Миколаївський районний суд Одеської області
Справа № 508/709/24
Номер проведження 2-п/508/2/24
У Х В А Л А

11 грудня 2024 року Миколаївський районний суд Одеської області в складі:

головуючої судді Корсаненкової О.О.

за участю секретаря Сівачової І.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду у селищі Миколаївка Одеської області заяву ОСОБА_1 , інтереси якої представляє адвокат Мироненко Марина Димитрівна, про перегляд заочного рішення у цивільній справі № 508/709/24 за позовом акціонерного товариства «АКЦЕНТ-БАНК» до ОСОБА_1 про стягнення кредитної заборгованості,

установив:

Заочним рішенням Миколаївського районного суду Одеської області від 05.11.2024 року позов акціонерного товариства «АКЦЕНТ-БАНК» задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь акціонерного товариства «АКЦЕНТ-БАНК» кредитну заборгованість в розмірі 82 717, 34 грн. (вісімдесят дві тисячі сімсот сімнадцять гривень тридцять чотири копійки), а також судові витрати в розмірі 3 028, 00 грн.

02.12.2024 року відповідач звернулась до суду із заявою про перегляд заочного рішення в якій просить суд скасувати заочне рішення від 05.11.2024 року та призначити справу до розгляду. В обґрунтування заяви заявник зазначає, що не отримувала повісток про виклик до суду. ОСОБА_1 не була належним чином повідомлена про час та місце розгляду справи. У рішенні було вказано, що відповідач була повідомлена про розгляд справи належним чином, про що свідчать оголошення про виклик до суду через офіційний веб-сайт судової влади. Опублікування оголошення про виклик на веб-сайті повинно передувати з`ясування місця проживання (перебування) відповідача. Однак, в матеріалах справи відсутні докази направлення судових повісток про розгляд справи. тому судом не було вжито всіх необхідних заходів для повідомлення відповідача про розгляд справи. Крім того, відповідач наполягає на тому, що позовну заяву підписано особою, яка не має права її підписувати, тому позовна заява мала бути залишена без руху. Відповідач не згодна з нарахуванням відсотків по кредиту, обґрунтовуючи це тим, що у анкеті-заяві відсутні умови щодо розміру відсотків та відповідальності, а сама анкета вчинена іноземною мовою. Крім того, зазначає що має сумніви щодо справжності її підпису на анкеті-заяві, оскільки вона не пам`ятає чи вона особисто підписувала таку заяву. У зв`язку чим просить скасувати заочне рішення та призначити справу до розгляду.

Заявник та її представник в судове засідання не з`явилися, заявою просили розглянути справу без їхньої участі.

Представник АТ «АКЦЕНТ-БАНК» в судове засідання не з`явився, про час та місце його проведення був повідомлений належним чином, про що свідчать довідка про доставку електронного листа від 03.12.2024 року .

У відповідності до ч.1 ст.287 ЦПК України, неявка сторін у судове засідання не є перешкодою у розгляді заяви про перегляд заочного рішення.

Дослідивши матеріали заяви та цивільної справи, судом встановлено такі факти та відповідні ним правовідносини.

Згідно із ст.284 ЦПК України, заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Положеннями ст. 288 ЦПК України, визначено, що заочне рішення підлягає скасуванню, якщо судом буде встановлено, що відповідач не з`явився в судове засідання та (або) не повідомив про причини неявки, а також не подав відзив на позовну заяву з поважних причин, і докази, на які він посилається, мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Отже, у контексті даної статті наявність однієї з підстав, зазначених у частині ч.1 статті 288 ЦПК України, не спричиняє скасування заочного рішення. Лише у своїй сукупності названі обставини спричиняють скасування заочного рішення. Наявність лише однієї з них не приносить відповідачеві позитивного результату, внаслідок чого він зберігає можливість оскаржити заочне рішення в загальному порядку, встановленому ЦПК України.

Згідно із довідкою Миколаївської селищної ради Березівського району Одеської області № 08-06/2179 від 10.09.2024 року, судом було отримано інформацію про те, що відомості щодо реєстрації місця проживання відповідача ОСОБА_1 відсутні (а. с. 51).

У зв`язку з чим відповідач повідомлялася про дату та час судових засідань через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України, про що свідчать оголошення про виклик від 13.09.2024 року та 08.10.2024 року.

Зазначене відповідає положенням ч.11 ст.128 ЦПК України, якою визначено, що відповідач, місцезнаходження чи місце роботи якого невідоме, викликається до суду через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України, яке повинно бути розміщене не пізніше ніж за десять днів, до дати відповідного судового засідання.

На підставі ч.11 ст.128 ЦПК України з опублікуванням оголошення про виклик особа вважається повідомленою про дату, час і місце розгляду справи.

Отже, відповідач була належним чином повідомлена про час та місце розгляду справи, відзив на позов не подала, причини його неподання та неявки в судові засідання суду повідомлені не були.

Окрім цього, слід зазначити, що підставою для скасування заочного рішення є не тільки поважність причин неявки у судове засідання та неподання відзиву, а й докази, на які посилається заявник, повинні мати істотне значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

За положеннями частин 1-4 статті 83 ЦПК України, сторони та інші учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду. Позивач, особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб, повинні подати докази разом з поданням позовної заяви. Відповідач, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, повинні подати суду докази разом з поданням відзиву або письмових пояснень третьої особи. Якщо доказ не може бути поданий у встановлений законом строк з об`єктивних причин, учасник справи повинен про це письмово повідомити суд та зазначити: доказ, який не може бути подано; причини, з яких доказ не може бути подано у зазначений строк; докази, які підтверджують, що особа здійснила всі залежні від неї дії, спрямовані на отримання вказаного доказу.

Згідно із ч.1 ст.84 ЦПК України, учасник справи, у разі неможливості самостійно надати докази, вправі подати клопотання про витребування доказів судом. Таке клопотання повинно бути подане в строк, зазначений у частинах другій та третій статті 83 цього Кодексу. Якщо таке клопотання заявлено з пропуском встановленого строку, суд залишає його без задоволення, крім випадку, коли особа, яка його подає, обґрунтує неможливість його подання у встановлений строк з причин, що не залежали від неї.

Як вбачається з матеріалів справи, заявником не було додано до заяви про перегляд заочного рішення жодного доказу в обґрунтування обставин, які б мали істотне значення для правильного вирішення справи по суті та могли бути враховані судом при ухваленні заочного рішення від 05.11.2024 року.

Із поданої заяви вбачається, що її обґрунтуванням є незгода із ухваленим рішенням по суті.

Так, посилання представника заявника на те, що позов підписаний особою, яка не має процесуальної правоздатності, суд вважає необґрунтованими, виходячи з такого:

Згідно зі ст. 1 ЦПК України цей Кодекс, зокрема, встановлює порядок здійснення цивільного судочинства.

Завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави (ч. 1 ст. 2 ЦПК України).

Кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів (ч. 1 ст. 4 ЦПК України).

Відповідно до ч. 2 статті 175 ЦПК України позовна заява подається до суду в письмовій формі і підписується позивачем або його представником, або іншою особою, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи.

До позовної заяви, підписаної представником позивача, додається довіреність чи інший документ, що підтверджує повноваження представника позивача (ч. 7 ст. 177 ЦПК України).

Сторона, третя особа, а також особа, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи, може брати участь у судовому процесі особисто (самопредставництво) та (або) через представника (ч. 1ст. 58 ЦПК України).

Юридична особа незалежно від порядку її створення бере участь у справі через свого керівника, члена виконавчого органу, іншу особу, уповноважену діяти від її імені відповідно до закону, статуту, положення, трудового договору (контракту) (самопредставництво юридичної особи), або через представника (ч. 3 ст. 58 ЦПК України).

Представником у суді може бути адвокат або законний представник (ч. 1ст. 60 ЦПК України).

Отже процесуальний кодекс розмежовує такі юридичні категорії, як «само представництво» і «представництво».

Наведені вище положення законодавства передбачають можливість здійснення процесуального представництва юридичної особи, як в порядку самопредставництва, так і іншими особами, як представниками юридичної особи.

За загальним правилом у теорії права, самопредставництво юридичної особи це право одноосібного виконавчого органу (керівника) чи голови (уповноваженого члена) колегіального виконавчого органу безпосередньо діяти від імені такої особи без довіреності, представляючи її інтереси в силу закону, статуту, положення.

Аналіз наведених вище законодавчих положень дає підстави для висновку, що визнання особи такою, що діє в порядку самопредставництва, необхідно, щоб у відповідному законі, статуті, положенні чи трудовому договорі (контракті) було чітко визначене її право діяти від імені такої юридичної особи (суб`єкта владних повноважень без права юридичної особи) без додаткового уповноваження (довіреності).

Водночас під час розгляду спорів, що виникають з трудових відносин, а також справ у малозначних спорах (малозначні справи) представником може бути особа, яка досягла вісімнадцяти років ,має цивільну процесуальну дієздатність, за винятком осіб, визначених у статті 61 цього Кодексу (ч. 2ст. 60 ЦПК України).

Таким чином, у цивільному процесуальному законі встановлено конкретні випадки, у яких представником у суді, окрім адвоката чи законного представника, може бути інша особа, яка має відповідну цивільну процесуальну дієздатність.

Повноваження таких осіб відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 62 ЦПК України мають бути підтверджені довіреністю фізичної або юридичної особи.

Відповідно до п. 1 ч. 6 ст. 19 ЦПК України (в редакції Закону № 3831-IX від 19.06.2024 року) малозначними справами є справи, у яких ціна позову не перевищує тридцяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

З 01.01.2024 року прожитковий мінімум для працездатних осіб становить 3028,00 грн (ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2024 рік»).

АТ «АКЦЕНТ-БАНК» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості у розмірі 82 717,34 грн, що не перевищує тридцяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (3028 грн х 30 = 90 840 грн).

Отже, за законом на момент подачі позову ця справа була малозначною, а тому представництво АТ «АКЦЕНТ-БАНК» у суді особою, яка не є адвокатом на підставі довіреності не суперечить вимогам цивільного процесуального закону.

Подібні за змістом правові висновки викладені у постановах Верховного Суду від 06.03.2024 року у справі № 760/10973/21, від 10.01.2024 року у справі № 759/3868/23.

Посилання представника на безпідставність стягнення відсотків суд також вважає необґрунтованими, зважаючи на те, що у матеріалах справи наявний паспорт споживчого кредиту за програмою «Кредитна картка», підписаний 05.02.2019 року особисто ОСОБА_1 , у якому наведені основні умови кредитування та орієнтовна загальна вартість кредиту: тип кредиту поновлювальна кредитна лінія (ліміт) з пільговим періодом використання; строк кредитування 240 місяців; процентна ставка у межах пільгового періоду 0,000001% річних, базова процентна ставка 3, 9 % на місяць (46, 8 % річних); тип процентної ставки фіксована; процентна ставка, яка застосовується при невиконанні зобов`язання щодо повернення кредиту 7, 8 % на місяць- збільшена відсоткова ставка на місяць на суму загальної заборгованості (у випадку наявності простроченої заборгованості); реальна річна процентна ставка 58, 23 % річних; а також порядок повернення кредиту щомісяця до 25 числа поточного місяця 5 % від заборгованості, але не менше 100 грн. та не менше суми нарахованих процентів та не більше залишку заборгованості.

Отже, 05.02.2019 року між АТ «АКЦЕНТ-БАНК» та ОСОБА_1 був укладений кредитний договір б/н, відповідно якому остання отримала кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на рахунок, шляхом підписання анкети-заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у Акцент-Банку, умови кредитування було роз`яснено під особистий підпис відповідача у паспорті споживчого кредиту, та відповідно розмір відсотків був узгоджений сторонами.

Посилання представника ОСОБА_1 на те, що анкета-заява містить текст, викладений іноземною мовою, спростовується цією анкетою-заявою, яка міститься у матеріалах справи.

Посилання представника на те що, відповідач достеменно не пам`ятає, чи особисто підписувала таку заяву, суд вважає надуманими, оскільки отримання банківської картки можливо лише за особистої присутності особи, а з виписки по картці ОСОБА_1 від 03.08.2024 року вбачається, що остання нею активно користувалася.

Відповідно до положень ч.3 ст.287 ЦПК України, у результаті розгляду заяви про перегляд заочного рішення суд може своєю ухвалою: залишити заяву без задоволення; скасувати заочне рішення і призначити справу до розгляду за правилами загального чи спрощеного позовного провадження.

За встановлених обставин, проаналізувавши аргументи представника заявника, зважаючи на відсутність доказів поважності причин неявки відповідача в судове засідання без повідомлення про причини неявки, а також не подання відзиву на позовну заяву, враховуючи відсутність доказів, які б мали істотне значення для вирішення справи та могли б вплинути на результат судового рішення, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення заяви про перегляд заочного рішення.

Керуючись ст. ст. 259-260, 284, 286, 287 ЦПК України, суд

постановив:

Заяву ОСОБА_1 , інтереси якої представляє адвокат Мироненко Марина Димитрівна, про перегляд заочного рішення у цивільній справі № 508/709/24 за позовом акціонерного товариства «АКЦЕНТ-БАНК» до ОСОБА_1 про стягнення кредитної заборгованості залишити без задоволення.

Ухвала про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню не підлягає.

Заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку. Строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення даної ухвали.

Рішення може бути оскаржене до Одеського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів.

Суддя Олена КОРСАНЕНКОВА