ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 грудня 2024 року

м. Хмельницький

Справа № 688/3036/24

Провадження № 22-ц/4820/2207/24

Хмельницький апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ Корніюк А.П. (суддя доповідач), П`єнти І.В., Талалай О.І., секретар судового засідання Демчук В.М.

розглянув в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи цивільну справу №688/3036/24 за апеляційною скаргою ОСОБА_1 , поданою в його інтересах адвокатом Стандратюком Василем Івановичем, на рішення Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області від 09 жовтня 2024 року (суддя Козачук С.В.) у справі за позовом Шепетівського підприємства теплових мереж до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.

Заслухавши доповідача, дослідивши доводи апеляційної скарги і матеріали справи, суд

в с т а н о в и в:

Звертаючись до суду із позовом Шепетівське підприємство теплових мереж (далі ШПТМ, підприємство) вказувало, що ШПТМ є комунальним підприємством, власником якого є територіальна громада м. Шепетівка в особі Шепетівської міської ради, створене з метою забезпечення жителів міста Шепетівки послугами з постачання теплової енергії. І 06.10.2021 підприємство на виконання вимог ст. 13 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» опублікувало на своєму сайті договір, про що додатково було зазначено на квитанціях про оплату послуг за вересень 2021 року. У зв`язку з тим, що співвласники багатоквартирного будинку за АДРЕСА_1 , не звернулися в 30-денний термін до ШПТМ з повідомленням про вибір моделі договірних відносин та не уклали відповідний договір, тому з усіма споживачами послуг з постачання теплової енергії цього будинку укладено індивідуальний договір про надання комунальної послуги, що є публічним договором приєднання. Фактом приєднання позивача, як споживача до умов індивідуального договору (акцептування договору) є вчинення ним будь-яких дій, що свідчать про його бажання укласти договір, зокрема надання виконавцю підписаної заяви-приєднання, сплата рахунка за надані послуги або факт отримання послуги.

Позивач вказує, що відповідач не дотримав процедуру відключення квартири АДРЕСА_2 від систем теплопостачання, здійснивши процедуру самовільного відключення квартири від централізованого теплопостачання у порушення Порядку відключення споживачів від систем централізованого опалення та постачання гарячої води, затвердженого Наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України №169 від 26.07.2019. Оскільки самовільне відключення квартири від системи централізованого теплопостачання не є підставою для звільнення від плати за надані послуги, ШПТМ просить стягнути з ОСОБА_1 заборгованість за надані послуги з постачання теплової енергії за період з 01.11.2022 по 01.07.2024 в сумі 52436,96 грн, послуги абонентського обслуговування за період з 01.06.2022 року по 01.07.2024 року в сумі 960,81 грн. та судові витрати.

Рішенням Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області від 09 жовтня 2024 року стягнуто з ОСОБА_1 на користь ШПТМ заборгованість за надані послуги з постачання теплової енергії за період з 01 листопада 2022 року по 01 липня 2024 року в сумі 52436 грн 96 коп та заборгованість за надані послуги абонентського обслуговування за період з 01 червня 2022 року по 01 липня 2024 року в сумі 960 грн 81 коп. Вирішено питання судового збору.

Не погоджуючись із цим рішенням суду, ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Стандратюк В.І., оскаржив його в апеляційному порядку, посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального права, незастосування закону, що підлягав застосуванню та неправильне встановлення обставин, які мають значення для справи внаслідок неправильної оцінки доказів.

Так, відповідач зазначає, що в матеріалах справи містяться докази належного відключення квартири АДРЕСА_2 від мереж централізованого опалення та з 25.07.2022 він фактично не отримував теплову енергію, а отже не повинен оплачувати вартість теплової енергії. Однак суд першої інстанції не врахував обставини, що свідчать про фактичну відсутність постачання теплової енергії ОСОБА_1 та дійшов помилкового висновку про задоволення позову через недотримання ним процедури відключення квартири від систем теплопостачання.

Також, відповідач вказує, що ухвалюючи рішення, суд першої інстанції помилково не застосував до спірних правовідносин положення частини 6 статті 19 Закону України «Про теплопостачання», п. 6 частини 1 статті 20, п. 6 частини 2 статті 21 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», які встановлюють право споживача не оплачувати вартість житлово-комунальних послуг за період їх фактичної відсутності та його обов`язок оплачувати лише за фактично отриману теплову енергію. І це призвело до неправильного вирішення пору по суті.

Зважаючи на викладене, ОСОБА_1 просить скасувати оскаржуване рішення та ухвалити нове, яким відмовити в задоволені позовних вимог.

Відзив на апеляційну скаргу від Шепетівського підприємства теплових мереж не надходив.

Справа розглядається в порядку статті 369 ЦПК України без повідомлення учасників справи.

Відповідно до частини 13 статті 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Положеннями частини 2 статті 247 ЦПК України передбачено, що у разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється.

Колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення, виходячи з наступного.

Відповідно до частини 1 статті 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Згідно положень частини 1, 2, 5 статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Оскаржуване судове рішення відповідає вимогам статті 263 ЦПК України.

Відповідно до частини 1 статті 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Судом першої інстанції вірно встановлено, що ОСОБА_1 є співвласником квартири АДРЕСА_2 , що підтверджується інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна №389255948 від 01.08.2024 (а.с. 35).

Відповідно до рішення LXII (позачергової) сесії міської ради VII скликання від 11.10.2019 №1, Шепетівське підприємство теплових мереж з 11.10.2019 року є виконавцем послуг з постачання теплової енергії у м. Шепетівка Хмельницької області, у тому числі за місцем знаходження квартири АДРЕСА_2 (а.с. 13).

06.10.2021 ШПТМ на своєму офіційному сайті опублікувало повідомлення для споживачів про можливість ознайомлення з умовами індивідуального договору про надання послуги з постачання теплової енергії, що є публічним договором приєднання. У вказаному повідомленні зазначено, що фактом приєднання споживача до умов індивідуального договору (акцептування договору) є вчинення споживачем будь-яких дій, які свідчать про його бажання укласти договір, зокрема, надання виконавцю підписаної заяви-приєднання, сплата рахунка за надані послуги, факт отримання послуги.

З урахуванням тарифів, встановлених рішеннями виконавчого комітету Шепетівської міської ради №1 від 11.10.2019 та №307 від 21.10.2022 (а.с. 12, 14) і помісячних розрахунків нарахування та оплати за послуги з теплопостачання, особовий рахунок № НОМЕР_1 , співвласник ОСОБА_1 , адреса: АДРЕСА_3 , наявна заборгованість за послуги теплопостачання з січня 2022 року по червень 2024 року в сумі 52436,96 грн. (а.с. 16).

Враховуючи накази директора ШПТМ №91 від 25.10.2021 та №111 від 23.12.2022 (а.с. 8-10) та як слідує із помісячних розрахунків нарахування та оплати за послуги абонентського обслуговування по особовому рахунку № НОМЕР_1 , відкритому на ім`я ОСОБА_1 станом на 01.06.2024 обліковується заборгованість в сумі 960,81 грн. (а.с.11).

Судовим наказом Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області від 23 листопада 2024 року стягнуто з ОСОБА_1 на користь Шепетівського підприємства теплових мереж заборгованість за надані послуги з постачання теплової енергії станом за період з 01.11.2022 по 01.11.2023 в розмірі 26351,81 грн та заборгованість за абонентське обслуговування за період з 01.10.2020 по 01.11.2023 в сумі 588,96 грн.

Ухвалою Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області від 06 червня 2024 року за заявою ОСОБА_1 судовий наказ скасовано.

Ухвалюючи оскаржуване судове рішення та встановивши факт відключення ОСОБА_1 квартири АДРЕСА_2 від централізованого опалення з порушенням Порядку відключення споживачів від систем централізованого опалення та постачання гарячої води, затвердженого Наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України №169 від 26.07.2019, міськрайонний суд прийшов до висновку про наявність законних підстав для стягнення з позивача 52436,96 грн заборгованості за послуги з постачання теплової енергії за період з 01.11.2022 по 01.07.2024 та 960,81 грн за послуги абонентського обслуговування за період з 01.06.2022 по 01.07.2024.

Колегія суддів погоджується із такими висновками суду першої інстанції, виходячи з наступного.

Так, статтею 67 ЖК України установлено, що плата за комунальні послуги (водопостачання, газ, теплова енергія та інші послуги) береться крім квартирної плати за затвердженими в установленому порядку тарифами.

Відповідно до статті 1 Закону України від 9 листопада 2017 року №2189-VІІІ «Про житлово-комунальні послуги» (далі - Закон №2189-VІІІ) житлово-комунальні послуги - результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та/або перебування осіб у житлових і нежитлових приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил, що здійснюється на підставі відповідних договорів про надання житлово-комунальних послуг.

Статтею 1 Закону №2189-VІІІ визначено, що плата за абонентське обслуговування - платіж, який споживач сплачує виконавцю комунальної послуги за індивідуальним договором про надання комунальних послуг (далі - індивідуальний договір) або за індивідуальним договором з обслуговуванням внутрішньобудинкових систем про надання комунальних послуг (далі - індивідуальний договір з обслуговуванням внутрішньобудинкових систем) (крім послуг з постачання та розподілу природного газу і з постачання та розподілу електричної енергії), що включає витрати виконавця, пов`язані з укладенням договору про надання комунальної послуги, здійсненням розподілу обсягу спожитих послуг між споживачами, нарахуванням та стягненням плати за спожиті комунальні послуги, обслуговуванням та заміною вузлів комерційного обліку води і теплової енергії (у разі їх наявності у будівлі споживача), крім випадків, визначених цим Законом, а також за виконання інших функцій, пов`язаних з обслуговуванням виконавцем абонентів за індивідуальними договорами (крім обслуговування та поточного ремонту внутрішньобудинкових систем теплопостачання, водопостачання, водовідведення та постачання гарячої води).

Одним із різновидів комунальних послуг є послуги з постачання теплової енергії (стаття 5 Закону №2189-VІІІ).

За змістом пункту 5 частини 2 статті 7 Закону №2189-VІІІ індивідуальний споживач зобов`язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами.

Як передбачено частиною 1 статті 9 Закону №2189-VІІІ, споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором.

Споживач повинен щомісячно здійснювати оплату теплопостачальній організації за фактично отриману теплову енергію (частина 6 статті 19 Закону України від 2 червня 2005 року № 2633-ІV «Про теплопостачання»).

Із положень частини 1 статті 526 ЦК України слідує, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Разом з тим, питання відключення від мереж ЦО та ГВП житлових будинків регулюється Порядком відключення споживачів від мереж (систем) ЦО та постачання гарячої води, затвердженого наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України від 26 липня 2019 року № 169 (далі - Порядок).

Відповідно до пунктів 7, 10, 13 розділу ІІІ Порядку (у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) для відокремлення (відключення) квартири чи нежитлового приміщення власник забезпечує розроблення проєкту відокремлення (відключення) квартири чи нежитлового приміщення від ЦО та ГВП, який виготовляється відповідно до державних будівельних норм і правил та має забезпечити ізоляцію транзитних стояків, а також, у разі потреби, перенесення транзитних стояків.

За потреби, власник забезпечує виготовлення проєкту встановлення системи індивідуального теплопостачання (опалення та/або гарячого водопостачання) у такій квартирі чи нежитловому приміщенні, виготовленого відповідно до державних будівельних норм і правил.

Для виконання робіт із відокремлення (відключення) від ЦО та ГВП власник квартири чи нежитлового приміщення повідомляє виконавця відповідної комунальної послуги та виконавців робіт з обслуговування внутрішньобудинкових систем теплопостачання та постачання гарячої води про своє рішення щодо відокремлення (відключення) від ЦО та ГВП шляхом подання письмової заяви в довільній формі, у якій зазначається наявність підстави для такого рішення згідно із Законом України «Про житлово-комунальні послуги».

До заяви додається копія витягу з протоколу засідання Комісії про розгляд питання щодо відокремлення (відключення) такої квартири чи нежитлового приміщення від ЦО та ГВП, а також копія проєкту такого відокремлення (відключення).

Після завершення робіт із відокремлення (відключення) квартири чи нежитлового приміщення від ЦО та ГВП складається акт про відокремлення (відключення) квартири/нежитлового приміщення від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води (додаток 3) - по одному примірнику для власника, представника виконавця комунальної послуги з постачання теплової енергії, представника виконавця комунальної послуги з постачання гарячої води, виконавця робіт з обслуговування внутрішньобудинкових систем теплопостачання, виконавця робіт з обслуговування внутрішньобудинкових систем постачання гарячої води, а також для іншого суб`єкта господарювання у разі залучення його власником для виконання робіт з відокремлення (відключення) відповідно до пункту 9 цього розділу.

Такий акт підписується присутніми під час відокремлення (відключення) власником квартири чи нежитлового приміщення і представником виконавця комунальної послуги з постачання теплової енергії, представником виконавця комунальної послуги з постачання гарячої води, представником виконавця робіт з обслуговування внутрішньобудинкових систем теплопостачання, представником виконавця робіт з обслуговування внутрішньобудинкових систем постачання гарячої води, а також іншим суб`єктом господарювання у разі залучення його власником для виконання робіт з відокремлення (відключення) відповідно до пункту 9 цього розділу.

Після підписання акту виконавець відповідної комунальної послуги повідомляє власника про перегляд умов або розірвання договору про надання послуги.

Відповідно до статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Оцінивши у відповідності до вимог статті 89 ЦПК України подані учасниками справи та їх представниками, докази, а саме копії: рішень виконавчого комітету Шепетівської міської ради №368 від 11.11.2021 та №307 від 21.10.2022; рішення LXII (позачергової) сесії Шепетівської міської ради VII скликання від 11.10.2019 №1; наказів директора ШПТМ №91від 30.09.2020, №91 від 25.10.2021, №111 від 23.12.2022, №112 від 12.12.2023; індивідуальний договір про надання послуги постачання теплової енергії; відповіді ШПТМ на запит виконавчого комітету Шепетівської міської ради від 11.07.2024 №03-16/2510; відповіді виконавчого комітету Шепетівської міської ради від 19.08.2021 №р-3810 на звернення ОСОБА_1 ; технічних умов №23/22, виданих ОСОБА_1 та затверджених ШПТМ 28.06.2022; акту про відокремлення (відключення) квартири/нежитлового приміщення від мереж централізованого опалення від 25.07.2022 та врахувавши помісячні розрахунки нарахування і оплати за послуги теплопостачання та послуги абонентського обслуговування по особовому рахунку № НОМЕР_1 від 04.07.2024, суд першої інстанції прийшов до вірного висновку про наявність підстав для стягнення із ОСОБА_1 заборгованості за послуги з теплопостачання та абонентського обслуговування.

Щодо доводів апеляційної скарги про порушення міськрайонним судом норм матеріального права та неврахування факту дотримання ОСОБА_1 процедури відключення квартири АДРЕСА_4 від систем теплопостачання і фактичну відсутність постачання позивачем теплової енергії в квартиру відповідача з 25.07.2022, апеляційний суд виходить з наступного.

Так, аналізуючи положення Порядку відключення споживачів від мереж (систем) ЦО та постачання гарячої води (у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин), підставою для розірвання договору про надання послуги з теплопостачання є підписання акта про відокремлення (відключення) квартири від мереж ЦО. Лише після підписання акта виконавець відповідної комунальної послуги повідомляє власника про перегляд умов або розірвання договору про надання послуги (п. 13 ч. 3 розділу 3 Порядку).

Законодавством чітко передбачена правова процедура відключення від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води окремих квартир, і вона має бути дотримана власниками квартир.

У постанові Верховного Суду від 08 липня 2020 року у справі №554/946/18 (провадження № 61-44416св18) зроблено висновок, що «єдиною законною підставою для відключення окремих житлових будинків від мереж централізованого опалення є відповідний акт постійно діючої міжвідомчої комісії для розгляду питань щодо відключення споживачів від мереж централізованого опалення і постачання гарячої води. Інших підстав чинним законодавством України не передбачено».

Як вбачається із матеріалів справи, ОСОБА_1 на підтвердження правомірності своїх дій з відключення квартири від мережі централізованого опалення та відсутності у цій квартирі комунікацій з централізованого опалення, надав суду копії: відповіді виконавчого комітету Шепетівської міської ради від 19.08.2021 №р-3810 на його звернення щодо надання дозволу на від`єднання квартири від мережі централізованого теплопостачання та облаштування індивідуального опалення; технічних умов №23/22 від 28.06.2022 на відключення його квартири від мережі централізованого опалення; акту про відокремлення (відключення) квартири/нежитлового приміщення від мереж централізованого опалення від 25.07.2022.

Однак, надана копія акту про відокремлення (відключення) квартири/нежитлового приміщення від мереж централізованого опалення від 25.07.2022, всупереч вимогам пункту 13 Порядку, не містить підпису представника виконавця комунальної послуги з постачання теплової енергії (а.с. 54).

Врахувавши наведене вище та оцінивши зазначені докази, суд першої інстанції правильно виходив з недоведеності законності від`єднання квартири АДРЕСА_4 , співвласником якої є ОСОБА_1 , від мереж централізованого опалення та не доведення факту відсутності постачання позивачем теплової енергії в квартиру відповідача з 25.07.2022. І при вирішенні зазначеного спору міськрайонний суд правильно врахував, що самовільне відключення від мереж ЦО не є підставою для припинення нарахування платежів теплопостачальною організацією.

Зазначений висновок узгоджується із правовими висновками Верховного Суду України, що викладений у постанові від 11 листопада 2015 року у справі № 6-1192цс15 та правовими висновками Верховного Суду, що викладені у постановах від 16 жовтня 2019 року у справі № 703/69/16-ц (провадження № 61-17067св18), від 11 грудня 2019 року у справі № 490/11619/15-ц (провадження № 61-23337св18), від 18 червня 2020 року у справі № 643/133/17 (провадження № 61-38460св18), від 22 липня 2020 року у справі № 500/5362/17 (провадження № 61-21125св19), та від 1 грудня 2021 року у справі № 607/25299/18 (провадження № 61-13855св19).

Апеляційний суд погоджується із висновками суду першої інстанції про те, що доведеним є наявність правовідносин із постачанням житлово-комунальної послуги теплової енергії між ОСОБА_1 і Шепетівським підприємством теплових мереж та відповідно наявності у відповідача, як у споживача, зобов`язання по оплаті послуг у повному обсязі, враховуючи відсутність доказів не надання таких послуг або надання їх неналежної кількості або якості.

І з огляду на наведене, такими, що не заслуговують на увагу колегії суддів є аргументи апеляційної скарги про незаконність оскаржуваного судового рішення в частині відсутності у ОСОБА_1 обов`язку зі сплати послуг з централізованого теплопостачання.

Судова колегія вважає, що усі доводи апеляційної скарги зводяться до суб`єктивного тлумачення відповідачем ОСОБА_1 норм матеріального права та обставин справи і зводяться до переоцінки доказів, що були предметом судового розгляду і яким міськрайонний суд надав правильну правову оцінку, а тому не є підставою для скасування рішення суду першої інстанції, що постановлене з дотриманням норм матеріального і процесуального права.

Перегляд судового рішення у суді апеляційної інстанції забезпечує виконання головного завдання арреllatio - дати новим судовим розглядом додаткову гарантію справедливості судового рішення, реалізації права на судовий захист. Ця гарантія полягає в тому, що сам факт другого розгляду дозволяє уникнути помилки, що могла виникнути при першому розгляді. Апеляція по суті є надання новим судовим розглядом додаткової гарантії справедливості судового рішення, реалізації права на судовий захист.

Враховуючи вищенаведене, колегія суддів дійшла висновку, що судове рішення ухвалене з додержанням норм матеріального і процесуального права, а тому підстав для його скасування з мотивів, викладених в апеляційній скарзі, не вбачається.

Питання щодо розподілу судових витрат, пов`язаних із розглядом справи у суді апеляційної інстанції, суд вирішує відповідно до положень статті 141 ЦПК України. І так як оскаржуване судове рішення підлягає залишенню без змін, тому відсутні підстави, визначені статтею 141 ЦПК України, для перерозподілу судових витрат.

Керуючись ст. ст. 374, 375, 382 384, 389 ЦПК України, суд

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , подану в його інтересах адвокатом Стандратюком Василем Івановичем, залишити без задоволення.

Рішення Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області від 09 жовтня 2024 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, встановлених пунктом 2 частини 3 статті 389 ЦПК України.

Повне судове рішення складено 12 грудня 2024 року.

Судді А.П.Корніюк

І.В. П`єнта

О.І. Талалай