Справа № 465/6201/23 Головуючий у 1 інстанції: Мартьянова С.М.
Провадження № 22-ц/811/1194/24 Доповідач в 2-й інстанції: Крайник Н. П.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 жовтня 2024 року Львівський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ в складі:

головуючої: Н.П. Крайник

суддів: Я.А. Левика, М.М. Шандри

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи апеляційну скаргу Акціонерного товариства «ЮНЕКС БАНК» на рішення Франківського районного суду міста Львова від 21 березня 2024 року у справі за позовом Акціонерного товариства «ЮНЕКС БАНК» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,-

В С Т А Н О В И В:

16 серпня 2023 року АТ «ЮНЕКС БАНК» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 ,в якому просило стягнути з відповідача в користь товариства суму 75 018,21 грн заборгованості за кредитним договором.

Позов позивач обгрунтовував тим, що 10.08.2021 року між АТ «ЮНЕКС БАНК» та ОСОБА_1 укладено кредитний договір шляхом підписання останньою Анкети-заяви №UA2604001.UAH на умовах, зазначених в анкеті, відповідно до публічної пропозиції «ПРАВИЛА (ДОГОВІРНІ УМОВИ) НАДАННЯ СПОЖИВЧИХ КРЕДИТІВ AT «ЮНЕКС БАНК», оприлюдненої на офіційному сайті банку за електронною адресою: www.unexbank.ua. Згідно умов укладеного договору Банк надав позичальнику грошові кошти в сумі 45000,00 грн зі сплатою процентів за користування кредитом у розмірі, визначеному кредитним договором. Позичальник зобов`язувався повертати кредит частинами та сплачувати проценти за користування кредитом, комісію за обслуговування кредиту щомісячно шляхом сплати чергових платежів. ОСОБА_1 не виконувала належним чином покладені на неї зобов`язання за кредитним договором, у зв`язку з чим станом на 12.07.2023 року у неї виникла заборгованість за кредитним договором, що становить 75 018,21 грн, з яких сума заборгованості за кредитом - 45 094,79 грн; сума заборгованості за нарахованими та несплаченими процентами та комісіями - 29 923,42 грн.

Оскаржуваним рішенням у задоволені позову Акціонерного товариства «ЮНЕКС БАНК» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором - відмовлено.

Рішення суду оскаржило АТ «ЮНЕКС БАНК».

Вважає оскаржуване рішення суду незаконним, необґрунтованим, таким, що ухвалене з порушенням норм матеріального і процесуального права та з невідповідністю висновків суду обставинам справи.

Зазначає, що постановляючи оскаржуване рішення, суд першої інстанції не надав належної оцінки розрахунку заборгованості за кредитом, долученому позивачем до матеріалів справи. Так, з зазначеного розрахунку вбачається, що ОСОБА_1 в рахунок погашення заборгованості частково вносила грошові кошти, а також користувалась наданим їй кредитним лімітом. Зазначає, що підставою для закриття рахунку є відсутність заборгованості та заява про закриття рахунку з підстав відсутності боргу, яка у зв`язку з наявністю заборгованості у ОСОБА_1 не могла бути подана позичальником. З умов публічної пропозиції АТ «ЮНЕКС БАНК» на укладання договору про комплексне банківське обслуговування фізичних осіб вбачається, що у разі порушення клієнтом строку повернення (погашення) овердрафту та процентів за його користування, або у разі неповного погашення суми заборгованості за овердрафтом та процентами за його користування, Банк має право нараховувати (застосовувати) проценти, штрафні санкції в розмірі, в строки та порядку, які визначені цим договором та/або тарифами, а також вчиняти дії, визначені в п.3.2.43.18. цієї публічної пропозиції. Крім того, згідно умов кредитного договору, укладеного між сторонами, проценти підлягають нарахуванню протягом всього строку користування овердрафтом до повного погашення заборгованості або до настання виключної дати. Враховуючи, що заборгованість відповідачкою не погашена, Банк мав право нараховувати відсотки після закінчення строку договору до повного погашення заборгованості у розмірі, нарахованому позивачем. Відповідачка була належним чином повідомлена про умови кредитування, що підтверджується її особистим підписом в Анкеті-заяві. Відтак, підстави вважати кредитний договір №UA2604001.UAH від 10.08.2021 року таким, що суперечить вимогам закону, відсутні.

Зазначає, що вирішуючи спір по суті, суд виключив з розгляду «конклюдентність дій» відповідача (в даному аспекті визнання договору через виконання часткових платежів за кредитом) та не врахував, що ОСОБА_1 сплачувала часткові платежі, що свідчить про згоду останньої з умовами договору та визнання нею боргу. При цьому, відповідачка мала можливість протягом 14 календарних днів з дня укладення договору відмовитися від договору про споживчий кредит без пояснення причин, у тому числі в разі отримання грошових коштів, однак не скористалася своїм правом, передбаченим ч. 1 ст. 15 Закону України «Про споживче кредитування» .

Просить рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення, яким направити справу на новий розгляд до суду першої інстанції, стягнути з ОСОБА_1 в користь позивача 4026 грн судового збору за подання апеляційної скарги.

02.05.2024 року ОСОБА_1 подала відзив на апеляційну скаргу. Просила рішення суду залишити без змін, скаргу залишити без задоволення.

Відповідно до ч. 1 ст. 369 ЦПК України розгляд справи судом апеляційної інстанції проведено без повідомлення учасників справи, тому відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає до задоволення частково з наступних мотивів.

Згідно положень ст.ст. 12, 13 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (ч. 1, ч. 6 ст. 81 ЦПК України).

Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України).

За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Згідно ч.ч. 1,2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

Відповідно до ч.1 ст. 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги.

Згідно ст. 634 цього Кодексу договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Частиною 1 ст. 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 звернулась до АТ «Юнекс Банк» з метою отримання банківських послуг.

10.08.2021 року відповідачка підписала Анкету-заяву №UA2604001.UAH про відкриття карткового рахунку та видачу платіжної картки.

Відповідач ознайомилась та погодилась з Публічною пропозицією банку на укладення договору про комплексне банківське обслуговування фізичних осіб, з тарифами, умовами та правилами надання банківських послуг, оприлюдненими на офіційному сайті банку,що підтверджується її підписом у Анкеті-заяві від 10.08.2021 року.

Відповідно до Анкети-заяви від 10.08.2021 року відповідачці було відкрито поточний рахунок з використанням платіжної картки MasterCard у гривні та встановлено кредитний ліміт у розмірі 45 000 грн строком на 12 місяців, тобто до 10.08.2022 року.

Згідно Анкети-заяви від 10.08.2021 року розмір процентної ставки за користування кредитними коштами становить 42% річних.

Встановлено, що зобов`язання, які виникли в позичальника на підставі договору про комплексне банківське обслуговування фізичних осіб № НОМЕР_1 .UAH від 10.08.2021 року, ОСОБА_1 належним чином не виконала.

З розрахунку, наданого банком вбачається, що заборгованість ОСОБА_1 за кредитним договором №UA2604001.UAH від 10.08.2021 року станом на 12.07.2023 року становить 75 018,21 грн, з яких: 45 094,79 грн - сума заборгованості за кредитом, 29 923,42 грн - сума заборгованості за нарахованими та несплаченими процентами та комісіями.

Відмовляючи у задоволенні позову Банку, суд першої інстанції виходив з того, що договір про комплексне банківське обслуговування фізичних осіб у АТ «Юнекс Банк» від 10.08.2021 було укладено сторонами на строк кредитування тривалістю 12 місяців, тобто до 10.08.2022 року. При цьому надані стороною позивача в якості доказів документи, які утворюють зміст укладеного між сторонами договору, а також підтверджують його подальше виконання, не містять положень та доказів пролонгації строку кредитування за таким кредитним договором. Відомості щодо строку дії виданої відповідачці платіжної картки в матеріалах справи також відсутні. В той же час, відповідно до змісту розрахунку заборгованості позивачем здійснювалось нарахування процентів за користування кредитом після 10.08.2022, тобто після закінчення строку кредитування. З розрахунку заборгованості, наданого позивачем, неможливо встановити, який був залишок по нарахованих процентах станом на завершення строку кредитування, тобто 10.08.2022, однак станом на 31.08.2022 року такий непогашений залишок по нарахованих процентах становив 546,64 грн. Таким чином, оскільки позивачем не доведено, скільки саме з 546,64 грн, нарахованих за період з 01.08.2022 року по 31.08.2022 року, становив непогашений залишок по нарахованих процентах станом на 10.08.2022 року, суд першої інстанції прийшов до висновку про відмову в задоволенні позову в частині стягнення процентів за користування кредитними коштами.При цьому, суд першої інстанції враховував, що ознайомлення з паспортом споживчого кредиту, його підписання споживачем не означає укладення договору про споживчий кредит та дотримання його форми, оскільки в паспорті кредиту не відбувається фіксація волі сторін договору та його змісту. Щодо публічної пропозиції АТ «Юнекс Банк» на укладення договору про комплексне банківське обслуговування фізичних осіб, зокрема, в частині строку дії договору, то суд також позбавлений можливості оцінити її та прийняти до уваги як невід`ємну частину укладеного між сторонами кредитного договору, оскільки такий документ не підписаний відповідачем, як позичальником, а отже в суду немає достатніх підстав вважати, що відповідачка, підписуючи Анкету-заяву та виписку-повідомлення, які і складають зміст укладеного між сторонами договору про комплексне банківське обслуговування фізичних осіб та містять його вичерпні умови, розуміла саме надану суду стороною позивача означену Публічну пропозицію, ознайомилася та погодилася саме з цим документом, а також, що вказаний документ на момент отримання відповідачкою кредитних коштів взагалі містив саме ті умови, дійсність яких стверджується позивачем.

З таким висновком суду колегія суддів погоджується повністю, оскільки такий відповідає правовій позиції, викладеній в Постанові Великої Палати Верховного Суду від 03.07.2019 року №342/180/17.

При цьому, колегія суддів враховує, що у даному випадку до даних правовідносин не підлягають застосуванню правила частини першої статті 634 ЦК України, за змістом якої - договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією зі сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому, оскільки Умови та правила надання банківських послуг, що розміщені на офіційному сайті позивача неодноразово змінювалися самим АТ «Юнекс Банк» до моменту звернення до суду з даним позовом.

Крім того, паспорт споживчого кредиту є лише способом підтвердження виконання переддоговірного обов`язку кредитодавця.

Так, згідно правового висновку Верховного Суду, викладеного у постанові від 23 травня 2022 року у справі № 393/126/20, ознайомлення з паспортом споживчого кредиту, його підписання споживачем не означає укладення договору про споживчий кредит та дотримання його форми, оскільки в паспорті кредиту не відбувається фіксація волі сторін договору та його змісту.

Разом з тим, колегія суддів не може повністю погодитися з висновком суду першої інстанції про відмову в задоволенні позову Банку в частині стягнення з відповідачки суми заборгованості по поверненню кредитних коштів з підстав відсутності у матеріалах справи належних доказів на підтвердження отримання кредитних коштів позичальником та невідповідності наданого позивачем розрахунку заборгованості вимогам Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність».

Так, згідно меморіального ордеру № 10 від 10 серпня 2024 року на картковий рахунок № НОМЕР_1 ОСОБА_1 було зараховано кошти в розмірі 45 000 грн (а.с. 5).

Відтак, ОСОБА_1 отримала кредит в розмірі 45 000 грн, що погоджено сторонами в договорі про комплексне банківське обслуговування від 10.08.2021 року, та користувалася кредитними коштами, що підтверджується випискою по картковому рахунку № НОМЕР_1 (а.с. 67-74).

При цьому, відповідачкою не спростовано факт отримання нею кредитних коштів, користування такими, а також наявність заборгованості за тілом кредиту.

Враховуючи, що за умовами договору прокомплексне банківське обслуговування № НОМЕР_1 .UAH від 10.08.2021 року відповідачка отримала кредитні кошти та користувався ними, належних та допустимих доказів на підтвердження повернення отриманих в кредит коштів всупереч ч. 1 ст. 81 ЦПК України не надала, відтак, колегія суддів приходить до висновку про те, що заборгованість по поверненню кредитних коштів підлягає стягненню з ОСОБА_1 в користь АТ «Юнекс Банк».

Як убачається з розрахунку заборгованості за кредитним договором від 10.08.2021 року, відповідачкою вносились кошти на погашення заборгованості за кредитом. При цьому, частину цих коштів на загальну суму 11 886,49 грн Банком спрямовано на списання нарахованих відсотків. Оскільки нарахування ОСОБА_1 відсотків за кредитом є необґрунтованим, так як не відповідає умовами укладеного між сторонами договору, сплачені відповідачем кошти підлягають зарахуванню на погашення тіла кредиту,у зв`язку з чим колегія суддів вважає за необхідне зменшити суму заборгованості по поверненню кредитних коштів у розмірі 45 094,79 грн на сумусписаних банком відсотків за рахунок кредитних коштів у розмірі 11 886,49 грн.

Такий висновок узгоджується з правовою позицією Верховного Суду, викладеною у постанові від 09 січня 2020 року у справі №643/5521/19, а також у постанові від 18 травня 2022 року у справі № 697/302/20 (провадження № 61-2498св22).

Таким чином, розмір заборгованості відповідачки ОСОБА_1 , що підлягає стягненню за договором прокомплексне банківське обслуговування № НОМЕР_1 .UAH від 10.08.2021 року, становить 33 208,30 грн (45094,79 грн - 11 886,49грн).

Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Враховуючи, що позов підлягає частковому задоволенню, з ОСОБА_1 в користь АТ «Юнекс Банк» слід стягнути 1 188,13 грн судового збору, сплаченого Банком за подачу позовної заяви, та 1782,18 грн судового збору, сплаченого за подачу апеляційної скарги, що є пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Згідно ч. 5 ст. 268 ЦПК України датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складання повного судового рішення. Повний текст постанови складено - 21 жовтня 2024 року.

Керуючись ч. 5 ст. 268, ст. 367, ст. 368, п. 2 ч. 1 ст. 374, п.п. 1-4 ч. 1 ст. 376, ст. 381, ст. 382, ст. 383, ст. 384 ЦПК України, Львівський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства «ЮНЕКС БАНК» задоволити частково.

Рішення Франківського районного суду міста Львова від 21 березня 2024 року в частині відмови у стягненні заборгованості по поверненню кредитних коштів скасувати та в цій частині ухвалити нову постанову, якою позов Акціонерного товариства «ЮНЕКС БАНК» задоволити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 в користь Акціонерного товариства «ЮНЕКС БАНК» 33 208,30 грн заборгованості по поверненню кредитних коштів за договором прокомплексне банківське обслуговування № НОМЕР_1 .UAH від 10.08.2021 року.

В решті рішення суду залишити без змін.

Стягнути з ОСОБА_1 в користь Акціонерного товариства «ЮНЕКС БАНК» 1 188,13 грн судового збору за подачу позовної заяви та 1782,18 грн судового збору за подачу апеляційної скарги.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскарженою у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повної постанови.

Повний текст постанови складено 21 жовтня 2024 року.

Головуючий: Н.П. Крайник

Судді: Я.А. Левик

М.М. Шандра