Справа № 523/6437/24
Провадження №2/523/3588/24
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"04" грудня 2024 р. Суворовський районний суд міста Одеси в складі

головуючого судді - Сувертак І.В.

при секретарі Мельніченко Г. О.

розглянув в відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження в залі суду № 5 в місті Одесі цивільну справу за позовом

ОСОБА_1 (адреса реєстрації: АДРЕСА_1 ) до ОСОБА_1 (адреса реєстрації: АДРЕСА_2 ), третя особа: ОСОБА_2 (адреса реєстрації: АДРЕСА_1 ) про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, що продовжує навчання,

Установив

Позивач звернулася до Суворовського районного суду м. Одеси з позовною заявою про стягнення аліментів на повнолітнього сина, який продовжує навчання та просила ухвалити рішення яким, стягнути з ОСОБА_1 , на її користь, аліменти на утримання повнолітнього сина ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 4000 гривень щомісяця та до досягнення сином 23-х років за умови, що він буде продовжувати навчання.

В обґрунтування позовних вимог зазначила, що 12.04.2024 року нею було подано до Суворовського районного суду м.Одеси позовну заяву про розірвання шлюбу.

Наразі позивач зі своїм сином мешкають за адресою: АДРЕСА_3 , та син ОСОБА_3 знаходиться на утриманні позивачки.

Як зазначила ОСОБА_1 на сьогоднішній день відповідач не приймає участі у вихованні дитини та не надає будь-якої фінансової допомоги на утримання дитини, яка продовжує навчання.

З вересня 2022 року дитина навчається на денному відділенні ВСП «Одеський технічний фаховий коледж Одеського національного технологічного університету» на контрактній основі. Вартість навчання згідно з умовами договору про надання освітніх послуг складає 51300 грн. за весь строк навчання. Стипендію дитина не отримує. Строк закінчення навчання - 30 червня 2025 року.

Позивач працює та отримує стабільний заробіток, але цих коштів не вистачає на утримання її та дитини.

Також на її утриманні знаходиться її мати ОСОБА_4 1947 року народження.

Зважаючи на вищевказані обставини, позивач звернулась до суду з даним позовом.

Ухвалою Суворовського районного суду м.Одеси Сувертак І. В. від 08 травня 2024 року було відкрито спрощене позовне провадження по зазначеній цивільній справі, призначено справу до розгляду у порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін та надано відповідачу строк для подання клопотання про розгляд справи з повідомленням (викликом) сторін в загальному порядку. Окрім того відповідачу було надано строк для подання відзиву на позовну заяву. (а.с. 28,29).

Відповідачем, через свого представника адвоката Касьяненка Ю. Я. надано 14 жовтня 2024 року відзив на позовну заяву.

Відповідач заперечував проти задоволення позову та зазначив, що молодший син сторін ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , вже більше ніж пів року проживає з відповідачем у Румунії та повністю знаходиться на його забезпеченні.

Сину відповідача, ОСОБА_2 , на момент подачі позову є дев`ятнадцять років. Тобто, він є право- та дієздатний та може працювати й заробляти гроші на своє життя.

Але після перемовин з позивачем, на момент ініціації розлучення, сторонами було досягнуто згоди, що відповідач, як батько, сплачує на ім`я ОСОБА_1 частину грошових коштів за навчання, а саме 50% суми навчання (25650 грн.), а також ще якусь певну суму для навчання та життя.

Так, 28 травня 2024 року, на виконання досягнутих домовленостей, ОСОБА_6 , за проханням відповідача, було здійснено два грошових переведення на ім`я ОСОБА_1 20000 (двадцять тисяч) гривень (платіжна інструкція Р24АD0420) та 26000 (двадцять шість тисяч) гривень (платіжна інструкція Р24АD9953, 19:27). Таким чином, взяті на себе обов`язки батьком ОСОБА_2 були виконані в повному обсязі сплачено «батьківську» частину за навчання 50% суми за вищевказаним договором та 20000,00 гривень на проживання.

Сторони в судове засідання не з`явились, про розгляд справи обізнані належним чином, причин неявки суду не сповістили та з клопотанням про відкладення розгляду справи не звертались. (а.с. 66,67).

Відповідно до вимог ч.2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Враховуючи вимог ст. 223 ЦПК України та ст.6 Конвенції Про захист прав людини та основних свобод, ратифікованої Законом України 17.07.1997 року, з метою недопущення затягування розгляду справи, суд вважає за необхідне розгляд справи провести за відсутності сторін.

Вивчивши та дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовна заява не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Так, суд встановив, що сторони мають спільного повнолітнього сина, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . (а.с. 5).

З вересня 2022 року дитина навчається на денному відділенні ВСП «Одеський технічний фаховий коледж Одеського національного технологічного університету» на контрактній основі. Вартість навчання згідно з умовами договору про надання освітніх послуг складає 51300 грн. за весь строк навчання. Стипендію дитина не отримує. Строк закінчення навчання - 30 червня 2025 року. (а.с. 6).

Відповідач, як батько, погодився сплатити на ім`я ОСОБА_1 частину грошових коштів за навчання, а саме 50% суми навчання (25650 грн.), а також ще якусь певну суму для навчання та життя.

Так, 28 травня 2024 року, на виконання досягнутих домовленостей, ОСОБА_6 , за проханням відповідача, було здійснено два грошових переведення на ім`я ОСОБА_1 20000 (двадцять тисяч) гривень (платіжна інструкція Р24АD0420) та 26000 (двадцять шість тисяч) гривень (платіжна інструкція Р24АD9953, 19:27). Таким чином, взяті на себе обов`язки батьком ОСОБА_2 були виконані в повному обсязі сплачено «батьківську» частину за навчання 50% суми за вищевказаним договором та 20000,00 гривень на проживання. (а.с. 54,58).

Крім того, молодший син сторін ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , вже більше ніж пів року проживає з відповідачем у Румунії та повністю знаходиться на його забезпеченні. (а.с. 50).

Таким чином, стороною відповідача спростовано доводи позивача про те, що відповідач не приймає участі у вихованні дитини та не надає будь-якої фінансової допомоги на утримання дитини, яка продовжує навчання.

Згідно з ст. 198 СК України батьки зобов`язанні утримувати своїх повнолітніх непрацездатних дочку, сина, які потребують матеріальної допомоги, якщо вони можуть таку матеріальну допомогу надавати.

Відповідно до ст. 199 Сімейного кодексу України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення їх до двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу.

Згідно ч.1 ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Статтею ч.1 ст.5 ЦПК України визначено, що здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом.

Відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування.

Відповідно до ст. 79 ЦПК України достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.

Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відтісніть обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання (ст. 80 ЦПК України).

Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10.02.2010).

Приймаючи до уваги те, що відповідач довів те, що він приймає участь у вихованні дитини та надає суттєву фінансову допомогу на її утримання в добровільному порядку, тому позовні вимоги ОСОБА_1 не підлягають до задоволення в повному обсязі.

Керуючись ст.ст. 4-7,1-13,17-18,109,131,137, 211, 223, 259, 263-265, 268, 352,354 ЦПК України, суд,

Вирішив:

Позовні вимоги ОСОБА_1 (адреса реєстрації: АДРЕСА_1 ) до ОСОБА_1 (адреса реєстрації: АДРЕСА_2 ), третя особа: ОСОБА_2 (адреса реєстрації: АДРЕСА_1 ) про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, що продовжує навчання залишити без задоволення.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до суду апеляційної інстанції протягом тридцяти днів з дня його проголошення через Суворовський районний суд м. Одеси.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя