Справа № 562/4064/24
У Х В А Л А

"12" грудня 2024 р.

Суддя Здолбунівського районного суду Рівненської області Кушнір О.Г., перевіривши виконання вимог ст.ст.175-177, 318 ЦПК України при подачі заяви ОСОБА_1 , заінтересована особа: Здолбунівська міська рада Рівненської області, про встановлення факту, що має юридичне значення, -

в с т а н о в и в :

У поданій в суд заяві ОСОБА_1 просить встановити факт, що має юридичне значення, а саме що він є єдиною особою, яка зайнята на безоплатній основі постійним доглядом за своєю матір`ю ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка є особою з інвалідністю другою групи та через наявність порушення функцій організму не може самостійно пересуватися та самообслуговуватися і потребує соціальної послуги з догляду на непрофесійній основі.

При дослідженні поданої заяви та доданих до неї документів, з`ясовано, що заява не відповідає вимогам ст.318ЦПК України.

Зокрема, згідно положень ч.1 ст.318 ЦПК України в заяві повинно бути зазначено, який факт заявник просить встановити та з якою метою; причини неможливості одержання або відновлення документів, що посвідчують цей факт; докази, що підтверджують факт.

Відповідно до ч.1 ст.293 ЦПК України, окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Перелік юридичних фактів, що підлягають установленню в судовому порядку, визначений у частині першій статті 315 ЦПК України, не є вичерпним.

Відповідно до частини другої статті 315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Як зазначено в постанові Великої Палати Верховного Суду від 10 квітня 2019 року у справі № 320/948/18 (провадження № 14-567цс18) в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, за наявності певних умов, а саме, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право.

Аналогічний висновок наведений у постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 20 червня 2019 року у справі № 632/580/17, за яким юридичними фактами є певні факти реальної дійсності, з якими нормою права пов`язується настання правових наслідків, зокрема виникнення, зміна або припинення цивільних прав та обов`язків.

Для визначення юридичного характеру факту потрібно з`ясувати мету, для якої необхідне його встановлення. Один і той самий факт для певних осіб і для певної мети може мати юридичне значення, а для інших осіб та для іншої мети - ні.

При вирішенні питання про прийняття заяви про встановлення факту, що має юридичне значення, суддя, окрім перевірки відповідності поданої заяви вимогам закону щодо форми та змісту, зобов`язаний з`ясувати питання про підсудність та юрисдикційність.

Оскільки чинним законодавством передбачено позасудове встановлення певних фактів, що мають юридичне значення, то суддя, приймаючи заяву, повинен перевірити, чи може взагалі ця заява розглядатися в судовому порядку і чи не віднесено її розгляд до повноважень іншого органу.

Звертаючись із заявою ОСОБА_1 зазначає, що встановлення даного юридичного факту необхідно для захисту прав його матері вустановах, підприємствах та організаціях різних форм власності, проте за відсутності у нього документу, який би підтверджував такий факт, він позбалений можливості у реалізації соціальних прав піклувальника.

Суд зазначає, що основні організаційні та правові засади надання соціальних послуг, спрямованих на профілактику складних життєвих обставин, подолання або мінімізацію їх негативних наслідків, особам/сім`ям, які перебувають у складних життєвих обставинах визначені Законом України "Про соціальні послуги" (далі - Закон).

Відповідно до п.6 та п.10 ч.1 даного Закону, надавачами соціальних послуг - юридичні та фізичні особи, фізичні особи - підприємці, включені до розділу "Надавачі соціальних послуг" Реєстру надавачів та отримувачів соціальних послуг; отримувачі соціальних послуг - особи/сім`ї, які належать до вразливих груп населення та/або перебувають у складних життєвих обставинах, яким надаються соціальні послуги.

Згідно ч.6 ст.13 Закону, фізичні особи, які надають соціальні послуги з догляду відповідно до цього Закону без здійснення підприємницької діяльності, можуть надавати соціальні послуги з догляду на непрофесійній основі без проходження навчання та дотримання державних стандартів соціальних послуг отримувачам соціальних послуг з числа членів своєї сім`ї, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права і обов`язки та є особами з інвалідністю I групи.

Кабінетом Міністрів України прийнято низку постанов, які регулюють порядок подання та оформлення документів, призначення і виплати компенсації фізичним особам, які надають соціальні послуги з догляду без здійснення підприємницької діяльності на професійній основі (постанова від 6 жовтня 2021 року №1040), порядок подання та оформлення документів, призначення і виплати компенсації фізичним особам, які надають соціальні послуги з догляду на непрофесійній основі (постанова Кабінету Міністрів України від 23 вересня 2020 року №859), порядок організації надання соціальних послуг (постанова Кабінету Міністрів України від від 1 червня 2020 року №587).

Отже, чинним законодавством визначений позасудовий порядок встановлення статусу надавача соціальних послуг, у тому числі і по догляду за особою з інвалідністю.

Натомість, заявником не надано відповідних доказів, що він використав всі передбачені законодавством можливості щодо встановлення даного факту в позасудовому порядку.

У поданій до суду заяві про встановлення юридичного факту заявник не зазначає з якою метою йому необхідно встановити факт здійснення догляду за особою, яка потребує постійного стороннього догляду.

Не наведено заявником і доказів на підтвердження факту, що має юридичне значення.

За вказаних обставин, заяву слід залишити без руху та надати заявнику строк для усунення недоліків шляхом подання належним чином оформленої заяви.

Якщо заявник не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Керуючись ст. ст.83,175,177,185, 315-318, 395 ЦПК України, -

у х в а л и в:

Заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа: Здолбунівська міська рада Рівненської області, про встановлення факту, що має юридичне значення - залишити без руху.

Надати заявнику пятиденний строк усунення недоліків заяви, який починає рахуватися з дня вручення позивачу даної ухвали, шляхом подання належним чином оформленої заяви.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: