К И Ї В С Ь К И Й А П Е Л Я Ц І Й Н И Й С У Д
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

3 грудня 2024 року місто Київ

справа № 357/6430/24

апеляційне провадження № 22-ц/824/16106/2024

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

судді-доповідача - Головачова Я.В.,

суддів: Нежури В.А., Невідомої Т.О.,

за участю секретаря судового засідання: Мазурок О.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Білоцерківського міськрайонного суду Київської області у складі судді Бебешко М.М. від 16 липня 2024 року у справі за позовом ОСОБА_1 до товариства з обмеженою відповідальністю "Комплексне управління будинком" про захист прав споживачів,

в с т а н о в и в :

Короткий зміст позовних вимог

У травні 2024 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до ТОВ "Комплексне управління будинком" про захист прав споживачів.

В обґрунтування позовних вимог зазначила, що 17 січня 2022 року вона придбала квартиру АДРЕСА_1 .

Будинок було прийнято в експлуатацію в 2017 році. З моменту прийняття багатоквартирного будинку в експлуатацію та по теперішній час в ньому відсутні ресурси для його функціонування, а саме відсутні договірні відносини з постачання електроенергії, газу, водопостачання та водовідведення, опалення, вивозу сміття та надання інших житлово-комунальних послуг.

1 лютого 2022 року між ТОВ "Комплексне управління будинком" та кожним співвласником багатоквартирного будинку, в тому числі з позивачем, було укладено договір про надання послуг № 7-317/4, предметом якого є забезпечення виконавцем надання споживачу послуг на прибудинковій території та в будинку АДРЕСА_1 , в тому числі прибирання внутрішньо будинкових приміщень - місць загального користування у будинку, прибирання

прибудинкової території будинку, обслуговування внутрішньо будинкових мереж електропостачання, освітлення місць загального користування в будинку.

Зазначила, що з 1 лютого 2022 року по 1 серпня 2022 року будь-які рахунки на оплату послуг їй не надходили. З грудня 2022 року позивач почала отримувати рахунки на оплату послуг управління багатоквартирним будинком та електропостачання. За період з листопада 2022 року по квітень 2024 року виникла заборгованість за вказаними рахунками на загальну суму 49 656 грн 48 коп.

Однак умовами договору про надання послуг № 7-317/4 від 1 лютого 2022 року не передбачена послуга з електропостачання. У складову тарифу на послугу з утримання будинків, споруд та прибудинкових територій по будинку АДРЕСА_1 послуга електропостачання не включена.

ТОВ "Комплексне управління будинком" не є оператором системи розподілу, відповідно не є надавачем послуги з електроенергії. Відповідно до рахунків на оплату, що формуються ТОВ "КУБ" нараховуються витрати за електропостачання за ціною 5,68 грн/квт, що є тарифом для комерційних споживачів, а не побутових, тому відповідач безпідставно та неправомірно здійснює нарахування витрат за електропостачання за тарифом для комерційних споживачів.

Посилаючись на викладене, позивач просила суд визнати протиправною та скасувати заборгованість по сплаті внесків на управління багатоквартирним будинком ТОВ "Комплексне управління будинком" в розмірі 49 656 грн 48 коп.; зобов`язати ТОВ "Комплексне управління будинком" здійснити перерахунок заборгованості по сплаті внесків управління багатоквартирним будинком за діючим тарифом на електроенергію для населення.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Рішенням Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 16 липня 2024 року у задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ТОВ "Комплексне управління будинком" витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 40 000 грн.

Рішення суду мотивоване тим, що позивачем обрано неналежним спосіб захисту та вимоги заявлено до неналежного відповідача. Суд вказав, що ефективним способом захисту є вимога до забудовника (балансоутримувача) будинку про зобов`язання звернутись до ПрАТ "ДТЕК Київські регіональні електромережі" із заявою щодо внесення змін в чинний договір споживача про надання послуг з розподілу електричної енергії в частині електрозабезпечення технічних цілей багатоквартирного житлового будинку. Після цього позивач матиме змогу укласти безпосередньо договір з оператором системи розподілу про надання послуг з розподілу (передачі) електричної енергії, що стане підставою для нарахування послуг за електроенергію за тарифами для побутових споживачів.

Позивач звернулась з позовом до ТОВ "Комплексне управління будинком", однак вказана юридична особа не наділена повноваженнями здійснювати перерахунок

заборгованості за електропостачання за іншими тарифами, оскільки це товариство наділене споживачем електроенергії ТОВ "Будівельна компанія "ЕРКЕР" лише правом отримувати (збирати) від співвласників (користувачів житлових та нежитлових приміщень - об`єктів побутового споживача та об`єктів не побутового споживача) кошти а обсяги спожитої електричної енергії, у т.ч. в місцях загального користування будинку, квартирами і нежитловими приміщеннями в повному розмірі відповідно до розподільчих засобів обліку електричної енергії з подальшою передачею споживачу ТОВ "Будівельна компанія "Еркер" даних сум за спожиту електричну енергію, отриману співвласниками в обсягах спожитих кожним співвласником квартири та/або нежитлового приміщення по дату укладення співвласниками прямих договорів з оператором системи розподілу та постачальником електричної енергії.

Крім того, відповідачем доведено понесення витрат на професійну правничу допомогу під час розгляду справи у суді першої інстанції в розмірі 40 000 грн, позивач не подала заперечень щодо витрат на правничу допомогу та клопотання про їх зменшення, а тому підлягають стягненню в повному обсязі.

Короткий зміст вимог апеляційної скаргита її узагальнені доводи

У поданій апеляційній скарзі ОСОБА_1 , посилаючись на неправильне застосування норм матеріального і порушення норм процесуального права, просить рішення суду першої інстанції скасувати і ухвалити нове рішення про задоволення позову; зменшити суму витрат на професійну правничу допомогу.

Зазначає, що твердження суду про обрання неналежного способу захисту є безпідставним, що підтверджується позицією ПрАТ "ДТЕК Київські регіональні електромережі", яка викладене у листі № 306884029 від 22 травня 2023 року, а саме, що тільки забудовник або балансоутримувач може звернутися до оператора системи розподілу з проханням про внесення змін до діючого договору за умовами виконання вимог Правил роздрібного ринку електричної енергії, затвердженими постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 14 березня 2018 року № 312. Крім того, вона не має укладеного договору з постачальником електричної енергії, тому вважає, що нею визначено належного відповідача - ТОВ "Комплексне управління будинком".

Заявлений розмір витрат на правничу допомогу є завищеним, не є співмірним зі складністю справи та наданими послугами, часом, витраченим адвокатом на виконання певних робіт, тому підлягає зменшенню. Зауважила, що адвокатом був поданий лише відзив, розгляд справи відбувався у спрощеному провадженні без виклику сторін, справа є малозначною.

Узагальнені доводи та заперечення інших учасників справи

У відзиві на апеляційну скаргу представник ТОВ "Комплекснеуправління будинком" - Радецька Т.П. зазначає, що відповідач не є електропостачальником електричної енергії в багатоквартирний будинок АДРЕСА_1 , не є оператором системи розподілу електричної енергії, не є стороною договору про постачання електричної енергії в даний будинок, не є споживачем електричної енергії місць загального користування або

споживачем за всім обсягом електричної енергії для забезпечення всього житлового будинку з квартирами, нежитловими приміщеннями та місцями загального користування, з яким відповідно до вимог норм Правил роздрібного ринку електричної енергії, Закону України "Про ринок електричної енергії" укладено договір з електропостачальником про постачання електричної енергії, тому вимога позивача про зобов`язання відповідача здійснити перерахунок не ґрунтується на вимогах закону.

Відповідач надавав в багатоквартирному будинку виключно житлові послуги, передбачені статтею 5 Закону України "Про житлово-комунальні послуги"; забезпечував відповідно до договору про компенсацію вартості споживчої електричної енергії багатоквартирним будинком АДРЕСА_1 , від 31 грудня 2021 року, укладеного між ТОВ "Будівельна компанія "ЕРКЕР" та відповідачем, збір коштів із співвласників за обсяги спожитої електричної енергії, згідно виставлених рахунків електропостачальником ТОВ "Київська обласна енергопостачальна компанія", тому висновок суду про визначення позивачем неналежного відповідача є обґрунтованим.

Зауважувала, що нарахування/перерахунок вартості спожитих обсягів електричної енергії побутовим споживачем належить до компетенції електропостачальника, а не товариства, яке надає житлові послуги в багатоквартирному будинку, відповідно вимоги щодо здійснення перерахунку у заявлений позивачем спосіб, є неналежним способом захисту.

Позиція учасників справи, які з`явилися в судове засідання

ОСОБА_1 та її представник ОСОБА_2 в суді апеляційної інстанції підтримали апеляційну скаргу з наведених в ній підстав.

Представник ТОВ "Комплексне управління будинком" - Радецька Т.П. в суді апеляційної інстанції проти задоволення апеляційної скарги заперечувала та просила залишити рішення суду першої інстанції без змін.

Фактичні обставини справи, встановлені судами

Судом установлено, що ОСОБА_1 є власницею квартири АДРЕСА_1 .

Згідно рішення № 1 засновника (учасника) про створення товариства з обмеженою відповідальністю "Комплексне управління будинком" від 16 листопада 2021 року засновано в Україні ТОВ "Комплексне управління будинком" з метою здійснення господарської діяльності, не забороненої законом. Затверджено види економічної діяльності товариства, серед яких: комплексне обслуговування об`єкт (основний) (код КВЕД 81.10); управління нерухомим майном за винагороду або за контрактом (код КВЕД 68.32).

Відповідно до пункту 4.3.1 Статуту товариство має право від свого імені вчиняти будь-які правочини (договори, контракти), набувати майнові та особисті немайнові права, виступати позивачем та відповідачем в суді, господарському та третейському суді,

міжнародному арбітражі, здійснювати інші юридичні дії, що не суперечать чинному в Україні законодавству та не потребують попередньої письмової згоди Учасників.

30 грудня 2021 року Актом № 81173 в.2 власник технологічних електричних мереж спільного використання ТОВ "Енергобуд 2015" експлуатуюча організація об`єкта: ТОВ "Комплексне управління будинком" та споживач електричної енергії ТОВ "Будівельна компанія "ЕРКЕР"зафіксували даним актом межі балансової належності електроустановок та експлуатаційної відповідальності між сторонами по об`єкту: будинок АДРЕСА_1 .

31 грудня 2021 року ТОВ "Будівельна компанія "ЕРКЕР" та ТОВ "Комплексне управління будинком" підписали акт № 4477 приймання - передачі закінченого будівництва та підключеного до інженерних мереж багатоквартирного будинку, ключів від: квартир, нежитлових приміщень, місць загального користування в будинку та технічної документації будинку АДРЕСА_1 .

Державна архітектурно-будівельна інспекція України засвідчила сертифікатом № ІУ77 відповідність закінченого будівництвом об`єкта проектній документації та підтверджує його готовність до експлуатації.

31 грудня 2021 року між ТОВ "Будівельна компанія "ЕРКЕР" (споживач електричної енергії по об`єкту багатоквартирний будинок АДРЕСА_1 ) та ТОВ "Комплексне управління будинком" (виконавець житлових послуг для співвласників або користувачів житлових та нежитлових приміщень в будинку АДРЕСА_1 ) було укладено договір про компенсацію вартості спожитої електроенергії багатоквартирним будинком, за умовами якого виконавець має право отримувати (збирати) від співвласників (користувачів житлових та нежитлових приміщень - об`єктів побутового споживача та об`єктів не побутового споживача) кошти за обсяги спожитої електричної енергії, у т.ч. в місцях загального користування будинку, квартирами і нежитловими приміщеннями в повному розмірі відповідно до розподільчих засобів обліку електричної енергії з подальшою передачею споживачу ТОВ "Будівельна компанія "ЕРКЕР" даних сум за спожиту електричну енергію, отриману співвласниками в обсягах спожитих кожним співвласником квартири та/або нежитлового приміщення по дату укладення співвласниками прямих договорів з Оператором системи розподілу та постачальником електричної енергії.

Пунктом 3 договору передбачено, що виконавець зобов`язаний забезпечувати вчасне надання співвласникам квартир та нежитлових приміщень інформації, рахунків про обсяги спожитої електричної енергії місцями загального користування, житлових/нежитлових приміщень, власниками або користувачами яких вони є до укладення співвласниками прямих договорів з Оператором системи розподілу та електропостачальником про електропостачання. Забезпечувати вчасно та в повному розмірі передачу споживачу, ТОВ "Будівельна компанія "ЕРКЕР", коштів за спожиту електричну енергію отриману в обсягах спожитих в майбутньому кожним: власником, користувачем або співвласником квартири або нежитлового приміщення по дату укладення співвласниками прямих договорів з Оператором системи розподілу та електропостачальником. Виконавець житлових послуг має право за даним Договором

здійснювати розрахунок вартості спожитої електричної енергії кожному власнику або користувачу квартири та нежитлового приміщення за показниками їх розподільчих лічильників електричної енергії, отримувати від співвласників на свій рахунок компенсацію вартості спожитої співвласниками електричної енергії, постачання якої здійснюється споживачем електричної енергії з електропостачальником за договором від 1 січня 2021 року № 420089521 про постачання електричної енергії. Виконавець має право за даним договором ініціювати та/або вживати дії щодо укладення зі всіма кінцевими споживачами електричної енергії в будинку АДРЕСА_1 прямих договорів з ПрАТ "ДТЕК Київські регіональні електромережі" про надання послуг з розподілу електричної енергії та прямі договори ТОВ "Київська обласна електропостачальна компанія" про надання послуг з постачання електричної енергії. Сторони погодили щомісячний обов`язок зі збору зі співвласників багатоквартирного будинку, власників або користувачів житлових або нежитлових приміщень коштів за спожиті обсяги електричної енергії.

1 лютого 2022 року між ТОВ "Комплексне управління будинком" та ОСОБА_1 було укладено договір № 7-317/4 про надання послуг, предметом якого є забезпечення виконавцем надання споживачу послуг на прибудинковій території та в будинку АДРЕСА_1 (в т.ч. прибирання внутрішньобудинкових приміщень - місць загального користування в будинку, прибирання прибудинкової території Будинку, обслуговування внутрішньо будинкових мереж електропостачання, освітлення місць загального користування в будинку та інші послуги, зазначені в Розрахунку) а споживачем своєчасної оплати цих Послуг за встановленою вартістю у строки та на умовах, передбачених цим договором.

Постачальником ТОВ "Київська обласна електропостачальна компанія" було здійснено постачання електричної енергії споживачу ТОВ "Будівельна компанія "ЕРКЕР" за період з квітня 2022 року по квітень 2024 року в обсягах визначених актами приймання-передавання електричної енергії, споживачем було здійснено оплату електричної енергії по АДРЕСА_1 , що підтверджено платіжними дорученнями та платіжними інструкціями за період з квітня 2022 року по квітень 2024 року.

Крім того, судом встановлено, що ТОВ "Комплексне управління будинком" виставлено рахунки на сплату тарифу та інших платежів для квартири АДРЕСА_1 , в які включено зокрема послуги за електропостачання за тарифом 5,68 кВт.

ОСОБА_1 частково здійснювала оплату спожитої електроенергії, що підтверджено платіжними інструкціями.

У відповідь на звернення ОСОБА_1 до ПрАТ "ДТЕК Київські регіональні електромережі"повідомлено, що для вирішення питання укладення прямого договору про надання послуг з розподілу електроенергії забудовнику (балансоутримувачу) будинку необхідно виконати наступне: звернутись до ПрАТ "ДТЕК Київські регіональні електромережі" із заявою щодо внесення змін в чинний договір споживача про надання послуг з розподілу електричної енергії в частині електрозабезпечення технічних цілей багатоквартирного житлового будинку (освітлення дворів, східців, і номерних знаків, робота ліфтів, насосів та замково-переговорних пристроїв, що належать власниками

квартир, тощо). З метою електропостачання об`єктів не побутового призначення (офісних та нежитлових приміщень, котелень, свердловин, тощо) відповідні точки обліку можуть бути включені в договір споживача про надання послуг з розподілу електричної енергії, що буде укладатися із забудовником (балансоутримувачем), для розрахунків за електричну енергію за роздрібними тарифами. При зверненні забудовника (балансоутримувача) будинку проектні рішення по внутрішньому електропостачанню житлового будинку, повинні відповідати змонтованій схемі електричних мереж, в т. ч. вузлів обліку та струмообмежуючих пристроїв на відповідність проектним рішенням. В подальшому, після визначення всіх власників квартир багатоквартирного житлового будинку, надання забудовником (балансоутримувачем) списку власників квартир, їх заяви про намір укладення з ПрАТ "ДТЕК Київські регіональні електромережі" договорів, копії їх паспортів, довідок про присвоєння ідентифікаційного коду та документів на право власності або користування квартирою.

Позиція суду апеляційної інстанції

Розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість ухваленого рішення, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково.

Мотиви, з яких виходить апеляційний суд, та застосовані норми права

Частиною 1 статті 15 ЦК України визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

За частиною 1 статті 16 ЦК України, частиною 1 статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому законом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Суд, здійснюючи правосуддя, захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України.

Завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

У справі, що переглядається, ОСОБА_1 просила визнати протиправною та скасувати заборгованість по сплаті внесків на управління багатоквартирним будинком ТОВ "Комплексне управління будинком" в розмірі 49 656 грн 48 коп.; зобов`язати ТОВ "Комплексне управління будинком" здійснити перерахунок заборгованості по сплаті внесків на управління багатоквартирним будинком за діючим тарифом на електроенергію для населення.

Сторонами в цивільному процесі є позивач і відповідач. Позивачем і відповідачем можуть бути фізичні і юридичні особи, а також держава (стаття 48 ЦПК України).

Відповідно до статті 51 ЦПК України суд першої інстанції має право за клопотанням позивача до закінчення підготовчого провадження, а у разі розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження - до початку першого судового засідання залучити до участі у ній співвідповідача. Якщо позов подано не до тієї особи, яка повинна відповідати за позовом, суд до закінчення підготовчого провадження, а у разі розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження - до початку першого судового засідання за клопотанням позивача замінює первісного відповідача належним відповідачем, не закриваючи провадження у справі. Після спливу строків, зазначених у частинах першій та другій цієї статті, суд може залучити до участі у справі співвідповідача або замінює первісного відповідача належним відповідачем виключно у разі, якщо позивач доведе, що не знав та не міг знати до подання позову у справі про підставу залучення такого співвідповідача чи заміну неналежного відповідача. Про залучення співвідповідача чи заміну неналежного відповідача постановляється ухвала. За клопотанням нового відповідача або залученого співвідповідача розгляд справи починається спочатку.

Визначення відповідачів, предмета і підстав спору є правом позивача. Натомість встановлення належності відповідачів й обґрунтованості позову - обов`язком суду, який виконується під час розгляду справи (див. висновок Великої Палати Верховного Суду, викладений в постанові від 17 квітня 2018 року у справі № 523/9076/16-ц, провадження № 14-61цс18).

Велика Палата Верховного Суду звертала увагу, що поняття "сторона у спорі" може не бути тотожним за змістом поняттю "сторона у процесі": сторонами в процесі є такі її учасники як позивач і відповідач; тоді як сторонами у спорі є належний позивач і той належний відповідач, до якого звернута чи має бути звернута відповідна матеріально-правова вимога позивача. Такі висновки сформульовані у постановах Великої Палати Верховного Суду від 14 листопада 2018 року у справі № 183/1617/16 (провадження № 14-208цс18); від 29 травня 2019 року у справі № 367/2022/15-ц (провадження № 14-376цс18); від 07 липня 2020 року у справі № 712/8916/17 (провадження № 14-448цс18), від 09 лютого 2021 року у справі № 635/4741/17 (провадження № 14-46цс20).

Отже, належним відповідачем є особа, яка є суб`єктом матеріального правовідношення, тобто особа, за рахунок якої можливо задовольнити позовні вимоги, захистивши порушене право чи інтерес позивача (постанова Великої Палати Верховного Суду від 5 липня 2023 року у справі № 910/15792/20, провадження № 12-31гс22).

Пред`явлення позову до неналежного відповідача (неналежного складу відповідачів) є самостійною підставою для відмови в позові (див., зокрема, постанови Верховного Суду від 18 жовтня 2023 року у справі № 300/808/19, провадження № 61-11144св22; від 07 грудня 2023 року у справі № 363/2300/20, провадження № 61-6922св23; від 13 грудня 2023 року у справі № 753/8710/21, провадження № 61-6090св23).

У постанові Верховного Суду від 28 жовтня 2020 року у справі № 761/23904/19 (провадження № 61-9953св20) зазначено, що визначення позивачем у позові складу сторін у справі (позивача та відповідача) має відповідати реальному складу учасників спору у спірних правовідносинах та має на меті ефективний захист порушених прав (свобод, інтересів) особи, яка вважає, що вони порушені, із залученням потрібного кола осіб, які

мають відповідати за позовом. Незалучення до участі у справі особи як співвідповідача за умови наявності обов`язкової процесуальної співучасті є підставою для відмови у задоволенні позову через неналежний суб`єктний склад.

Встановлено, що ТОВ "Комплексне управління будинком" не здійснює нарахування плати за обсяги спожитої електричної енергії по квартирі позивача. ТОВ "Комплексне управління будинком" не є суб`єктом господарювання, що наділений законодавцем повноваженнями на зміну тарифу на послуги з електропостачання та/або перерахунку вартості спожитих обсягів електричної енергії за іншим видом тарифу, постачання якої здійснюється за договором № 420089521 від 1 січня 2021 року.

Згідно з частиною 2 статті 72 Закону України "Про ринок електричної енергії", пункту 1.2.7. Правил роздрібного ринку електричної енергії постачання електричної енергії споживачу здійснюється електропостачальником за відповідним договором постачання електричної енергії споживачу, укладеним відповідно до Правил роздрібного ринку.

Пред`явлені у цій справі позивачем вимоги безпосередньо стосуються прав та обов`язків ТОВ "Будівельна компанія "ЕРКЕР", ТОВ "Київська обласна енергопостачальна компанія", ПрАТ "ДТЕК Київські регіональні електромережі" та не можуть бути розглянуті судом у спорі, в якому вони не були залучені відповідачами (співвідповідачами), оскільки лише за наявності належного складу відповідачів у справі суд вправі вирішувати питання про обґрунтованість позовних вимог та їх задоволення. Без залучення належного кола відповідачів позовні вимоги не можуть бути вирішені.

Отже, суд першої інстанції, з висновком якого погоджується і колегія суддів, правильно відмовив у задоволенні позовних вимог з підстав неналежного суб`єктного складу, а доводи апеляційної скарги в цій частині є безпідставними.

Колегія суддів не приймає до увагу доводи апеляційної скарги щодо обрання позивачем належного способу захисту, оскільки, встановивши неналежний склад учасників справи, суд не вирішує позов по суті.

Наявність у заявника іншої точки зору на встановлені судом обставини та щодо оцінки наявних у матеріалах доказів не спростовує законності та обґрунтованості прийнятого судом рішення та фактично зводиться до спонукання апеляційного суду до прийняття іншого рішення - на користь заявника.

Разом з тим, суд апеляційної інстанції частково погоджується з доводами апеляційної скарги в частині розподілу судових витрат (стягнення з позивача витрат на професійну правничу допомогу) та зазначає таке.

За результатами розгляду справи відповідно до частин 1 - 2 статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, у разі відмови в позові покладаються на позивача.

До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, в тому числі, витрати на професійну правничу допомогу (пункт 3 частини 1 статті 133 ЦПК України).

У частині 2 статті 137 ЦПК України визначено, що за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

У постанові Верховного Суду від 30 жовтня 2023 року у справі № 591/550/20 (провадження № 61-6344св23) вказано, що склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг тощо), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.

Отже, склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі.

У частинах 4-6 статті 137 ЦПК України визначено, що розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

У додатковій постанові від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц (провадження № 14-382цс19) Велика Палата Верховного Суду зазначила, що за результатами аналізу частини 3 статті 141 ЦПК України можна виділити такі критерії визначення та розподілу судових витрат: 1) їх дійсність; 2) необхідність; 3) розумність їх розміру з урахуванням складності справи та фінансового стану учасників справи. Із

запровадженням з 15 грудня 2017 року змін до ЦПК України законодавцем принципово по-новому визначено роль суду у позовному провадженні, а саме: як арбітра, що надає оцінку тим доказам та доводам, що наводяться сторонами у справі, та не може діяти на користь будь-якої із сторін, що не відповідатиме основним принципам цивільного судочинства. При вирішенні питання про стягнення витрат на професійну правничу допомогу слід надавати оцінку виключно тим обставинам, щодо яких інша сторона має заперечення. Отже, при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд має враховувати конкретні обставини справи, загальні засади цивільного законодавства та критерії відшкодування витрат на професійну правничу допомогу.

У додатковій постанові Об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 18 лютого 2022 року у справі № 925/1545/20 вказано, що при розподілі судових витрат суд має враховувати: складність справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); час, витрачений адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсяг наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; пов`язаність цих витрат із розглядом справи; обґрунтованість та пропорційність предмета спору; ціну позову, значення справи для сторін; вплив результату її вирішення на репутацію сторін, публічний інтерес справи; поведінку сторони під час розгляду справи (зловживання стороною чи її представником процесуальними правами тощо); дії сторони щодо досудового врегулювання справи та врегулювання спору мирним шляхом.

У частині 8 статті 141 ЦПК України визначено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

На підтвердження витрат на правничу допомогу представник відповідача надала: копію договору про надання правничої допомоги від 7 червня 2024 року № 0706/24/Ц; розрахунок витрат з надання правничої допомоги від 7 червня 2024 року; акт № 1 приймання-передачі послуг з надання правничої допомоги, згідно з яким адвокат надав такі послуги: аналіз позовної заяви з додатками - вартість 1 000 грн (1 год.); консультація клієнта - вартість 1 000 грн (1 год.); аналіз наданих клієнтом доказів - вартість 5 000 грн (5 год.); аналіз законодавства з даної категорії справ, правових висновків, викладених у постановах Верховного Суду з даної категорії спорів, консультація клієнта - вартість 15 000 грн (15 год.); написання відзиву - вартість 18 000 грн (18 год.); платіжну інструкцію № 373 від 10 червня 2024 року про оплату наданих послуг на суму 40 000 грн.

Колегія суддів вважає, що такі види послуг як: аналіз позовної заяви з додатками; консультація клієнта; аналіз наданих клієнтом доказів; аналіз законодавства з даної категорії справ, правових висновків, викладених у постановах Верховного Суду з даної категорії спорів, консультація клієнта, які зазначені стороною відповідача окремо, є одним і тим же видом послуг та охоплюються підготовкою і поданням відзиву на позов.

Враховуючи обсяг, вартість та співрозмірність заявлених до компенсації витрат на правову допомогу, оцінивши витрати відповідача з урахуванням всіх аспектів складності цієї справи, а також час, який міг би витратити адвокат на вивчення справи та підготовку

відзиву як кваліфікований фахівець, сукупний час, витрачений на опрацювання спірних правовідносин, враховуючи також заперечення іншої сторони щодо стягнення витрат на правничу допомогу, які вона об`єктивно не могла подати своєчасно до суду першої інстанції, колегія суддів вважає, що справедливою та співрозмірною є компенсація витрат на професійну правничу допомогу саме в розмірі 20 000 грн.

З огляду на вищевикладене, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково, рішення Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 16 липня 2024 року в частині стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ "Комплексне управління будинком" витрат на професійну правничу допомогу необхідно змінити, зменшивши суму, що підлягає стягненню з 40 000 грн до 20 000 грн.; в іншій частині рішення Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 16 липня 2024 року необхідно залишити без змін.

Керуючись статтями 367, 374, 376, 381-384 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 16 липня 2024 року в частині стягнення з ОСОБА_1 на користь товариства з обмеженою відповідальністю "Комплексне управління будинком" витрат на професійну правничу допомогу змінити, зменшивши суму, що підлягає стягненню з 40 000 грн до 20 000 грн.

В іншій частині рішення Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 16 липня 2024 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених пунктом 2 частини 3 статті 389 ЦПК України.

Головуючий Судді: