Справа № 510/1076/24
Провадження № 510/1114/24
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11.11.2024 р. Ренійський районний суд Одеської області

у складі: головуючого судді Бошкова І.Д.

за участю: секретаря Березенко С.П.

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в м. Рені цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання права на власності на спадкове майно,

В С Т А Н О В И В:

Відповідач просив розглянути справу у його відсутності, не заперечував проти задоволення позовних вимог, про що надав письмову заяву.

Позивачі на задоволенні позовних вимогах наполягали, просили розглянути справу без їх участі, про що надали відповідну заяву.

Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні підготовчого судового засідання.

Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Згідно з ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Ухвалою від 09.10.2024 року було відкрито провадження по справі та призначено підготовчий розгляд на 11.11.2024 року о 09:45 годині, про що було повідомлено сторін у справі.

Судом в ході судового розгляду справи встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_4 . За життя йому належало: житловий будинок із надвірними спорудами АДРЕСА_1 , про що свідчить виписка з по господарської книги № 4 о/р 373 Виконавчого комітету Ренійської міської ради від 28.03.2024р., присадибна земельна ділянка площею 0,2500 га, на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку, земельна ділянка площею 1,53 га, на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯА № 090671, право на земельну частку (пай) КСП «Анадол» розміром 3,29 в умовних кадастрових гектарах, на підставі сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ОД № 0094269, земельна ділянка площею 0,40 га, на підставі державного акут зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 345.

На випадок смерті ОСОБА_4 не розпорядився належним йому майном, заповіт не залишив.

Спадкоємцями першої черги за законом були сторони по справі: донька ОСОБА_2 , дружина ОСОБА_1 та син відповідач ОСОБА_3 . У відповідний 6-місячний строк після смерті спадкодавця позивачі звернулась до нотаріальної контори із завами про прийняття спадщини. За зверненням позивачів нотаріусом було заведено спадкову справу № 270/2019. Відповідач у встановлений законом строк звернувся до нотаріусу із заявою про відмову від спадщини. Пізніше, при зверненні позивачів до нотаріуса для отримання свідоцтва про право на спадщину, їм в цьому було відмовлено з причин відсутності правовстановлюючих документів на спадкове майно, про що 02.04.2024р. нотаріусом було винесено вмотивовану постанову про відмову.

Таким чином, позивачі прийняли спадщину в порядку ч. 1 ст. 1269 ЦК України, що залишилася після померлого ОСОБА_4 та вважають, що мають всі законні підстави для визнання за ними права власності на неї, оскільки до держави вона не перейшла, відумерлою не визнана, інші спадкоємці на неї не претендують.

Вивчивши матеріали справи та надані документи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивачів обґрунтовані і підлягають задоволенню, оскільки їх доводи знайшли своє належне підтвердження в судовому засіданні.

Оскільки щодо позовних вимог, обставин справи сторони не заперечують, визнають їх, суд вважає, що факти, які обґрунтовують заявлені вимоги і мають значення для справи встановлені, у зв`язку із чим немає необхідності у підтвердженні їх доказами засобом дослідження показань свідків.

Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом (ст. 1217 ЦК України). Право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у ст.ст. 1261-1265 ЦК України (ст. 1223 ЦК України).

Згідно із ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до вимог ст.1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Відповідно до ч.1ст.1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Згідно ч.1ст.1270 ЦК України, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Як було встановлено судом, позивачі у справі є спадкоємцями першої черги за законом. Вони у передбачений законом строк подали нотаріусу заяву про прийняття спадщини, отже вважається такими що її прийняли. Інші спадкоємці відповідач (син спадкодавця) на спадщину не претендує, про що надав суду відповідну заяву. Прийняття спадщини є фактом, який відображає волю спадкоємця придбати майно після смерті спадкодавця. В даному випадку позивачі прийняли спадщину в порядку ч.1ст.1269 ЦК України, оскільки їх воля, як спадкоємців за законом, була виражена у їх діях щодо подачі відповідної заяви до нотаріуса.

Таким чином, позивач прийняла спадщину в порядку ч.1ст.1269 ЦК України, однак, вони не може оформити прийняття спадщини та отримати відповідне свідоцтво, з причин відсутності правовстановлюючих документів на спадкове майно, у зв`язку із чим в даний час позивач вимушена звернутися до суду із позовом.

Треба зазначити, що позивачі як спадкоємці за законм, між собою дійшли згоди щодо розподілу спадкового майна, а саме: домовились між собою, що житловий будинок та присадибна земельна ділянка переходить ОСОБА_1 , інше майно ОСОБА_2 . Тому, позовні вимоги заявлені саме таким чином, що відповідає волі позивачів і не суперечить діючому законодавству.

Згідно ст.15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Згідно ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Таким чином, суд вважає, що позивачі є суб`єктами набуття права власності на спадкове майно з підстав прийняття спадщини за законом в порядку ч.1ст.1269 ЦК України.

З урахуванням викладених позивачами та досліджених у судовому засіданні обставин, суд вважає можливим задовольнити їх вимоги щодо визнання за ними права власності на спадкове майно.

Керуючись ст.ст.12, 76 - 81, 200, 258, 259, 264 - 265, 268, 354, 355 ЦПК України, ст. ст. 15, 328, 1217, 1223, 1261, 1268, 1269, 1270 ЦК України, суд

В И Р І Ш И В :

Позовні вимоги ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання права на власності на спадкове майно - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_4 , яка настала ІНФОРМАЦІЯ_1 право власності на:

житловий будинок із надвірними спорудами АДРЕСА_1 ;

земельну ділянку площею 0,2500 га, кадастровий номер :02:001:0309, розташована в АДРЕСА_2 , призначена для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка).

Визнати за ОСОБА_2 в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_4 , яка настала ІНФОРМАЦІЯ_1 право власності на:

земельну ділянку загальною площею 1,53 га, (кадастровий номер :01:005:0141, розташована на території Ренійської міської ради Ізмаїльського району Одеської області (колишня територія Долинської сільської ради), призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва;

право на земельну частку (пай) в КСП «Анадол» с. Долинське Ренійського району Одеської області розміром 3,29 в умовних кадастрових гектарах, на підставі сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ОД № 0094269;

земельну ділянку площею 0,40 га, яка розташована на території Ренійської міської ради Ізмаїльського району Одеської області (колишня територія Долинської сільської ради), призначена для ведення особистого підсобного господарства, на підставі державного акту зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 345.

Рішення суду може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги до Одеського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя І.Д. Бошков