Справа № 530/1970/23
Номер провадження 2/530/113/24

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12.12.2024 м. Зіньків

Зіньківський районний суд Полтавської області в складі: головуючого судді Ситник О.В., при секретарі Стрілець Л.Г., розглянувши матеріали справи за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , Виконавчого комітету Зіньківської міської ради, про встановлення права власності на майно,-

В С Т А Н О В И В :

В провадженні головуючого ОСОБА_3 знаходиться цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , Виконавчого комітету Зіньківської міської ради, про встановлення права власності на майно за № 530/1970/23, номер провадження 2/530/520/24.

В судовому засіданні 12.12.2024 представником позивача ОСОБА_1 ОСОБА_4 заявлено відвід головуючому судді Ситник О.В., посилаючись на те, що вона має сумніви в неупередженості та об`єктивності судді Ситник О.В..

Статтями 36, 37 ЦПК України передбачено підстави відводу судді.

Відповідно до ч.3 ст. 39 ЦПК України (в чинній на час подачі заяви про відвід) відвід повинен бути вмотивованим і заявленим протягом десяти днів з дня отримання учасником справи ухвали про відкриття провадження у справі, але не пізніше початку підготовчого засідання або першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження. Самовідвід може бути заявлений не пізніше початку підготовчого засідання або першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження.

Після спливу вказаного строку заявляти відвід (самовідвід) дозволяється лише у виняткових випадках, коли про підставу відводу (самовідводу) заявнику не могло бути відомо до спливу вказаного строку, але не пізніше двох днів із дня, коли заявник дізнався про таку підставу.

Згідно ч.ч.1-3 ст. 40 ЦПК України питання про відвід (самовідвід) судді може бути вирішено як до, так і після відкриття провадження у справі. Питання про відвід судді вирішує суд, який розглядає справу. Суд задовольняє відвід, якщо доходить висновку про його обґрунтованість. Якщо суд доходить висновку про необґрунтованість заявленого відводу і заява про такий відвід надійшла до суду за три робочі дні (або раніше) до наступного засідання, вирішення питання про відвід здійснюється суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається у порядку, встановленому частиною першою статті 33 цього Кодексу. Такому судді не може бути заявлений відвід.

Згідно ч.8 ст. 40 ЦПК України суд вирішує питання про відвід судді без повідомлення учасників справи. За ініціативою суду питання про відвід судді може вирішуватися у судовому засіданні з повідомленням учасників справи. Неявка учасників справи у судове засідання, в якому вирішується питання про відвід судді, не перешкоджає розгляду судом питання про відвід судді.

Суд, дослідивши заяву про відвід, встановив наступне.

Підстави для відводу (самовідводу) визначені ст. 36 ЦПК України. Зокрема, п. 5 ч. 1 ст. 36 ЦПК України передбачено, що суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді.

У п.2.5 «Бангалорських принципів поведінки судді» (схвалені резолюцією 2006/23 від 27 липня 2006 року) зазначається, що суддя заявляє самовідвід від участі в розгляді справи в тому випадку, якщо для нього не є можливим винесення об`єктивного рішення у справі, або в тому випадку, коли у стороннього спостерігача могли б виникнути сумніви у неупередженості судді.

У відповідності з практикою Європейського суду з прав людини наявність безсторонності відповідно до п. 1 ст. 6 Конвенції з прав людини та основоположних свобод повинна визначатись суб`єктивними та об`єктивними критеріями.

Стаття 6 Конвенції про захист прав та основоположних свобод людини гарантує кожному право на справедливий суд. Відповідно до п.1 зазначеної статті кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, установленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

У рішенні від 09.11.2006 по справі «Білуха проти України» Європейського Суду з прав людини (далі ЄСПЛ) зазначено, що відповідно до сталої практики Суду наявність безсторонності відповідно до п. 1 ст. 6 повинна визначатися за суб`єктивним та об`єктивним критеріями.

Відповідно до суб`єктивного критерію беруться до уваги особисті переконання та поведінка окремого судді, тобто, чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у даній справі.

Відповідно до об`єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд як такий та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності («Фей проти Австрії» (Fey v. Austria) від 24 лютого 1993 року, пп. 27, 28 та 30; «Ветштайн проти Швейцарії» (Wettstein v. Switzerland), № 33958/96, п. 42, ЄСПЛ 2000-ХІІ). У кожній окремій справі слід вирішувати, чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу та ступінь, що свідчать про небезсторонність суду («Пуллар проти Сполученого Королівства» (Pullar v. United Kingdom), від 10 червня 1996 року, п. 38).

Стосовно суб`єктивного критерію, особиста безсторонність суду презюмується, поки не надано доказів протилежного («Ветштайн проти Швейцарії» (Wettstein v. Switzerland), пункт 43).

У рішенні від 10 грудня 2009 р. у справі «Мироненко та Мартенко проти України» ЄСПЛ дійшов висновку, що український суд не був безстороннім за об`єктивним критерієм.

На обґрунтування свого висновку ЄСПЛ звернув увагу на те, що, застосовуючи об`єктивний критерій, слід з`ясувати, чи існують, окрім самої поведінки судді, певні факти, які можуть бути підставою для сумніву в його безсторонності.

Тобто, при визначенні наявності у відповідній справі законних підстав сумніватися в безсторонності певного судді, позиція особи, про яку йдеться, має важливе, але не вирішальне значення. Вирішальне значення при цьому матиме можливість вважати такі сумніви об`єктивно обґрунтованими.

Відповідно до суб`єктивного критерію беруться до уваги особисті переконання та поведінка окремого судді, тобто, чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у даній справі.

Відповідно до об`єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності.

Жодний факт, яким створюється навіть підозра у втручанні у процес правосуддя, не повинен мати місця.

Сам факт недовіри особи може створити враження необ`єктивності та неупередженості суддів при розгляді даної справи, а відтак у майбутньому стане причиною недовіри до об`єктивності, справедливості, неупередженості та законності судового рішення у цій справі і сумніву щодо реалізації права на справедливий судовий розгляд.

Зважаючи на те, що кожна із сторін в праві сподіватися на об`єктивне рішення у справі, з метою виключення будь-яких сумнівів в неупередженості та враховуючи доводи заявника, як на підставу відводу судді суддя дійшов висновку відмовити в клопотанні представника позивача ОСОБА_4 , оскільки підстав для відводу немає, прямо передбачених ст. 36 ЦПК України, однак враховуючи явно упереджене ставлення ОСОБА_4 до судді при розгляді даної справи, з метою запобігання будь яким сумнівам у сторін в неупередженості судді, суд також вирішив задовольнити заяву про самовідвід.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 36-37, 40, 258-261, 353-355 ЦПК України, суддя

У Х В А Л И В :

Заяву про відвід судді представника позивача ОСОБА_1 Батрак Тетяни Арсенівни визнати необґрунтованою.

Задовільнити самовідвід судді Ситик О.В. від розгляду даної справи.

Відвести суддю Ситик О.В. від подальшого розгляду справи № 530/1970/23 провадження №2/530/520/24 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , Виконавчого комітету Зіньківської міської ради, про встановлення права власності на майно.

Справу передати до канцелярії Зіньківського районного суду Полтавської області для повторного автоматизованого розподілу для визначення іншого судді для розгляду справи.

Ухвала оскарженню не підлягає.

СуддяО. В. Ситник