№ 208/8548/24
№ 2-з/207/37/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 жовтня 2024 року Суддя Баглійського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області Бушанська О.В., розглянувши клопотання представника позивача Товариства з обмеженою відповідальністю «Факторингова компанія «Укрглобал-Фінанс» Руденко К.В. про витребування доказів подане в цивільній справі за позовом Товариства з обмеженої відповідальності «Фінансова компанія «Укрглобал-Фінанс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором

ВСТАНОВИВ:

24 жовтня 2024 року до Баглійського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області надійшла цивільна справа за позовом Товариства з обмеженої відповідальності «Фінансова компанія «Укрглобал-Фінанс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором. Ухвалою суду від 28 жовтня 2024 року відкрито провадження за правилами спрощеного позовного провадження без виклику з повідомленням сторін.

З матеріалів справи вбачається, звертаючись до суду з вказаним позовом представником позивачем подано до суду клопотання про витребування доказів, в якому останній просить суд витребувати з Акціонерного товариства «КБ "Приватбанк» наступну інформацію: чи було емітовано на ім`я ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) платіжну карту № НОМЕР_2 ; надати виписку з карткового рахунку про рух грошових коштів відкритого до платіжного карти № НОМЕР_2 , що належать ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) за період з 03.06.2023 року по 08.06.2023 року з відображенням часу зарахування коштів; надати інформацію про номер телефону, на який відправляється інформація про підтвердження здійснення операції (фінансовий номер телефону) за платіжною карткою № НОМЕР_2 в період з 03.06.2023 року по 08.06.2023 року.

Відповідно до ст.76, ч.4 ст.77 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи та складають предмет доказування.

В розумінні ч.2 ст.78 ЦПК України, обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Згідно зі ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідно до ч.1 ст.84 ЦПК України, учасник справи, у разі неможливості самостійно надати докази, вправі подати клопотання про витребування доказів судом.

Відповідно до ч. ч. 3-4 ст. 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи. Закон який встановлює нові обов`язки, скасовує чи звужує права, належні учасникам судового процесу, чи обмежує їх використання, не має зворотної діїв часі.

Водночас, згідно п.п. 22-29 рішення ЄСПЛ у справі від 28.03.2006 року «Мельник проти України» право доступу до суду не є абсолютним, воно може бути обмеженим. Тим не менше право доступу до суду не може бути обмеженим таким чином або у такій мірі, що буде порушена сама його сутність. Ці обмеження повинні мати законну мету та бути пропорційними між використаними засобами та досягнутими цілями. При цьому правила регулювання строків мають на меті забезпечення належного відправлення правосуддя і дотримання принципу юридичної визначеності. Зацікавлені особи повинні розраховувати на те, що ці правила будуть застосовані. У той же час такі правила в цілому або їх застосування не повинні перешкоджати сторонам використовувати доступні засоби захисту.

Згідно ж усталеної прецедентної практики ЄСПЛ закон повинен бути прогнозованим для учасників провадження.

Відповідно до положень статті 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані (у письмовій або електронній формі, речовими об`єктами, висновками експертів, показаннями свідків), на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Оскільки доказування не може ґрунтуватися на припущенні, а власне докази повинні відповідати вимогам належності, допустимості, достатності та достовірності, у разі неможливості самостійно надати докази, учасник справи вправі подати клопотання про витребування таких доказів судом.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, виходячи зі змісту статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, право кожного на захист жодним чином не допускає обмеження держави у виборі правових засобів і їх реалізації в ході розгляду його справи, оскільки у своїх доводах Суд виходить з теорії «рівності зброї», тобто зрівнювання сторін не за кількісними ознаками наданих повноважень, а за процесуальним статусом в ході усього процесу, в тому числі і в суді (постанова у справі «Рожков проти РФ» від 31 жовтня 2013 року). Сам принцип «рівності зброї» передбачає, що кожній зі сторін повинна бути надана розумна можливість представляти свою правову позицію, включаючи свої докази таким чином, щоб вона не була поставлена в значно менш вигідне становище, ніж інша сторона.

У рішеннях у справах «DomboBeheer B.V. v. theNetherlands» від 27 жовтня 1993 року та «Ankerl v. Switzerland» від 23 жовтня 1996 року також визначено, що принцип рівності сторін у процесі - у розумінні «справедливого балансу» між сторонами - вимагає, щоб кожній стороні надавалася розумна можливість представити справу в таких умовах, які не ставлять цю сторону у суттєво невигідне становище відносно другої сторони.

Створення рівних можливостей учасникам процесу в доступі до суду та до реалізації та захисту їхніх прав є частиною гарантій справедливого правосуддя, зокрема принципів рівності та змагальності сторін.

Відповідно до ст. 60 Закону України «Про банки і банківську діяльність» інформація щодо діяльності та фінансового стану клієнта, яка стала відомою банку у процесі обслуговування клієнта та взаємовідносин з ним або стала відомою третім особам при наданні послуг банку або виконанні функцій, визначених законом, а також визначена у цій статті інформація про банк є банківською таємницею.

У даному випадку, оскільки у сторони позивача є обґрунтовані перешкоди у самостійному отриманні зазначених доказів, а також з метою повного та об`єктивного встановлення обставин справи, підтвердження або спростування доводів сторін, суд вважає за необхідне постановити ухвалу про витребування доказів.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 76, 77, 81, 84, 127, 260, 353 ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання представника позивача Товариства з обмеженою відповідальністю «Факторингова компанія «Укрглобал-Фінанс» Руденко К.В. про витребування доказів задовольнити.

Витребувати з АТ «КБ "Приватбанк» наступну інформацію:

- чи було емітовано на ім`я ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) платіжну карту № НОМЕР_2 ;

- надати виписку з карткового рахунку про рух грошових коштів відкритого до платіжного карти № НОМЕР_2 , що належать ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) за період з 03.06.2023 року по 08.06.2023 року з відображенням часу зарахування коштів;

- надати інформацію про номер телефону, на який відправляється інформація про підтвердження здійснення операції (фінансовий номер телефону) за платіжною карткою № НОМЕР_2 в період з 03.06.2023 року по 08.06.2023 року.

Витребувані відомості направити на адресу суду протягом 5 (п`яти) днів з моменту отримання копії даної ухвали. У випадку неможливості подання суду витребуваних доказів у встановлений судом строк невідкладно повідомити про це суд із зазначенням причин протягом 5 (п`яти) днів з дня вручення копії ухвали.

У разі неповідомлення суду про неможливість подати докази, витребувані судом, а також за неподання таких доказів з причин, визнаних судом неповажними, суд застосує до відповідної особи заходи процесуального примусу, передбачені ЦПК України.

Копію даної ухвали направити до АТ КБ "Приватбанк", для виконання.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та апеляційному оскарженню окремо від рішення суду не підлягає.

Суддя О.В. Бушанська