05.2021 р. стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 у якості відшкодування матеріальної шкоди грошові кошти у розмірі 323 696,52 грн. та у якості відшкодування судових витрат грошові кошти у розмірі 5 536,96 грн.

Постановою Житомирського апеляційного суду від 12.12.2023 р. рішення Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 19.05.2021 р. залишено без змін.

ОСОБА_1 звернувся з заявою, у якій просить розстрочити виконання рішення Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 19.05.2021 р. в частині стягнення грошових коштів у розмірі 323 696,52 грн. на дванадцять місяців., посилаючись на те, що виконання рішення ускладнюється, так як він є пенсіонером, ніде не працює та інших доходів не отримує, на його утриманні перебуває дружина, яка є особою з інвалідністю першої групи та потребує стороннього догляду, виконання рішення одразу і у повному обсязі поставить його у дуже скрутне матеріальне становище та завдасть йому шкоду та шкоду його членам сім`ї, яких він не зможе утримувати, від виконання рішення від не ухиляється, по мірі можливості сплачує заборгованість.

ОСОБА_2 та ОСОБА_3 проти задоволення заяви заперечили, посилаючись на те, що з моменту дорожньо-транспортної пригоди, якою було завдано матеріальну шкоду, грошові кошти на відшкодування якої стягнуто рішенням Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 19.05.2021 р., пройшло п`ять років, за цей час грошові кошти значно знецінились, а тому розстрочення виконання рішення призведе до ще більшого їх знецінення. Вони не розуміють, як при доході ОСОБА_1 , на якій він посилається, він зможе сплачувати грошові кошти навіть у разі розстрочення виконання рішення. При цьому з матеріалів виконавчого провадження їм відомо, що ОСОБА_1 має у власності земельні ділянки, на які накладено арешт, за рахунок продажу яких можна отримати кошти на виконання рішення. Вони на даний час не працюють та майже не мають ніякого доходу, у них на утриманні перебуває неповнолітній син. ОСОБА_1 на виконання рішення перші кошти сплатив лише у 2024 р., і то з метою, щоб на це посилатися під час вирішення питання про розстрочення виконання рішення.

Розглядаючи заяву, Суд виходить з такого.

Відповідно до частин першої та третьої статті 435 Цивільного кодексу України за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, а за заявою стягувача чи виконавця (у випадках, встановлених законом), встановити чи змінити спосіб або порядок його виконання. Підставою для встановлення або зміни способу або порядку виконання, відстрочення або розстрочення виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим.

Згідно з частиною четвертою статті 435 Цивільного процесуального кодексу України вирішуючи питання про відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення, суд також враховує:

1) ступінь вини відповідача у виникненні спору;

2) щодо фізичної особи тяжке захворювання її самої або членів її сім`ї, її матеріальний стан;

3) стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо.

Право сторони звернутися із заявою про розстрочку виконання судового рішення передбачено також статтею 33 Закону України "Про виконавче провадження", частиною першою якої передбачено, що за наявності обставин, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим (хвороба сторони виконавчого провадження, відрядження сторони виконавчого провадження, стихійне лихо тощо), сторони мають право звернутися до суду, який розглядав справу як суд першої інстанції, із заявою про відстрочку або розстрочку виконання рішення.

Системний аналіз зазначених норм законодавства України свідчить, що вони не передбачають конкретного переліку обставин, які є підставою для розстрочення виконання судового рішення, а лише встановлюють критерії для їх визначення, надаючи суду можливість у кожному конкретному випадку вирішувати питання про їх наявність з урахуванням усіх обставин справи.

Підставою для застосування статей 435 Цивільного процесуального кодексу України та 33 Закону України "Про виконавче провадження" є виняткові обставини, які перешкоджають належному виконанню судового рішення, ускладнюють його виконання або роблять неможливим.

Вирішуючи питання щодо можливості відстрочення чи розстрочення виконання рішення, суд повинен враховувати майнові інтереси сторін, їх фінансовий стан, ступінь вини кожної сторони у виникненні спору та інші обставини. Матеріальний стан боржника не є безумовною підставою для розстрочення чи відстрочення виконання рішення суду і підлягає оцінці у сукупності з іншими фактичними обставинами.

ОСОБА_1 не подано доказів на підтвердження обставин, які перешкоджають належному виконанню рішення Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 19.05.2021 р. ускладнюють його виконання або роблять неможливим.

Так, ОСОБА_1 не подано доказів, на підставі яких можна з`ясувати його дохід за останні два-три роки. Подана ним довідка про доходи від 09.04.2024 р. містить дані лише про розмір його пенсії у 2023 р., а не про усі його доходи, які він міг отримати, наприклад, як проценти від депозитів, як орендну плату за надання майна в оренду, від продажу майна тощо.

Також ОСОБА_1 не подано доказів, які б підтверджували відсутність у нього майна, на яке можна звернути стягнення під час примусового виконання рішення (зокрема, цінного рухомого та/або нерухомого майна). При цьому з пояснень ОСОБА_2 та ОСОБА_3 випливає, що ОСОБА_1 має у власності земельні ділянки, на які накладено арешт під час примусового виконання рішення, виконання якого він просить розстрочити, проти цих пояснень ОСОБА_1 не заперечив.

Крім того, Суд вважає, що поведінка ОСОБА_1 під час розгляду справи як Судом, так і Житомирським апеляційним судом, була недобросовісною та направленою на уникнення відшкодування матеріальної шкоди, яка була ним завдана ОСОБА_2 внаслідок дорожньо-транспортної пригоди.

Так, під час розгляду справи Судом ОСОБА_1 не заперечував своєї вини у скоєнні дорожньо-транспортної пригоди, проте просив відмовити у задоволенні позову з підстав недоведення розміру завданої шкоди, при цьому не просив задовольнити позов частково у тому розмірі, якій він вважав обґрунтованим.

Під час розгляду справи Житомирським апеляційним судом ОСОБА_1 змінив свою позицію щодо визнання вини у скоєнні дорожньо-транспортної пригоди та за його клопотанням (через представника) ухвалою Житомирського апеляційного суду від 26.10.2021 р. було призначено експертизу у справі.

29.06.2023 р. (тобто через один рік та трохи більше, ніж вісім місяців) до Житомирського апеляційного суду надійшов лист від експертної установи з рахунком на оплату експертизи на суму 3 584,70 грн.

Листом від 06.10.2023 р. експертної установи ухвалу Житомирського апеляційного суду від 26.10.2021 р. залишено без виконання у зв`язку з неоплатою ОСОБА_1 вартості експертизи.

Під час розгляду заяви ОСОБА_1 пояснив, що він не оплатив експертизу через відсутність коштів.

Однак Суд вважає такі пояснення непереконливими, так як враховуючи, що з моменту постановлення ухвали Житомирського апеляційного суду від 26.10.2021 р. і до надання експертною установою рахунку на оплату експертизи пройшов значний час (один рік та трохи більше, ніж вісім місяців), після надання такого рахунку та до залишення ухвали без виконання пройшло більше, ніж чотири місяці, ОСОБА_1 , знаючи що витрати на проведення експертизи покладені на нього (про що зазначено в ухвалі), мав достатньо часу (близько двох років) для пошуку коштів для оплати вартості експертизи, тим більше, що вартість експертизи є незначною (3 584,70 грн.).

Вказане, на думку Суду, свідчить про те, що ОСОБА_1 , заявляючи клопотання про призначення експертизи, не мав наміру оплачувати її, метою клопотання було лише затягування розгляду справи.

Також Суд зважає на те, що ОСОБА_2 у 2023 р. отримала дохід у розмірі 75 000,00 грн., а її чоловік ОСОБА_3 не отримав жодного доходу, що підтверджується відомостями з Державного реєстру фізичних осіб платників податків про джерела / суми нарахованого доходу, нарахованого (перерахованого) податку та військового збору станом на 24.04.2024 р., тобто ОСОБА_2 та ОСОБА_3 мають незадовільний майновий стан, та, крім того, мають на утриманні неповнолітнього сина ОСОБА_4 , 2008 р.н., що підтверджується свідоцтвом від 05.05.2008 р. про народження, а тому потреба ОСОБА_2 у грошових коштах, присуджених рішенням Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 19.05.2021 р., є суттєвою.

При цьому Суд погоджується з поясненнями ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про те, що з моменту дорожньо-транспортної пригоди, якою було завдано матеріальну шкоду, грошові кошти на відшкодування якої стягнуто рішенням Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 19.05.2021 р., пройшло п`ять років, за цей час грошові кошти значно знецінились, а тому розстрочення виконання рішення призведе до ще більшого їх знецінення.

Враховуючи викладене, Суд приходить до висновку, що підстави для розстрочення виконання рішення Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 19.05.2021 р. відсутні, а тому відмовляє у задоволені заяви ОСОБА_1 .

Керуючись статтями 258 261, 435 Цивільного процесуального кодексу України,

У Х В А Л И В:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про розстрочення виконання рішення Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 19.05.2021 р. відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення.

Ухвала може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Житомирського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя В.В. Корбут

Повна ухвала складена 20.05.2024 р.