Справа № 750/7182/24
Провадження № 2/750/1563/24
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 грудня 2024 року м. Чернігів

Деснянський районний суд м. Чернігова в складі:

головуючого судді Логвіної Т.В.,

секретаря Примак Т.В.,

розглянув у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про усунення перешкод у здійсненні права власності, скасування арештів,

третя особа ОСОБА_3 ,

в с т а н о в и в :

у травні 2024 року позивач звернулась до суду з позовом до відповідача про усунення перешкод у здійсненні права власності, скасування арештів на квартиру за адресою: АДРЕСА_1 .

Свої вимоги мотивує тим, що ОСОБА_1 є власником 1/3 частини квартири АДРЕСА_2 , власниками інших часток є ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , сини позивачки, по 1/3 частині у кожного. ОСОБА_1 звернулася до приватного нотаріуса з метою оформлення договору дарування належної їй 1/3 частини квартири та дізналася, що на квартиру АДРЕСА_2 накладені обтяження. 15.05.2024 ОСОБА_6 отримала в Деснянському районному суді міста Чернігова копії ухвал суду від 16.07.2001р. та від 05.10.2001р. про накладення арешту на вказану квартиру. Відповідно до ухвали Деснянського районного суду від 16.07.2001р. у справі N?2-3473/01 був накладений «арешт на частину квартири АДРЕСА_2 , яка належить ОСОБА_3 » з метою забезпечення позову ОСОБА_7 до ОСОБА_3 про стягнення боргу. Відповідно до ухвали Деснянського районного суду міста Чернігова від 05.10.2001р. у справі N? 2-5326/01 був накладений «арешт на квартиру АДРЕСА_2 » з метою забезпечення позову ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення боргу. Рішеннями суду у вказаних справах позовні вимоги ОСОБА_7 та ОСОБА_3 були задоволені. Проте станом на даний час в Автоматизованій системі виконавчих проваджень записи про будь-які виконавчі провадження стосовно боржника ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 відсутні. Із вказаних ухвал слідує, що арешт мав накладатися на майно, що перебувало у власності боржника - ОСОБА_3 , колишнього чоловіка позивачки. Шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_3 був розірваний 8 вересня 2000р. Квартира АДРЕСА_2 станом на дати винесення вказаних ухвал суду перебувала у комунальній власності Чернігівської міської ради. Як вбачається із свідоцтва про право власності на житло, від 21.11.2008р., що видане Деснянською у місті Чернігові радою, воно видане на підставі розпорядження (наказу) керівника органу приватизації від 18.11.2008р. N?1822, тобто була саме приватизована, до 18.11.2008р. квартира не перебувала у приватній власності фізичних осіб, отже не могла належати боржникові ОСОБА_3 . Слід зазначити, що рішенням Деснянського районного суду м. Чернігова від 23.11.2004р. у справі N? 2-7981/2004 ОСОБА_3 був визнаний безвісно відсутнім. І лише 14.05.2020р. рішенням Деснянського районного суду м. Чернігова від 14.05.2020р у справі N?750/2251/20 було скасовано рішення Деснянського районного суду м. Чернігова від 23.11.2004р. про визнання ОСОБА_3 безвісно відсутнім. Оскільки дійсні власники квартири АДРЕСА_2 не були учасниками судових справ N?2-3473/01 та N? 2-5326/01, то вони не мають можливості звертатися до суду із заявою про скасування заходів забезпечення позову, а можуть захистити своє порушене право в позовному порядку, звернувшись до суду з позовом про скасування арешту, накладеного на належне їм майно, та виключення записів про обтяження нерухомого майна.

Позивач в судове засідання не з`явилась, від представника позивача надійшла заява про розгляд справи без їх участі, позов підтримують.

Відповідач та третя особа в судове засідання не з`явились, про час та місце розгляду справи повідомлялись належним чином.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку.

Судом встановлено, що на підставі свідоцтва про право власності на житло, від 21.11.2008р., що видане Деснянською районною у місті Чернігові радою на підставі розпорядження (наказу) від 18.11.2008р. N? 1822, та зареєстровано Чернігівським МБТІ 12.02.2009р., реєстрова книга N? 174 p. N? 16624 ОСОБА_1 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 в рівних частинах належить квартира за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідно до ухвали Деснянського районного суду м. Чернігова від 16.07.2001р. у справі N?2-3473/01 був накладений арешт на частину квартири АДРЕСА_2 , яка належить ОСОБА_3 з метою забезпечення позову ОСОБА_7 до ОСОБА_3 про стягнення боргу.

Відповідно до ухвали Деснянського районного суду міста Чернігова від 05.10.2001р. у справі № 2-5326/01 був накладений арешт на квартиру АДРЕСА_2 з метою забезпечення позову ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення боргу.

Згідно відомостей з Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна на квартиру за адресою: АДРЕСА_1 накладені обтяження, а саме: 20.09.2006р. за № 3760478 Другою чернігівською державною нотаріальною конторою зареєстрований арешт (архівний запис) на підставі ухвали Деснянського районного суду м. Чернігова від 16.07.2001 р., власник - ОСОБА_3 та 20.09.2006р. за № 3760668 Другою чернігівською державною нотаріальною конторою зареєстрований арешт (архівний запис) на підставі ухвали Деснянського районного суду м. Чернігова від 05.10.2001р., власник - ОСОБА_3 .

Спори про цивільне право, пов`язані з належністю майна, на яке накладено арешт, відповідно до статей 15,16 ЦПК України розглядаються в порядку цивільного судочинства у позовному провадженні, якщо однією зі сторін відповідного спору є фізична особа, крім випадків, коли розгляд таких справ відбувається за правилами іншого судочинства.

Позов про звільнення майна з-під арешту може бути пред`явлений власником, а також особою, яка володіє на підставі закону чи договору або іншій законній підставі майном, що не належить боржнику (речове право на чуже майно).

Пунктами 1, 2 постанови № 5 пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 3 червня 2016 року «Про судову практику в справах про зняття арешту з майна» роз`яснено, що у порядку цивільного судочинства захист майнових прав здійснюється у позовному провадженні, а також у спосіб оскарження рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби.

На рівні національного законодавства гарантії захисту права власності закріплені в ст.41 Конституції України, за змістом якої кожен має право володіти, користуватися й розпоряджатися своєю власністю за винятком обмежень встановлених законом.

За ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Відповідно до ст.59 ЗУ «Про виконавче провадження» особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. У разі прийняття судом рішення про зняття арешту з майна, арешт з майна знімається за постановою державного виконавця не пізніше наступного дня, коли йому стало відомо про такі обставини. Копія постанови про зняття арешту з майна надсилається боржнику та органу (установі), якому була надіслана для виконання постанова про накладення арешту на майно боржника.

На сьогодні позивач має намір розпорядитися належним їй майном, проте через наявність арешту позбавлена можливості це зробити. Таким чином, арешт накладений на майно порушує право власності позивача.

Виходячи з вищевикладеного, на час звернення з заявою до суду за наявності арешту (обтяження) накладеного на майно порушується право приватної власності позивача, внаслідок чого вона позбавлена змоги в повному обсязі користуватися та розпоряджатися своїм майном на власний розсуд, підстав для продовження обтяження на майно суд не вбачає, адже арешт накладено на майно ОСОБА_3 але останній ніколи не набував право власності на квартиру за адресою: АДРЕСА_1 .

Враховуючи наявність накладеного арешту на майно, неможливість скасування арешту в позасудовому порядку та оскільки позивач в інший спосіб, крім звернення до суду з позовом про зняття арешту, захистити своє порушене право власності не може, суд приходить до висновку про необхідність захисту її права шляхом скасування такого арешту.

За таких обставин суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню.

Відповідно до статті 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача належить стягнути витрати по сплаті судового збору.

Враховуючи викладене, керуючись статтями 2, 12, 13, 81, 258, 259, 263-265, 273, 354 ЦПК України, суд,

в и р і ш и в :

Позовні вимоги ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до ОСОБА_2 ( АДРЕСА_3 , паспорт серії НОМЕР_2 ) про усунення перешкод у здійсненні права власності, скасування арештів задовольнити.

Зняти (скасувати) арешт, накладений на частину квартири АДРЕСА_2 ухвалою Деснянського районного суду від 16.07.2001р. у справі N? 2-3473 з метою забезпечення позову ОСОБА_7 до ОСОБА_3 про стягнення боргу.

Зняти (скасувати) арешт, накладений на квартиру АДРЕСА_2 ухвалою Деснянського районного суду від 05.10.2001р. у справі N? 2-5326 з метою забезпечення позову ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення боргу.

Виключити із Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна запис про обтяження нерухомого майна - частини квартири АДРЕСА_2 - від 20.09.2006р. за № 3760478, зареєстрований Другою чернігівською державною нотаріальною конторою, - арешт (архівний запис) на підставі ухвали Деснянського районного суду б/н від 16.07.2001, власник - ОСОБА_3 .

Виключити з Реєстру прав власності на нерухоме майно запис про обтяження нерухомого майна - квартири АДРЕСА_2 - від 20.09.2006р. за N? 3760668, зареєстрований Другою чернігівською державною нотаріальною конторою, - арешт (архівний запис) на підставі ухвали Деснянського районного суду б/н від 05.10.2001, власник - ОСОБА_3 .

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 1211 грн 20 коп. у відшкодування витрат по сплаті судового збору.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржене до Чернігівського апеляційного суду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя