Справа № 201/5557/24
Провадження № 2/201/2765/2024
УХВАЛА

17 травня 2024 року м. Дніпро

Суддя Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська Демидова С.О., ознайомившись із матеріалами позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , Дніпровської міської ради, про встановлення факту проживання однією сім`єю зі спадкодавцем та про визнання права власності на спадкове майно,-

ВСТАНОВИВ:

До Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська 16 травня 2024 року надійшла позовна заява ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , Дніпровської міської ради, про встановлення факту проживання однією сім`єю зі спадкодавцем та про визнання права власності на спадкове майно.

В своїй позовній заяві позивач просить суд, звільнити його від сплати судового збору.

Відповідно до ч. 1 ст. 136 ЦПК України суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на визначений строк у порядку, передбаченому законом, але не більше як до ухвалення судового рішення у справі. З підстав, зазначених у частині першій цієї статті, суд у порядку, передбаченому законом, може зменшити розмір належних до сплати судових витрат, пов`язаних з розглядом справи, або звільнити від їх сплати (ч. 3 ст. 136 ЦПК України).

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 8 Закону України «Про судовий збір» враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов, що розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік. Суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті (ч. 2 ст. 8 Закону).

Відповідно до роз`яснень, наданих у постанові Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №10 від 17 жовтня 2014 року «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах», єдиною підставою для відстрочення або розстрочення сплати судового збору є врахування судом майнового стану сторони, тобто фізичної або юридичної особи (наприклад, довідка про доходи, про склад сім`ї, банківські документи про відсутність на рахунку коштів, довідка податкового органу про перелік розрахункових та інших рахунків тощо).

Отже, єдиною підставою для вчинення судом зазначених у наведених законодавчих нормах дій є врахування ним майнового стану сторони. Обґрунтування пов`язаних з цим обставин, які свідчать про неможливість або утруднення в здійсненні оплати судового збору у встановлених законом розмірах і в строки, згідно зі ст. 12, 81 ЦПК України покладається на заінтересовану сторону.

Разом з тим, приймаючи до уваги зазначене, а також конституційний принцип рівності сторін перед законом і судом, суд вбачає обґрунтованих та переконливих підстав для звільнення ОСОБА_1 від сплати судового збору, тому суд вважає, що позивач, як сторона у справі, має виконувати встановлений законодавством обов`язок сплати судового збору у встановленому законом розмірі.

Перевіривши матеріали справи, вважаю за необхідне в задоволенні клопотання про звільнення від сплати судового збору по справі відмовити, оскільки зазначене нічим об`єктивно не підтверджено, крім того позивач не просить відстрочити чи розстрочити сплату судового збору, а саме: останнє не підтверджено належними та допустимими доказами, також слід зазначити, що посилання позивача на обставини (майновий стан), якими обґрунтовано зазначене клопотання не позбавляє його обов`язку, передбаченого Законом України «Про судовий збір», щодо сплати судового збору при звернення до суду з позовною заявою, таким чином та з урахуванням вище викладеного та зазначеного, передбачених законом підстав для задоволення цього клопотання у даному випадку немає.

На підставі викладеного, керуючись ст. 136 ЦПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про звільнення від сплати судового збору у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , Дніпровської міської ради, про встановлення факту проживання однією сім`єю зі спадкодавцем та про визнання права власності на спадкове майно відмовити.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена у день її проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження , якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя С.О. Демидова