Справа № 721/1044/24
Провадження № 2-о/727/554/24
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 грудня 2024 року Шевченківський районний суд м. Чернівці, в складі:

головуючого судді Слободян Г.М.

за участю секретаря судових засідань Вакарчук Т.Р.

розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами окремого провадження, в залі суду м.Чернівці цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (РНОКПП: НОМЕР_1 ; зареєстрована адреса місця проживання: АДРЕСА_1 ), заінтересована особа: Усть-Путильська сільська рада (; адреса: Чернівецька область, Вижницький район, с. Усть-Путила, вул. Центральна, 50) про встановлення факту родинних відносин, -

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст заяви. Заявник ОСОБА_1 звернулася до суду із заявою про встановлення факту родинних відносин.

Обгрунтовуючи заявлені вимоги посилається на те, що вона своєчасно прийняла спадщину після смерті своєї матері ОСОБА_2 , що підтверджується матеріалами спадкової справи N? 32/2022/02-14 року, що знаходиться в провадженні Путильської державної нотаріальної контори Чернівецької області. Вказує на те, що спадкоємцями, які б мали право на обов?язкову частку у спадковому майні після смерті ОСОБА_2 , є ОСОБА_3 , який на видачу свідоцтва про право на спадщину за законом на обов?язкову частку, не претендує.

Посилається на те, що вона звернулася до нотаріуса для видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на спадкове майно своєї матері ОСОБА_2 , що складається житлового будинку з господарськими будівлями АДРЕСА_2 , земельну ділянку площею 0,2034 га, що надана для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), земельну ділянку площею 0,7816 га, що надана для ведення особистого селянського господарства, розташованих в АДРЕСА_3 , земельну ділянку площею 0,7299 га, земельну ділянку площею 0,7600 га, що надані для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташованих за межами населених пунктів Мариничівської сільської ради Вижницького району (колишній Путильський район) Чернівецької області.

Однак формити свої спадкові права вона не змогла, в зв?язку із розбіжностями в деяких актових записах, що унеможливлюють підтвердження родинних відносин, як дочки та матері, а саме: у свідоцтві про народження заявниці матір записана " ОСОБА_2 ", у заповіті та свідоцтві про смерть записано -" ОСОБА_2 ". Вказує на те, що у зв`язку з наведеним вона змушена в судовому порядку встановлювати вказаний факт родинних відносин, оскільки від цього залежить виникнення її права на спадщину.

Просить встановити факт родинних відносин, а саме, що ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 , є матір?ю ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Рух справи та позиція сторін.

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Чернівці від 27.11.2024 року відкрито провадження в цивільній справі № 727/1044/24 та призначено до розгляду за правилами окремого провадження.

Заявник ОСОБА_1 у судове засідання не з`явилася, скерувала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, заявлені вимоги підтримує та просить їх задовольнити.

Представником заінтересованої особи, Усть-Путильськаої сільськаої ради, до суду направлено заяву про розгляд справи без участі представника; проти задоволення заявлених вимог не заперечували.

Згідно ч.2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу «Акорд» не здійснювалося.

Відповідно до ст. 4 ЦПК України - кожна особа має право в порядку, встановленому ЦПК України, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно ст. 13 ЦПК України - суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи; ч.3 ст. 12, ч.1 ст.81 ЦПК України - кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідно до п.5 ч.2 ст. 293 ЦПК України в порядку окремого провадження суд розглядає, зокрема, справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Згідно змісту ч. 2 ст. 315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

За умовами п. 7 постанови Пленуму Верховного Суду України №5 від 31.03.95 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», суд вправі розглядати справи про встановлення факту родинних відносин, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки.

Досліджені докази, встановлені обставини та застосовані норми права.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 прийняла спадщину після смерті моєї матері ОСОБА_2 .

ОСОБА_1 звернулася до нотаріуса для видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на спадкове майно своєї матері ОСОБА_2 , що складається житлового будинку з господарськими будівлями N?55, земельну ділянку площею 0,2034 га, що надана для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), земельну ділянку площею 0,7816 га, що надана для ведення особистого селянського господарства, розташованих в АДРЕСА_3 , земельну ділянку площею 0,7299 га, земельну ділянку площею 0,7600 га, що надані для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташованих за межами населених пунктів Мариничівської сільської ради Вижницького району (колишній Путильський район) Чернівецької області. Однак згідно постанови №234/02-31 від 27.09.2024 року їй було відмовлено у вчиненні нотаріальної дії, у зв?язку із розбіжностями в деяких актових записах, що унеможливлюють підтвердження родинних відносин, як дочки та матері (а.с.5).

У свідоцтві про народження серії НОМЕР_2 від 14.09.1955 року матір заявниці записана " ОСОБА_2 ", у свідоцтві про смерть серії НОМЕР_3 від 04.11.2021 року записано -" ОСОБА_2 " (а.с.6, 8)

З довідки виданої Мариничівським старостинським округом виконавчого комітету Усть-Путильської сільської ради №609 від 28.10.2024 року вбачається, що померла ОСОБА_2 дійсно являлась матір`ю ОСОБА_1 (а.с.7). Таким чином, у свідоцтві про народження Серії НОМЕР_4 від 14 вересня 1955 року прізвище заявниці прописано як " ОСОБА_1 ", так як і її матері " ОСОБА_2 ". У свідоцтві про смерть Серії НОМЕР_5 від 04 листопада 2021 року мати прописана як " ОСОБА_2 ". У свідоцтві про одруження серії НОМЕР_6 прізвища матері прописано як " ОСОБА_2 ".

Оцінюючи достовірність та допустимістль кожного доказу як окремо, так і їхній достатній і взаємний зв`язок у сукупності, суд дійшов висновку, що досліджені в судовому засіданні докази вказують і підтверджують той факт, ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 дійсно являлась матір?ю заявниці ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Згідно з частиною 3 статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи. Окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав (частина перша статті 293 ЦПК України).

За змістом статті 294 ЦПК України під час розгляду справ окремого провадження суд зобов`язаний роз`яснити учасникам справи їхні права та обов`язки, сприяти у здійсненні та охороні гарантованих Конституцією і законами України прав, свобод чи інтересів фізичних або юридичних осіб, вживати заходів щодо всебічного, повного і об`єктивного з`ясування обставин справи.

Справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду. Інші особливості розгляду цих справ встановлені цим розділом.

Якщо під час розгляду справи у порядку окремого провадження виникає спір про право, який вирішується в порядку позовного провадження, суд залишає заяву без розгляду і роз`яснює заінтересованим особам, що вони мають право подати позов на загальних підставах.

Суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами, про що зазначено в пункті 1 частини першої статті 315 ЦПК України. У судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення (частина друга статті 315 ЦПК України).

Відповідно до п. 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року №7 «Про судову практику у справах про спадкування», якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка, у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення родинних відносин із спадкодавцем.

У судовому порядку можуть бути встановлені також факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Перелік фактів, які встановлюються судом, не є вичерпним. За наявності зазначених умов суд може встановлювати й інші факти, що мають юридичне значення (п.1 Постанови ВСУ №5 від 31.03.1995 р.).

Відповідно до Постанови Верховного Суду України №5 від 31.03.1995 "Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення" в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право.

Судом встановлено, що заявниця ОСОБА_1 звернулася до нотаріуса для видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на спадкове майно своєї матері ОСОБА_2 , що складається житлового будинку з господарськими будівлями N?55, земельну ділянку площею 0,2034 га, що надана для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), земельну ділянку площею 0,7816 га, що надана для ведення особистого селянського господарства, розташованих в АДРЕСА_3 , земельну ділянку площею 0,7299 га, земельну ділянку площею 0,7600 га, що надані для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташованих за межами населених пунктів Мариничівської сільської ради Вижницького району (колишній Путильський район) Чернівецької області. Однак, формити свої спадкові права заявниці не вдалося у зв?язку із розбіжностями в деяких актових записах, що унеможливлюють підтвердження родинних відносин, як дочки та матері. Так, у свідоцтві про народження заявниці матір записана " ОСОБА_2 ", у заповіті та свідоцтві про смерть записано -" ОСОБА_2 ". Оскільки від встановлення даного юридичного факту залежить виникнення права на спадщину, заявниця була змушена звернутися до суду.

У відповідності до ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі.

Згідно положень ст. 12, 13 ЦПК України, учасники справи, мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом.

Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом; суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до ст. 263 ЦПК України, судове рішення повинно грунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обгрунтованим, ухваленим відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права, має відповідати завданню цивільного судочинства.

Європейський суд з прав людини вказав, що пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).

Таким чином, враховуючи вищевикладене, оцінивши належність та допустимість доказів, а також достатність, взаємозв`язок у їх сукупності, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, суд приходить до висновку, що заявлені вимоги підлягають задоволенню.

На підставі та керуючись ст. ст. 10, 11, 76, 81, 211, 258-259, 263-265, 268, 272-273, 293, 294, 315 ч. 2, 354 ч. 1 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 про встановлення факту родинних відносин - задовольнити.

Встановити факт родинних відносин, а саме, що ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 є матір?ю ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (РНОКПП: НОМЕР_1 ).

Рішення суду про встановлення факту, який підлягає реєстрації в органах державної реєстрації актів цивільного стану або нотаріальному посвідченню, не замінює собою документів, що видаються цими органами, а є тільки підставою для одержання зазначених документів.

Рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. Апеляційна скарга подається протягом 30 днів до Чернівецького апеляційного суду. Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення строк на апеляційне оскарження обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст судового рішення складено 11.12.2024 року.

Суддя Слободян Г.М.