КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 жовтня 2024 року Київський апеляційний суд у складі:

суддя-доповідач Нежура В.А.,

судді Невідома Т.О., Соколова В.В.,

секретар Цуран С.С.,

розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Києві апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Печерського районного суду м. Києва від 07 травня 2024 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Міністерства юстиції України, треті особи: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , Виконавчий комітет Решетилівської міської ради (комісія з питань захисту прав дитини при виконавчому комітеті Решетилівської міської ради), приватний нотаріус Полтавського районного нотаріального округу Полтавської області Бєлаш Юрій Дмитрович про захист особистого немайнового права шляхом спростування недостовірної інформації,

В С Т А Н О В И В:

У березні 2024 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до Міністерства юстиції України, треті особи: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , Виконавчий комітет Решетилівської міської ради (комісія з питань захисту прав дитини при виконавчому комітеті Решетилівської міської ради), ПН Полтавського РНО Полтавської області Бєлаш Ю.Д. у якому просила:

зобов`язати Міністерство юстиції України вилучити із офіційного веб-сайту Міністерства юстиції України пункт 7 «Оголошення про засідання Центральної колегії Міністерства юстиції України 19.03.2024» (відновлення становища, яке існувало до порушення), та розмістити на офіційному веб-сайті Міністерства юстиції України оголошення про розгляд скарги ОСОБА_1 від 11.11.2022, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 11.11.2022 за № СК-3170-22, на підставі виконавчого листа Полтавського окружного адміністративного суду, підписаного суддею Полтавського окружного адміністративного суду Канигіною Т.С. у справі № 440/8/23, із зазначенням всіх третіх (заінтересованих) осіб, які зазначені у рішенні Полтавського окружного адміністративного суду від 27.04.2023 (№ у ЄДРСР 110494674) та постанові Другого апеляційного адміністративного суду від 20.02.2024 (№ у ЄДРСР 117185141): ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та Виконавчого комітету Решетилівської міської ради (Комісія з питань захисту прав дитини при виконавчому комітеті Решетилівської міської ради).

В обґрунтування позову вказувала, що у п. 7 цього оголошення міститься недостовірна інформація про те, що заінтересованими особами є тільки ОСОБА_3 і ОСОБА_2 , коли заінтересованими особами, згідно з судовими рішеннями в адміністративній справі № 440/8/23, які набрали законної сили, є ще й ОСОБА_4 та Виконавчий комітет Решетилівської міської ради (Комісія з питань захисту прав дитини при виконавчому комітеті Решетилівської міської ради).

Недостовірною ця інформація є тому, що вона не відповідає дійсності, оскільки є неповною й у судових рішеннях в адміністративній справі № 440/8/23, які набрали законної сили, встановлено, що заінтересованими особами (третіми особами) є ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та Виконавчий комітет Решетилівської міської ради (Комісія з питань захисту прав дитини при виконавчому комітеті Решетилівської міської ради): ухвала Полтавського окружного адміністративного суду про прийняття позовної заяви до розгляду та відкриття провадження в адміністративній справі від 09.03.2023 (№ у ЄДРСР 109447901); рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 27.04.2023 (№ у ЄДРСР 110494674) та постанова Другого апеляційного адміністративного суду від 20.02.2024 (№ у ЄДРСР 117185141).

Факт поширення недостовірної інформації, що серед заінтересованих осіб немає ОСОБА_4 та Виконавчого комітету Решетилівської міської ради (Комісія з питань захисту прав дитини при виконавчому комітеті Решетилівської міської ради) підтверджений тим, що недостовірна інформація 01.03.2024 опублікована на офіційному сайті Міністерства юстиції України за посиланням https://minjust.gov.ua/m/ogoloshennya-pro-zasidannya-tsentralnoi-kolegii-ministerstva?yustitsii-ukraini-19-bereznya-2024-roku, доступ до якої має величезна кількість осіб.

На переконання позивача, така інформація принижує честь і гідність серед великої кількості людей, які можуть ознайомитися із судовими рішеннями в адміністративній справі № 440/8/23 у ЄДРСР та оголошенням про розгляд 19.03.2024 її скарги від 11.11.2022, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 11.11.2022 за № СК-3170-22, на офіційному сайті Міністерства юстиції України.

Обставина про те, що Міністерство юстиції України 19.03.2024 буде розглядати скаргу у порядку виконання судового рішення, у стороннього спостерігача може викликати насмішки з неї, що вона не вміє складати позовні заяви, коли, насправді, її позов став виграшним у судах першої та апеляційної інстанцій. Сторонній спостерігач не бачив її позову, в якому третіми особами (заінтересованими особами) позивач вказала ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та Виконавчий комітет Решетилівської міської ради (Комісія з питань захисту прав дитини при виконавчому комітеті Решетилівської міської ради), і тому насмішки з неї, мабуть, будуть обов`язковими. Пересічний спостерігач буде сумніватися в її юридичній грамотності, що принижує її честь і гідність, коли вона багато часу і зусиль приділила для досягнення юридичної грамотності, щоб вигравати судові справи.

Першу насмішку, як вказала позивач, отримала 06.03.2024 від своєї однокласниці ОСОБА_5 , яка, закінчивши юридичний факультет, працює у юридичному відділі Виконавчого комітету Решетилівської міської ради і є виконавцем листа Виконавчого комітету Решетилівської міської ради від 06.03.2024 вих. № 0-01-19/35 про те, що Виконавчий комітет Решетилівської міської ради на підставі «Оголошення про засідання Центральної колегії Міністерства юстиції України 19.03.2024» з недостовірною інформацією, опублікованого на офіційному сайті Міністерства юстиції України самоусувається від вирішення скарги позивача від 11.11.2022 у порядку виконання судових рішень в адміністративній справі № 440/8/23, де Виконавчий комітет Решетилівської міської ради є третьою особою (заінтересованою) особою.

На звернення позивача до Міністерства юстиції України із заявою про внесення змін до оголошення, останній повідомило про відсутність підстав для внесення змін. Зазначені обставини стали підставою для звернення до суду з даним позовом (т. 1 а.с. 1-10).

Рішенням Печерського районного суду м. Києва від 07.05.2024 відмовлено у задоволенні позову ОСОБА_1 до Міністерства юстиції України, треті особи: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , Виконавчий комітет Решетилівської міської ради (комісія з питань захисту прав дитини при виконавчому комітеті Решетилівської міської ради), ПН Полтавського РНО Полтавської області Бєлаш Ю.Д. про захист особистого немайнового права шляхом спростування недостовірної інформації (т. 1 а.с. 153-159).

В апеляційній скарзі, ОСОБА_1 , посилаючись на порушення норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права, просить скасувати рішення та ухвалити нове, яким позовні вимоги задовольнити у повному обсязі. Вказує, що суд першої інстанції обґрунтував оскаржене судове рішення недопустимим доказом, а саме поданим відзивом відповідача, який стороною не було направлено усім учасникам справи. Також, судом не було дотримано розумних строків щодо розгляду поданих процесуальних документів.

Окрім зазначеного, судом розглянуто справу в порядку спрощеного позовного провадження, без урахування позовної вимоги про розгляд справи в порядку загального позовного провадження (т. 1 а.с. 168-178).

16.07.2024 Виконавчий комітет Решетилівської міської ради було подано заперечення щодо поданого в апеляційній скарзі клопотання про зобов`язання Виконавчого комітету Решетилівської міської ради подати заяву свідка, не подану в суді першої інстанції, у яких посилаючись на приписи частини 1, 2 статті 93 ЦПК України, надають відповіді на поставлені позивачем питання (т. 1 а.с. 211-212).

22.07.2024 Міністерство юстиції України було подано відзив на апеляційну скаргу, де зазначено, що судом першої інстанції при вирішенні спору по суті заявлених позовних вимог було правильно встановлено факти та надано їм правильну оцінку. Відтак, вважає, що судом першої інстанції при постановленні рішення від 07.05.2024 дотримано норми матеріального та процесуального права, а тому зазначене судове рішення не підлягає скасуванню (т. 1 а.с. 216-225).

23.07.2024 ОСОБА_2 було подано відзив на апеляційну скаргу, та вказує, що проігнорувавши клопотання про розгляд справи в порядку загального позовного провадження суд принизив честь і гідність ОСОБА_1 , тому що ст. 3 Конституції України зазначає, що честь і гідність людини визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю, а суд першої інстанції справу стосовно захисту честі і гідності ОСОБА_1 відніс до малозначних (т. 1 а.с. 240-242).

У судовому засіданні ОСОБА_1 підтримала подану апеляційну скаргу з викладених в ній підстав та просила її задовольнити. Також, погодилась з апеляційною скаргою і третя особа - ОСОБА_2 .

Представник Міністерства юстиції України - Павлушко В.Б. заперечував проти поданої апеляційної скарги та просив її відхилити.

Інші учасники справи в судове засідання не з`явилися, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. Суд апеляційної інстанції визнав за можливе розглянути справу за відсутності осіб, які не з`явились, оскільки їх неявка не перешкоджає апеляційному розгляду справи (ч. 2 ст. 372 ЦПК України).

Заслухавши доповідь судді, вивчивши та дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення в межах доводів апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 звернулася до Міністерства юстиції України із скаргою від 11.11.2022, зареєстрованою за № СК-3170-22.

Мін`юст опублікував на своєму офіційному веб-сайті оголошення про розгляд скарги ОСОБА_1 текстом:

«7. Розгляд скарги ОСОБА_1 від 11.11.2022, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 11.11.2022 за № СК-3170-22. (Розгляд відповідно до п. 17 Порядку розгляду скарг на рішення, дії або бездіяльність державного реєстратора, суб`єктів державної реєстрації, територіальних органів Міністерства юстиції, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25.12.2015 № 1128 (зі змінами) на підставі рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 27.04.2023, постанови Другого апеляційного адміністративного суду від 20.02.2024 у справі № 440/8/23).

Тип об`єкта нерухомого майна: квартира, житловий будинок, земельна ділянка з кадастровим номером :06:001:0106.

Адреса: квартира, розташована за адресою: АДРЕСА_1 ; житловий будинок, розташований за адресою: АДРЕСА_2 ; земельна ділянка з кадастровим номером :06:001:0106.

Суб`єкт оскарження: ПН Полтавського РНО Бєлаш Ю.Д.

Заінтересовані особи: ОСОБА_3 , ОСОБА_2 ».

04.03.2024 ОСОБА_1 звернулася до Мін`юсту (вх. № СК-1433-24 від 04.03.2024) із клопотанням викласти оголошення, вказавши серед заінтересованих осіб також Виконавчий комітет Решетилівської міської ради та ОСОБА_4 .

Представник Мінюсту у відзиві вказав, що розгляд скарги та клопотання ОСОБА_1 відбувся 19.03.2024, під час чого Колегією не було встановлено підстав для визначення виконавчого комітету Решетилівської міської ради та ОСОБА_4 заінтересованими особами по скарзі.

Про результати розгляду клопотання ОСОБА_1 повідомлена листом Міністерства юстиції України від 28.03.2024 № 48257/СК-1429-24/33.3. При цьому, питання заінтересованості осіб у розгляді скарги визначається Мін`юстом з реєстраційної точки зору, оскільки йдеться про адміністративний порядок оскарження конкретних рішень державних реєстраторів у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, а не вирішення спорів про цивільне право, віднесене до компетенції суду.

Відповідно до ст. 297 ЦК України кожен має право на повагу до його гідності та честі. Гідність та честь фізичної особи є недоторканим. Фізична особа має право звернутися до суду з позовом про захист її гідності та честі.

Згідно зі ст. 201 ЦК України честь, гідність і ділова репутація є особистими немайновими благами, які охороняються цивільним законодавством.

У частині 1 статті 277 ЦК України фізична особа, особисті немайнові права якої порушено внаслідок поширення про неї та (або) членів її сім`ї недостовірної інформації, має право на відповідь, а також на спростування цієї інформації.

Водночас недостовірною вважається інформація, яка не відповідає дійсності або викладена неправдиво, тобто містить відомості про події та явища, яких не існувало взагалі або які існували, але відомості про них не відповідають дійсності (неповні або перекручені).

Юридичним складом правопорушення, наявність якого може бути підставою для задоволення позову, є сукупність таких обставин: а) поширення інформації, тобто доведення її до відома хоча б одній особі в будь-який спосіб; б) поширена інформація стосується певної фізичної чи юридичної особи, тобто позивача; в) поширення недостовірної інформації, тобто такої, яка не відповідає дійсності; г) поширення інформації, що порушує особисті немайнові права, тобто або завдає шкоди відповідним особистим немайновим благам, або перешкоджає особі повно і своєчасно здійснювати своє особисте немайнове право.

Отже, для позивача діє загальний тягар доведення позову: 1) факту поширення недостовірної інформації; 2) недостовірності цієї інформації.

Вирішуючи питання про визнання поширеної інформації недостовірною, слід визначати характер такої інформації та з`ясовувати, чи є вона фактичним твердженням, чи оціночним судженням.

Предметом спору у даній справі є не зазначення відповідачем в оголошенні про розгляд скарги усіх заінтересованих осіб, що може негативно вплинути на репутацію позивача.

Порядком розгляду скарг на рішення, дії або бездіяльність державного реєстратора, суб`єктів державної реєстрації, територіальних органів Міністерства юстиції, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 25.12.2015 № 1128 (у редакції постанови Кабінету Міністрів України від 24.12.2019 № 1150) (далі - Порядок № 1150 від 24.12.2019), визначено процедуру здійснення Мін`юстом та його територіальними органами розгляду скарг на рішення, дії або бездіяльність державного реєстратора, суб`єктів державної реєстрації, територіальних органів Мін`юсту.

Пунктом 2 Порядку № 1150 від 24.12.2019 передбачено, що розгляд скарг у сфері державної реєстрації на предмет наявності (відсутності) порушень закону у рішеннях, діях або бездіяльності державного реєстратора, суб`єктів державної реєстрації, територіальних органів Мін`юсту здійснюється колегіально, крім випадку, передбаченого цим Порядком.

У відповідності до пункту 10 Порядку № 1150 від 24.12.2019, для забезпечення можливості участі у колегіальному розгляді скарги у сфері державної реєстрації скаржника, державного реєстратора, суб`єкта державної реєстрації, територіального органу Мін`юсту, рішення, дія або бездіяльність яких оскаржується, а також інших заінтересованих осіб, зазначених у скарзі у сфері державної реєстрації або встановлених відповідно до відомостей реєстрів (далі - заінтересовані особи), або надання зазначеними особами письмових пояснень по суті скарги Мін`юст чи відповідний територіальний орган не пізніше ніж за два дні, а під час воєнного стану - за 15 днів до дня засідання колегії забезпечує оприлюднення на своєму офіційному веб-сайті інформації про дату, час і місце такого засідання, а під час воєнного стану - про дату засідання, та додатково повідомляє зазначену інформацію заінтересованим особам засобами електронної пошти (якщо адресу електронної пошти зазначено у скарзі у сфері державної реєстрації, доданих до неї документах, повідомлено заінтересованою особою або встановлено з інших офіційних джерел).

Частиною 1 статті 42 КАС України визначено, що учасниками справи є сторони і треті особи. Такий процесуальний статус як заінтересована особа не передбачено КАС України.

З огляду на викладене, є обґрунтованим висновки суду першої інстанції про те, що позивач помилково ототожнює терміни «заінтересована особа», який застосовується у Порядку № 1150 від 24.12.2019, яким керується Мін`юст при розгляді скарг, та «третя особа», передбачений КАС України.

Тобто, учасники справи, вказані у судових рішеннях у справі № 440/8/23 третіми особами, не є обов`язково за замовчуванням також й заінтересованими особами у розгляді скарги, поданої до Міністерства юстиції України, тому інформація в оголошенні Мін`юсту про розгляд скарги ОСОБА_1 не містить недостовірну інформацію, й відповідно, не є такою, що має бути вилучена, із заміною текстом нового оголошення, який пропонує позивач.

Доводи апеляційної скарги про те, що розгляд даної справи мав відбутися за правилами загального позовного провадження з викликом сторін є хибними з огляду на таке.

Частиною 13 статті 7 ЦПК України визначено, що розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

За пунктом 4 частини 4 статті 19 ЦПК України спрощене позовне провадження призначене для розгляду прав незначної складності та інших справ, для яких пріоритетним є швидке вирішення справи.

Частиною 2 статті 274 ЦПК України встановлено, що у порядку спрощеного позовного провадження може бути розглянута будь-яка інша справа, віднесена до юрисдикції суду, за винятком справ, зазначених у частині четвертій цієї статті.

За частини 4 статті 274 ЦПК України у порядку спрощеного позовного провадження не можуть бути розглянуті справи у спорах:

1) що виникають з сімейних відносин, крім спорів про стягнення аліментів, збільшення їх розміру, оплату додаткових витрат на дитину, стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, індексацію аліментів, зміну способу їх стягнення, розірвання шлюбу та поділ майна подружжя;

2) щодо спадкування;

3) щодо приватизації державного житлового фонду;

4) щодо визнання необґрунтованими активів та їх витребування відповідно до глави 12 цього розділу;

5) в яких ціна позову перевищує двісті п`ятдесят розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб;

6) інші вимоги, об`єднані з вимогами у спорах, вказаних у пунктах 1-5 цієї частини.

Таким чином, у порядку спрощеного позовного провадження можуть розглядатися не лише справи, визначені ч. 1 ст. 274 ЦПК України, але й будь-які інші справи, якщо з частини четвертої вказаної статті не випливає заборона щодо можливості їх розгляду в порядку спрощеного позовного провадження. (Аналогічні висновки викладено у постанові Верховного Суду від 09.09.2024 у справі № 314/4732/19 провадження № 61-8177св23).

Враховуючи те, що в цій справі предметом позову були лише вимоги немайнового характеру, оскільки ця справа не належить до тих, які відповідно до ч. 4 ст. 274 ЦПК України не можуть бути розглянуті в порядку спрощеного позовного провадження, а також з огляду на вказані положення ст. 19 ЦПК України, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про можливість її розгляду в порядку спрощеного позовного провадження.

Окрім того, учасниками справи не заявлялось клопотання про перехід до розгляду справи зі спрощеного позовного провадження до розгляду справи за правилами загального позовного провадження, як то передбачено ст. 277 ЦПК України.

За таких обставин, апеляційний суд не вбачає порушень судом першої інстанції норм процесуального права, які б були підставою для скасування законного та обґрунтованого судового рішення.

Інші доводи, наведені в апеляційній скарзі, фактично зводяться до переоцінки доказів та незгоди з висновками суду з їх оцінкою, а тому, апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції всебічно і повно з`ясував обставини справи, дав об`єктивну оцінку зібраним і дослідженим доказам та обґрунтовано дійшов правильного висновку про відмову у задоволенні позову.

Відповідно до статті 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Враховуючи вищевикладене, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення апеляційної скарги, оскаржуване рішення підлягає залишенню без змін.

Враховуючи викладене, керуючись статтями 268, 367, 368, 374, 375, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Печерського районного суду м. Києва від 07 травня 2024 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів у випадках, передбачених статтею 389 Цивільного процесуального кодексу України.

Повний текст виготовлено 29 листопада 2024 року.

Суддя-доповідач

Судді