Справа № 352/1133/23
Провадження № 2/352/59/24
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 грудня 2024 року м. Івано-Франківськ

Тисменицький районний суд Івано-Франківської області

у складі: головуючого судді Струтинського Р. Р.

з участю секретаря Гребінника В. М.

представника позивачки ОСОБА_1

представника відповідача Бойчука М. Й.

розглянувши у судовому засіданні у порядку спрощеного позовного провадження в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , Моторного (транспортного) страхового бюро України про відшкодування матеріальної та моральної шкоди внаслідок ДТП,

у с т а н о в и в:

Позивачка звернулася з позовом до відповідачів про відшкодування матеріальної та моральної шкоди внаслідок ДТП, в якому просила стягнути з МТСБУ на відшкодування матеріальної шкоди 30244,99 грн, та витрати на виготовлення звіту про оціночну вартість в розмірі 3500 грн, з відповідача ОСОБА_3 на відшкодування моральної шкоди 25000 грн, та витрати на проведення судової експертизи в розмірі 1812,32 грн.

Представник позивачки-адвокат Сковронський В. І. в обґрунтування позову посилався на те, що 15.06.2022 на парковці біля «АТБ Маркет», що по вул. Тисменицька, 244А, м. Івано-Франківськ, водій автомобіля марки ВАЗ 21154 д.н.з. НОМЕР_1 ОСОБА_3 , виїжджаючи з парковочного місця, перед початком руху не переконався, що це буде безпечно для інших учасників руху, чим порушив п.2.3Б та п. 10.1 ПДР, та скоїв зіткнення з транспортним засобом марки KIA SPORTAGT, н.з. НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_2 , внаслідок чого транспортні засоби отримали механічні пошкодження. Постановою Івано-Франківського міського суду від 25.08.2022 відповідача ОСОБА_3 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, однак постановою Івано-Франківського апеляційного суду від 16.09.2022 постанову Івано-Франківського міського суду скасовано, а провадження у справі закрито на підставі п.7 ст. 247 КУпАП, у зв`язку з закінченням строку давності накладення адміністративного стягнення відповідно до ст.38 КУпАП. Однак закриття провадження в адміністративній справі у зв`язку з закінченням строків притягнення особи до адміністративної відповідальності не є реабілітуючою обставиною, та не звільняє особу у відшкодуванні заподіяної нею шкоди. Відповідач не застрахував свою цивільно-правову відповідальність перед третіми особами як власник транспортного засобу, тому позивачка звернулась із заявою про відшкодування шкоди до МТСБУ. Проте, оскільки постанова Івано-Франківського міського суду від 25.08.2022 скасована, МТСБУ відмовило у виплаті страхового відшкодування. Згідно висновку судової інженерно-транспортної експертизи зазначено, що в дорожній ситуації в діях водія автомобіля марки ВАЗ 21154, д.н.з. НОМЕР_1 ОСОБА_3 вбачаються невідповідності вимогам пункту 10.1 ПДР України, які з технічної точки зору перебувають у причинно-наслідковому зв`язку з настанням даної ДТП. Вартість проведеної експертизи згідно рахунку-фактури №2022-1274 від 21.12.2022 становить 1812,32 грн. Відповідно до звіту №42-06-2022 з визначення вартості відновлювального ремонту з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу складових частин, виконаного суб`єктом оціночної діяльності ОСОБА_4 , визначено вартість відновлювального ремонту автомобіля марки KIA SPORTAGE н.з. НОМЕР_2 , внаслідок ДТП складаються з наступного: вартість складових частин, що замінюються 26816,70 грн, вартість ремонтних робіт 9100 грн, вартість матеріалів 10418,31 грн, всього на загальну суму 46335,01 грн. Загальна вартість відновлювального ремонту з урахуванням коефіцієнта фізичного зносу складових частин автомобіля позивачки становить 30244,99грн. Вартість оплати послуг суб`єкта оціночної діяльності становить 3500 грн. Крім того, позивачці завдано моральної шкоди, яка виражається в тому, що після даної ДТП остання відчуває страх при керуванні транспортним засобом, внаслідок чого не може використовувати свій транспортний засіб для власних потреб, а також протягом тривалого часу займається не притаманною для себе діяльністю, а саме спрямовує свої зусилля на відшкодування шкоди заподіяної неправомірними діями відповідача. Тому вважає, що розмр моральної шкоди, який необхідно стягнути з відповідача ОСОБА_3 як винуватця ДТП, становить 25000 грн.

Представник відповідача МТСБУ в поданому відзиві позов не визнав, мотивуючи, що в дорожньо-транспортній пригоді, що мала місце 15.06.2022 за участю транспортного засобу ВАЗ д.н.з. НОМЕР_1 та транспортного засобу КІА д.н.з. НОМЕР_2 має нести відповідальність винна особа в ДТП. Зазначив, що основними завданнями МТСБУ згідно п.39.2 ст. 39 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (далі Закон №1961-ІV) є здійснення виплат із централізованих страхових резервних фондів компенсацій та відшкодувань на умовах, передбачених цим Законом. Відповідно до ст.41 Закону №1961-ІV, МТСБУ за рахунок коштів фонду захисту потерпілих відшкодовує шкоду на умовах, визначених цим Законом, у разі її заподіяння: а) транспортним засобом, власник якого не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, крім шкоди, заподіяної транспортному засобу, який не відповідає вимогам пункту 1.7 статті 1 цього Закону, та майну, яке знаходилося в такому транспортному засобі. На момент настання ДТП транспортний засіб ВАЗ н.з. НОМЕР_1 , яким керував відповідач ОСОБА_3 не було забезпечено договором обов`язкового страхування, внаслідок чого позивачка звернулася до МТСБУ для відшкодування нанесеної шкоди в порядку п.п. «а» п. 41.1 ст.41 Закону №1961-ІV. Однак позивачкою не надано доказів того, що транспортний засіб КІА д.н.з. НОМЕР_2 був забезпечений, а отже у МТСБУ відсутні підстави сплачувати регламентну виплату, передбачену ст. 41 Закону №1961-ІV. Крім того, при відшкодуванні шкоди завданої джерелом підвищеної небезпеки потрібно визначити вину володільця джерела підвищеної небезпеки. Судами при розгляді справи про адміністративне правопорушення було встановлено, що докази, які надані для підтвердження адміністративного правопорушення є неналежними та недопустимими доказами. Судова авто-технічна експертиза проведена на замовлення позивачки на підставі недопустимих доказів, які містяться в матеріалах справи, а отже в даному випадку потрібно застосувати принцип «плодів отруєного дерева», тобто всі докази отримані на підставі недопустимих доказів є також недопустимими. Вважає позов безпідставним та необґрунтованим. Просив відмовити у задоволенні позову, стягнути з позивачки судові витрати, зменшити судові витрати позивачки у зв`язку з неспівмірністю.

У поданій відповіді на відзив представник позивачки зазначив, що твердження МТСБУ щодо того, що транспортний засіб позивачки на момент ДТП не був застрахований, не відповідає дійсності, оскільки автомобіль позивачки на момент пригоди був застрахований у СК «Просто страхування» на підставі поліса обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів серія АР/2411875, який діяв з 15.10.2021 до 14.10.2022, тобто на момент ДТП, а саме 15.06.2022. Саме на офіційному сайті МТСБУ здійснюється перевірка чинності полісу, таку перевірку можна здійснити як за державним номерним знаком транспортного засобу, так і за номером полісу страхування. Просив позов задоволити.

Представник відповідача ОСОБА_3 - адвокат Бойчук М. Й. у поданому запереченні позов не визнав, мотивуючи, що вимога позивачки про стягнення з його довірителя збитків, завданих внаслідок ДТП є зловживанням позивачкою своїми правами з метою отримання безпідставної вигоди та збагачення за рахунок ОСОБА_3 . У мотивувальній частині постанови Івано-Франківського апеляційного суду від 16.09.2022 вказано, що в діях ОСОБА_3 не доведено та не підтверджено його вину у передбаченому законом порядку. Крім того, висновок суду першої інстанції про винуватість ОСОБА_3 у вчиненні ДТП ґрунтується на переліку окремих документів, однак судом не розкрито їх доказового змісту, що ставить під сумнів висновок суду першої інстанції про доведеність його вини. Таке порушення є безумовною підставою для скасування постанови суду через необґрунтованість й невмотивованість. Щодо вимоги про стягнення з ОСОБА_3 моральної шкоди в розмірі 25000 грн, то дана вимога теж не підлягає до задоволення, оскільки вина відповідача не встановлена та не доведена. Просив у задоволенні позову відмовити.

Представник позивачки- адвокат Сковронський В. І. в судовому засіданні позов підтримав та просив його задоволити.

Представник відповідача МТСБУ в судове засідання не з`явився, про дату, час і місце судового розгляду повідомлявся належним чином, про причини неявки не повідомив.

Представник відповідача ОСОБА_3 - адвокат Бойчук М. Й. в судовому засіданні позов не визнав, проти його задоволення заперечував.

Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає до часткового задоволення з наступних підстав.

Установлено, що 15.06.2022 у м. Івано-Франківську по вул. Тисменицькій, 244А сталася дорожньо-транспортна пригода за участю транспортного засобу марки ВАЗ 21154, д.н.з. НОМЕР_1 під керуванням відповідача ОСОБА_3 , та транспортного засобу марки KIA SPORTAGЕ, н.з. НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_2 , внаслідок якої автомобіль останньої зазнав механічних пошкоджень.

Постановою Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 25.08.2022 відповідача ОСОБА_3 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ст. 124 КУпАП.

Постановою Івано-Франківського апеляційного суду від 16.09.2022 зазначену постанову скасовано, а провадження у справі закрито на підставі п.7 ст. 247 КУпАП у зв`язку із закінченням строку давності накладення адміністративного стягнення (а.с. 15).

Верховний Суд у постанові від 29 квітня 2020 року справа №686/4557/18 зазначив, що закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків притягнення до адміністративної відповідальності, передбачених статтею 38 КУпАП, не є реабілітуючою, тобто не є обставиною, яка спростовує факт наявності вини особи в скоєнні ДТП.

Вищенаведене узгоджується із правовими висновками Верховного Суду викладеними у постановах: від 04 березня 2020 року у справі N 641/2795/16-ц, від 07 лютого 2018 року у справі N 910/18319/16; від 16 квітня 2019 року у справі N 927/623/18.

З дослідженого змісту постанови Івано-Франківського апеляційного суду від 16.09.2022 убачається, що в діях ОСОБА_3 є ознаки пред`явленого йому правопорушення; також, що закриття справи за строком давності не є перешкодою для можливого вирішення питання про відшкодування шкоди в порядку цивільного судочинства.

У зв`язку з відсутністю у відповідача ОСОБА_3 чинного договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів на момент скоєння ДТП, позивачка звернулася з відповідною заявою про відшкодування шкоди до МТСБУ.

Листом МТСБУ від 30.09.2022 позивачці відмовлено у виплаті відшкодування, з підстав, що згідно п.32.1 ст.32 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» , МТСБУ не відшкодовує шкоду, заподіяну при експлуатації забезпеченого транспортного засобу, але за спричинення якої не виникає цивільно-правової відповідальності відповідно до Закону (а.с.16).

У постанові Верховного суду від 04 березня 2020 року в справі №641/2795/16-ц зазначено, що не притягнення водіїв до адміністративної відповідальності за порушення Правил дорожнього руху не може бути підставою для звільнення володільця джерела підвищеної небезпеки від цивільно-правової відповідальності за завдану шкоду, оскільки вину особи в ДТП може бути підтверджено чи спростовано іншими належними доказами, зокрема, висновком судової експертизи тощо.

Згідно висновку судової інженерно-транспортної експертизи, проведеної по факту ДТП, що мала місце 15.06.2022, в дорожній ситуації, яка розглядається, з причин вказаних в дослідницькій частині даного висновку, в діях водія автомобіля марки ВАЗ 21154 д.н.з. НОМЕР_1 , ОСОБА_3 вбачаються невідповідності вимогам пункту 10.1 ПДР України, які, з технічної точки зору, перебувають у причинно-наслідковому зв`язку із настанням даної ДТП (а.с.17-21).

При цьому, суд уважає, що експертом надано оцінку всім поясненням учасників та свідків ДТП, та іншим матеріалам справи про адміністративне правопорушення, тому суд приходить до висновку щодо встановлення вини відповідача ОСОБА_3 у вчиненій ДТП.

Представник відповідача, заявляючи при розгляді даної справи про те, що вини відповідача ОСОБА_3 у вчиненні ДТП немає, жодних доказів цьому не надав.

Згідно звіту № 42-06-2022 з визначення вартості відновлюваного ремонту з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу складових частин від 29.06.2022 ФОП ОСОБА_4 , ринкова вартість автомобіля KIA SPORTAGЕ, н.з. НОМЕР_2 , пошкодженого у ДТП 15.06.2022, до появи пошкоджень становить 407395,80 грн, вартість відновлювального ремонту з урахуванням коефіцієнта фізичного зносу складових частин автомобіля KIA SPORTAGЕ, пошкодженого у ДТП 15.06.2022, до появи пошкоджень згідно методики становить: 30244,99 грн (а.с. 24-32).

Відносини страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів регламентує, зокрема, Закон України від 01 липня 2004 року № 1961-IV «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (далі - Закон № 1961-IV).

Згідно зі статтею 999 ЦК України до відносин, що випливають з обов`язкового страхування, застосовуються положення цього Кодексу, якщо інше не встановлено актами цивільного законодавства.

Саме на забезпечення таких зобов`язань було ухвалено Закон № 1961-IV.

Законом № 1961-IV визначено як засади, так і процедури отримання потерпілими особами за наслідками ДТП відшкодування заподіяної шкоди.

Згідно ст.39 Закону № 1961-IV, Моторне (транспортне) страхове бюро України є єдиним об`єднанням страховиків, які здійснюють обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів за шкоду, заподіяну третім особам. Участь страховиків у МТСБУ є умовою здійснення діяльності щодо обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.

Відповідно до вимог ст.41 Закону № 1961-IV, МТСБУ за рахунок коштів фонду захисту потерпілих відшкодовує шкоду на умовах, визначених цим Законом, у разі її заподіяння транспортним засобом, власник якого не застрахував свою цивільно-правову відповідальність.

Зазначеним Законом передбачено, що у разі настання дорожньо-транспортної пригоди, яка може бути підставою для здійснення страхового відшкодування, водій транспортного засобу, причетний до такої пригоди, зобов`язаний поінформувати інших осіб, причетних до цієї пригоди, про себе, своє місце проживання, назву та місцезнаходження страховика та надати відомості про відповідні страхові поліси. Невідкладно, але не пізніше трьох робочих днів з дня настання дорожньо-транспортної пригоди, письмово надати страховику, з яким укладено договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ), повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду встановленого МТСБУ зразка, а також відомості про місцезнаходження свого транспортного засобу та пошкодженого майна, контактний телефон та свою адресу. Якщо водій транспортного засобу з поважних причин не мав змоги виконати зазначений обов`язок, він має підтвердити це документально.

В силу вимог ст.35 Закону № 1961-IV для отримання страхового відшкодування потерпілий чи інша особа, яка має право на отримання відшкодування, протягом 30 днів з дня подання повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду подає страховику (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) заяву про страхове відшкодування. У цій заяві має міститися: а) найменування страховика, якому подається заява, або МТСБУ; б) прізвище, ім`я, по батькові (найменування) заявника, його місце проживання (фактичне та місце реєстрації) або місцезнаходження; в) зміст майнової вимоги заявника щодо відшкодування заподіяної шкоди та відомості (за наявності), що її підтверджують; г) інформація про вже здійснені взаєморозрахунки осіб, відповідальність яких застрахована, або інших осіб, відповідальних за заподіяну шкоду, та потерпілих; ґ) підпис заявника та дата подання заяви.

До заяви додаються: а) паспорт громадянина, а в разі його відсутності інший документ, яким відповідно до законодавства України може посвідчуватися особа заявника, якщо заявником є фізична особа; б) документ, що посвідчує право заявника на отримання страхового відшкодування (довіреність, договір оренди, свідоцтво про право на спадщину), у разі якщо заявник не є потерпілим або його законним представником; в) довідка про присвоєння одержувачу коштів ідентифікаційного номера платника податку (за умови його присвоєння), якщо заявником є фізична особа; г) документ, що підтверджує право власності на пошкоджене майно на день скоєння дорожньо-транспортної пригоди, - у разі вимоги заявника про відшкодування шкоди, заподіяної майну.

МТСБУ приймає рішення щодо виплати відшкодування після з`ясування обставин даної ДТП на підставі документів, зазначених у п. 35.2 ст. 35 Закону у строк, передбачений ст. 37 Закону.

Право на отримання відшкодування за рахунок МТСБУ настає у потерпілого з моменту звернення до МТСБУ у встановленому Законом порядку.

Відповідно до змісту п.п. 34.2, 34.3 ст.34 Закону № 1961-IV протягом 10 робочих днів з дня отримання повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду страховик (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) зобов`язаний направити свого представника (працівника, аварійного комісара або експерта) на місце настання страхового випадку та/або до місцезнаходження пошкодженого майна для визначення причин настання страхового випадку та розміру збитків. Якщо представник страховика (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) не з`явився у визначений строк, потерпілий має право самостійно обрати аварійного комісара або експерта для визначення розміру шкоди. У такому разі страховик (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) зобов`язаний відшкодувати потерпілому витрати на проведення експертизи (дослідження).

Як передбачено п.34.4 ст.34 Закону № 1961-IV для визначення причин настання страхового випадку та розміру збитків страховиком та МТСБУ залучаються їх працівники. Страховиком, МТСБУ та потерпілими також можуть залучатися аварійні комісари, експерти або юридичні особи, у штаті яких є аварійні комісари чи експерти.

Таким чином, особа, яка має бажання отримати відшкодування за рахунок МТСБУ повинна чітко дотримуватися порядку, визначеного цим Законом, який є імперативним для даних правовідносин та чітко визначає порядок отримання регламентної виплати, а також підстави для відмови в отриманні регламентної виплати.

Твердження представника МТСБУ про те, що позивачкою не надано доказів того, що транспортний засіб KIA SPORTAGЕ, н.з. НОМЕР_2 був забезпечений, не заслуговує до уваги, оскільки до матеріалів справи долучено копію полісу №АР/2411875 обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, який діяв з 15.10.2021 до 14.10.2022, тобто на момент ДТП, а саме 15.06.2022 (а.с.114), крім того перевірка чинності полісу можна здійснити на офіційному сайті МТСБУ- https://mtsbu.ua. Крім того, МТСБУ у своєму листі від 30.09.2022, відмовляючи позивачці у виплаті відшкодування, зазначив зовсім іншу підставу відмови, зокрема п.32.1 ст.32 Закону- відсутність цивільно-правової відповідальності винної особи.

За встановлених судом обставин, основний тягар відшкодування матеріальної шкоди, спричиненої щодо пошкодження автомобіля позивачки, повинен нести страховик (МТСБУ), в межах страхової (регламентної) суми.

Згідно до ч.1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом.

Згідно до ч.1 ст.22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування.

Відповідно до ч.1 ст.1166 Цивільного кодексу України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної особи або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

За нормами ч.1 ст.1187 ЦК України, шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Відповідно до ч.5 ст.1187 ЦК України, особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого.

З огляду на встановлення вини відповідача ОСОБА_5 у вчиненні ДТП, яка мала місце 15.06.2022, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог в частині стягнення з МТСБУ на користь позивачки матеріальної шкоди в розмірі 30244,99 грн та витрат на виготовлення звіту про оціночну вартість в розмірі 3500 грн, що підтверджується квитанцією №42/06 від 29.06.2022 (а.с.48).

Щодо стягнення моральної шкоди з відповідача ОСОБА_3 у розмірі 25000 грн, суд прийшов до наступного.

Положенням статті 23 Цивільного кодексу України (далі - ЦК) визначено, що особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб.

Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Відповідно до частини першої статті 1167 ЦК моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другої цієї статті.

Розмір моральної шкоди визначається судом з урахуванням роз`яснень п. 9 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», відповідно до якого, розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає в межах заявлених вимог залежно від характеру та обсягу заподіяних позивачам моральних і фізичних страждань, з урахуванням в кожному конкретному випадку ступеня вини відповідача та інших обставин. Зокрема, враховується характер і тривалість страждань, істотність вимушених змін у їх життєвих стосунках, конкретних обставин по справі і наслідків, що наступили.

Європейський суд з прав людини вказує, що оцінка моральної шкоди по своєму характеру є складним процесом, за винятком випадків коли сума компенсації встановлена законом (STANKOV v. BULGARIA, № 68490/01, § 62, ЄСПЛ, від 12 липня 2007 року).

Згідно до ст. 46 Конвенції про захист прав людини і основних свобод, рішення Європейського суду є обов`язковими для держав-учасниць Конвенції, суд враховує прецедент практики Європейського суду з прав людини, якою визнана презумпція моральної шкоди. Тобто в разі порушення майнових або цивільних прав «середня», «нормально» реагуюча на протиправну щодо неї поведінку людина повинна відчути страждання (моральну шкоду).

У даній справі встановлено протиправність дій відповідача ОСОБА_3 , які спричинили пошкодження майна позивачки, що відповідно до положень ст.23 ЦК України, є підставою для відшкодування моральної шкоди.

Порушення відповідачем ОСОБА_3 Правил дорожнього руху, внаслідок якого сталася дорожньо-транспортна пригода, заподіяло позивачці моральні страждання, однак, виходячи із засад розумності і справедливості, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача ОСОБА_3 на користь позивачки 7000 грн на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок ДТП.

Крім того, позивачкою за проведення судової експертизи згідно рахунку-фактури №2022-1274 віл 21.12.2022 (а.с. 22) сплачено 1812,32 грн, тому дану суму слід стягнути на користь позивачки з відповідача ОСОБА_3 .

З відповідачів стягнути на користь позивачки, сплачений нею судовий збір у розмірі 1073,60 грн, по 536,80 грн з кожного.

На підставі наведеного, відповідно до Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», ст. 22, 23, 1166, 1167, 1187 ЦК України, керуючись ст. 141, 263-265, 279 ЦПК України, суд,

у х в а л и в :

Позов ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , Моторного (транспортного) страхового бюро України про відшкодування матеріальної та моральної шкоди внаслідок ДТП- задоволити частково.

Стягнути з Моторного (транспортного) страхового бюро України, на користь ОСОБА_2 матеріальну шкоду в розмірі 30244,99 грн та витрати на виготовлення звіту про оціночну вартість в розмірі 3500 грн, а всього 33744 (тридцять три тисячі сімсот сорок чотири) грн 99 коп.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 моральну шкоду в розмірі 10000 грн, витрати на проведення судової експертизи в розмірі 1812,32 грн, а всього 11812 (одинадцять тисяч вісімсот дванадцять)грн 32 коп.

Стягнути з Моторного (транспортного) страхового бюро України та ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 по 536 (п`ятсот тридцять шість) грн 80 коп судового збору з кожного.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення безпосередньо до Івано-Франківського апеляційного суду..

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Позивачка: ОСОБА_2 , АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 ;

Представник позивачки- адвокат Сковронський Віктор Іванович, вул. Вовчинецька,68, м. Івано-Франківськ.

Відповідачі: ОСОБА_3 , АДРЕСА_2 , РНОКПП невідомий;

Представник відповідача- адвокат Бойчук Мирослав Йосипович, вул. Грюнвальдська,11, м. Івано-Франківськ;

Моторне (транспортне) страхове бюро України, Русанівський бульвар,8, м. Київ, .

Повне судове рішення складено 10.12.2024.

Суддя Руслан СТРУТИНСЬКИЙ