Справа № 630/403/24
Провадження № 2/630/221/24
04 липня 2024 року м. Люботин
Люботинський міський суд Харківської області у складі:
головуючого судді Малихіна О.О.
за участю секретаря Нерубацької А.О.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Люботин Харківської області за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін цивільну справу № 630/403/24 (провадження № 2/630/221/24) за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа ОСОБА_3 , про визнання права власності на 49/100 частин комунальної квартири загальною площею 75,00 кв.м, житловою площею 44,00 кв.м, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , та які фактично складають з двох житлових кімнат загальної площею 35,30 кв.м і житловою площею 23,40 кв.м, в порядку набувальної давності, -
В обґрунтування позову ОСОБА_1 вказала, що з вересня 2005 року вона мешкає в комунальній квартирі за адресою: АДРЕСА_1 , в якій 49/100 частин належать на праві спільної часткової власності її рідному дядькові ОСОБА_2 на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 15 серпня 2012 року, посвідченого Другою державною нотаріальною конторою Харківського району Харківської області. Інші 51/100 частин комунальної квартири належать на праві спільної часткової власності ОСОБА_3 на підставі свідоцтва про право на спадщину, посвідченого 17 листопада 2020 року приватним нотаріусом Гонтаренко С.Л. На час отримання свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 15 серпня 2012 року ОСОБА_2 постійно проживав в АРК Крим, м. Євпаторія, і він приїжджав до м. Люботин лише для оформлення документів на спадщину після своєї матері ОСОБА_4 . На той час помешкання в квартирі потребували проведення ремонтних робіт для підтримання належних умов для проживання в ній. Але від моменту смерті своєї матері ОСОБА_2 долею квартири не цікавився, на її, ОСОБА_1 , прохання зробити ремонт в квартири, відповів лише тим, що у нього немає на це грошей, і що вона може за бажанням зробити ремонт в квартирі самостійно. Перед тим, як повернути до дому, ОСОБА_2 залишив їй правовстановлюючі документи на квартиру і сказав, що вона може робити х квартирою усе що завгодно, бо ця квартира його зовсім не цікавить, та навіть пообіцяв переоформити свою частку квартири на неї. Але від початку 2014 року вона, ОСОБА_1 , припинила свідкування з ОСОБА_2 , який залишився проживати в м. Євпаторія АР Крим через його політичні погляди щодо загарбницьких дій російської федерації. За період з 2012 року нею, ОСОБА_1 , у квартирі ремонтні та оздоблювальні роботи, прокладений водогін і каналізація в квартирі, улаштований санвузол, замінено електропроводку і встановлено лічильних електроенергії. Вона безперервно і відкрито володіє та користується частиною квартири, в якій проживає від 2005 року, та власним коштом оплачує комунальні послуги, тому вважає, що набула право власності на частину квартири правомірно, в порядку набувальної давності.
Ухвалою від 20 травня 2024 року було відкрито провадження в справі та призначено її до розгляду в порядку загального позовного провадження. У визначений судом строк відповідач ОСОБА_2 відзив не подав, третя особа ОСОБА_3 письмових пояснень також не подала.
В судове засідання позивач ОСОБА_1 не з`явилась, але від її представника ОСОБА_5 надійшла заява про підтримання позовних вимог, в якій вона просила їх задовольнити та розглянути справу за відсутності позивача.
Відповідач ОСОБА_2 і третя особа ОСОБА_3 в судове засідання викликалися шляхом розміщення відповідного оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України. Але в судове засідання відповідач і третя особа не з`явились, причини їх неявки суду невідомі.
Враховуючи неявку відповідача ОСОБА_2 , який своєчасно та у належний спосіб був повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, та який відзив на позов не подав, суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи за наявними в ній матеріалами.
Суд, дослідивши матеріали справи, в судовому засіданні встановив наступне.
Спірною є комунальна квартира, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 , яка зареєстрована в 49/100 частинах на ім`я ОСОБА_2 , який є відповідачем в справі, на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, посвідченим 15 серпня 2012 року Другою державною нотаріальною конторою Харківського району Харківської області за реєстр. № 3-657, та в інших 51/100 частинах на ім`я ОСОБА_3 на підставі свідоцтва про право на спадщину, посвідченого 17 листопада 2020 року приватним нотаріусом ХРНО Гонтаренко С.Л. за реєстр. № 1574, що підтверджується інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно № 373099308 від 05 квітня 2024 року.
Як вбачається з технічного паспорту, виготовленого ФОП ОСОБА_6 станом на 12 вересня 2023 року, квартира за адресою: АДРЕСА_1 , має загальну площу 75,00 кв.м, у тому числі житлову площу 44,00 кв.м, та в ній улаштоване приміщення загального користування коридор площею 7,50 кв.м, через який здійснюється прохід від вхідних дверей до окремих ізольованих один від одного приміщень, які фактично утворюють окремі квартири. В довідці від 11 вересня 2023 року, складеній ФОП ОСОБА_6 за результатами обстеження квартири в процесі інвентаризації, вказано, що в квартирі самочинні перепланування чи реконструкції відсутні, і що 49/100 частин комунальної квартири фактично складається з двох житлових кімнат з відповідною частиною приміщень загального користування площею 35,30 кв.м, в тому числі житловою площею 23,40 кв.м.
З тексту свідоцтва про право на спадщину за заповітом, посвідченим 15 серпня 2012 року Другою державною нотаріальною конторою Харківського району Харківської області за реєстр. № 3-657, представленого позивачем ОСОБА_1 , вбачається, що співвласник спірної квартири ОСОБА_2 успадкував 49/100 частин цієї квартири після смерті попереднього співвласника ОСОБА_4 , яка була його матір`ю, та яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 . На час посвідчення свідоцтва ОСОБА_2 був зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 .
Згідно з записами реєстру Люботинської територіальної громади позивач ОСОБА_1 з 29 вересня 2005 року постійно зареєстрована і проживає в квартирі за адресою: АДРЕСА_1 .
Позивачем ОСОБА_1 представлений акт від 25 квітня 2024 року, складений депутатом Любоитнської міської ради Харківської області Ольховським С.В. за участю осіб ОСОБА_5 і ОСОБА_7 , які мешкають по сусідству з ОСОБА_1 . Цим актом підтверджується те, що ОСОБА_2 як до, так і після набуття у власність частини квартири АДРЕСА_3 після смерті своєї матері ОСОБА_4 , в цій квартири ніколи не проживав та не з`являвся в ній; і що в цій квартирі безперервно проживає лише ОСОБА_1 зі своїми дітьми, і нею за власні кошти зроблений ремонт в квартирі, замінені електропроводка і котел опалення, проведені водопровід і каналізація, улаштований санвузол.
Також позивачем ОСОБА_1 представлені суду чисельні квитанції про оплату нею вартості житлово-комунальних послуг, які надавались їй як споживачу. В досліджених квитанціях, які охоплюють період з червня 2011 року і до березня 2024 року, споживачем житлово-комунальних послуг вказана саме ОСОБА_1 , на її ім`я зареєстровані особові рахунки.
Отже, як на момент набуття права власності відповідачем ОСОБА_2 на спадщини у виді 49/100 частин спірної комунальної квартири, такі і після тримання ним 15 серпня 2012 року свідоцтва про право власності на вказану частину квартири як спадщину за заповітом, позивач ОСОБА_1 не лише постійно проживає в спірній частині квартири, а й користується нею на законних підставах і відкрито володіє.
Доводи позивача ОСОБА_1 про те, що ОСОБА_2 після оформлення права власності на частину квартири передав право користування і володіння своєю частиною квартири позивачу, суд вважає достовірними, оскільки позивач має в своєму розпорядженні свідоцтво про право на спадщину за заповітом від 15 серпня 2012 року, видане на ім`я ОСОБА_2 , яке вона могла отримати саме від спадкоємця.
Відповідно до ст. 344 ЦК України особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено цим Кодексом.
Враховуючи те, що ОСОБА_1 з дозволу ОСОБА_2 набула право повноцінного розпорядження і володіння частиною спірної квартири, в якій тривалий час була і залишається зареєстрованою як її мешканець, та з 2012 року відкрито та безперервно володіє спірною частиною квартири і, що ніхто не заявив про свої права на спірну частину будинку, суд задовольняє позов в повному обсязі.
Керуючись ст. 344 ЦК України, ст.ст. 10-13, 77-81, 263, 265, 280, 282 ЦПК України, суд
Позов ОСОБА_1 задовольнити повністю.
Визнати за ОСОБА_1 право власності 49/100 частин комунальної квартири загальною площею 75,00 кв.м, житловою площею 44,00 кв.м, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , та які фактично складають з двох житлових кімнат загальної площею 35,30 кв.м і житловою площею 23,40 кв.м, в порядку набувальної давності.
Рішення може бути оскаржене позивачем до Харківського апеляційного суду в загальному порядку.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до апеляційного суду Харківської області протягом 30 днів з дня його проголошення. У разі проголошення лише вступної та резолютивної частини рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного тексту рішення.

На заочне рішення відповідачем протягом 30 днів з дня його проголошення до Люботинського міського суду Харківської області може бути подана письмова заява про його перегляд. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд, якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Учасники справи:

Позивач - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ідентифікаційний № НОМЕР_1 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 ;

Відповідач - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ідентифікаційний № НОМЕР_2 , остання відома адреса проживання: АДРЕСА_2 ;

Третя особа - ОСОБА_3 , остання відома адреса проживання: АДРЕСА_1 .

Суддя О. О. Малихін

Повне заочне рішення

складено 15 липня 2024 року.