Справа № 541/441/21
Номер провадження 2/541/8/2024
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

05 грудня 2024 року м. Миргород

Миргородський міськрайонний суд Полтавської області

у складі: головуючого судді - Городівського О.А.,

за участю секретаря судового засідання Ніколаєнко М.В.

відповідача ОСОБА_1 ,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія ПРОВІДНА», ОСОБА_1 про відшкодування майнової та моральної шкоди, заподіяної в наслідок дорожньо-транспортної пригоди,

установив:

01 березня 2021 року ОСОБА_2 звернувся до Миргородського міськрайонного суду Полтавської області з позовом до Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія ПРОВІДНА», ОСОБА_1 про відшкодування майнової та моральної шкоди, заподіяної в наслідок дорожньо-транспортної пригоди. В обґрунтування позову зазначив, що 05 серпня 2019 року, близько 16 год. 30 хв., в м. Миргороді Полтавської області, на вул. Хорольська, 40, навпроти АЗС «Авіас», відбулося зіткнення автомобіля марки ВАЗ 21093, державний номерний знак НОМЕР_1 під керуванням водія ОСОБА_1 з автомобілем марки Volkswagen Jetta, державний номерний знак НОМЕР_2 під його керуванням, власником якого є він. Внаслідок даної дорожньої пригоди він зазнав шкоди здоров`ю, оскільки отримав тілесні ушкодження та перебував на стаціонарному лікуванні в травматологічному відділенні Миргородської ЦРЛ, чим спричинено моральної шкоди. На лікування ним було витрачено кошти в загальній сумі 999 гривень 37 копійок. Окрім того, йому, як власнику автомобіля марки Volkswagen Jetta, завдано значної майнової шкоди в результаті його фактичного знищення через механічні пошкодження, руйнування окремих вузлів та агрегатів, а також моральної шкоди. Згідно звіту про оцінку майна вартість завданого матеріального збитку становить 231198 гривень. Згідно рахунку - фактури від 24 січня 2020 року вартість оцінки належного йому пошкодженого майна становить 4000 гривень. Згідно Полісу обов`язкового страхування цивільно - правової відповідальності власників наземних транспортних засобів страховиком забезпеченого транспортного засобу - автомобіля марки ВАЗ 21093, яким на момент дорожньої пригоди, керував ОСОБА_1 , є Страхова компанія «ПРОВІДНА». На позасудові звернення позивача до страхової компанії з приводу отримання страхового відшкодування відповідач відтерміновує свій обов`язок щодо здійснення страхових виплат, внаслідок чого порушуються його законні права . Внаслідок заподіяння шкоди його здоров`ю і майну йому заподіяно значної моральної шкоди, яка виразилася у фізичних болях та стражданнях у зв`язку з його каліцтвом і ушкодженням здоров`я, а також у зв`язку із знищенням майна і фактичним позбавленням права користування таким майном. Враховуючи вище наведене, позивач просив стягнути на свою користь 232197,37 грн майнової шкоди та 60000 грн моральної шкоди, що були завдані джерелом підвищеної небезпеки.

Ухвалою Миргородського міськрайонного суду Полтавської області від 24 вересня 2021 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін (а.с.45).

В поданому 15.04.2021 відзиві відповідач ОСОБА_1 просив відмовити в задоволенні позову, оскільки його вина в даному ДТП не встановлена.

Представник ПАТ «СК Провідна» в поданому відзиві просив проводити розгляд справи без його участі та відмовити в задоволенні позову, оскільки вина водія, відповідача по справі, ОСОБА_1 не встановлена, тому його цивільно правова відповідальність не настала. Відповідно до п. 1 ст. 36 «Про обов`язкове страхування цивільно правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик, керуючись нормами цього Закону, приймає вмотивоване рішення про здійснення страхового відшкодування або про відмову у здійсненні страхового відшкодування. Згідно п. 4 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 4 від 01.03.13 «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки», обов`язок відшкодувати завдану шкоду виникає у її завдавача за умови, що дії останнього були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи. Потерпілий подає докази, що підтверджують факт завдання шкоди за участю відповідача, розмір завданої шкоди, а також докази того, що відповідач є завдавачем шкоди або особою, яка відповідно до закону зобов`язана відшкодувати шкоду. ДТП сталась за участю двох транспортних засобів, тобто внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки. Порядок відшкодування такої шкоди регулюється положеннями п. 1 ч. 1 ст. 1188 Цивільного кодексу України, відповідно до якої, шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою. Страхове відшкодування за полісом обов`язкового страхування цивільної відповідальності сплачується потерпілій особі в разі настання цивільної відповідальності водія забезпеченого транспортного засобу, тобто в даному випадку за наявності в його діях вини. Так страховику для виплати страхового відшкодування необхідно належним чином завірене рішення суду, що встановлює вину страхувальника. Саме цей документ визначає особу що є потерпілою в результаті ДТП. Позивач у своїй позовній заяві повідомив, що його не було визнано потерпілим ні вироком суду, ні постановою суду у справі про адміністративне правопорушення. Отже, оскільки рішенням суду вину в діях водія ОСОБА_1 не встановлено, то, відповідно його цивільно-правова відповідальність не настала. Відповідно до ст. 32.1 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик або МТСБУ не відшкодовує шкоду, заподіяну при експлуатації забезпеченого транспортного засобу, але за спричинення якої не виникає цивільно- правової відповідальності відповідно до закону.

Ухвалою суду від 07.09.2021 зупинено провадження у справі до моменту прийняття остаточного рішення у кримінальному провадженні № 0000614.

Ухвалою суду від 09.09.2024 провадження у справі поновлено та продовжено судовий розгляд справи.

В судове засідання позивач не з`явився, подав заяву, в якій позовні вимоги підтримав та прохав задовольнити (а.с.158).

Відповідач ОСОБА_1 в судовому засідання просив відмовити в задоволенні позовних вимог, оскільки його вина не встановлена.

Представник відповідача Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія ПРОВІДНА» в судове засідання не з`явився, в поданому відзиві просив проводити розгляд справи у його відсутність та відмовити в задоволенні позову.

Заслухавши відповідача, дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступних висновків.

Судом встановлено, що 05 серпня 2019 року, близько 16 год. 30 хв., в м. Миргороді Полтавської області по вул. Хорольська, 40, водій автомобіля марки Volkswagen Jetta, державний номерний знак НОМЕР_2 ОСОБА_2 допустив зіткнення з автомобілем марки ВАЗ 21093, державний номерний знак НОМЕР_1 під керуванням водія ОСОБА_1 , що рухався в попутному напрямку руху та виконував маневр поворот ліворуч. Внаслідок дорожньо транспортної пригоди водій автомобіля ВАЗ 21093 д.н.з. НОМЕР_1 ОСОБА_1 та його пасажири ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 разом з водієм автомобіля Volkswagen Jetta, д.н.з. НОМЕР_2 ОСОБА_2 госпіталізовані до Миргородської ЦРЛ.

За даним фактом було розпочато досудове розслідування кримінального провадження № 0000614 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 286 КК України.

В результаті ДТП позивач отримав тілесні ушкодження у вигляді ЗЧМП, струс головного мозку, які по ступеню тяжкості відносяться до легких тілесних ушкоджень, які спричинили короткочасний розлад здоров`я, що підтверджено висновком експерта № 284 від 16.12.2019 (а.с.6).

27 липня 2023 року кримінальне провадження за № 0000614 від 05.08.2019 року, постановою слідчого СВ Миргородського РВП ГУНП в Полтавській області Михайленка Г.В. було закрите з підстав відсутності в діях ОСОБА_2 та ОСОБА_1 складу злочину, передбаченого ч.1 ст. 286 КК України. Згідно даної постанови в діях водіїв транспортних засобів ОСОБА_2 та ОСОБА_1 не вбачається об`єктивних порушень правил дорожнього руху , які б знаходилися в причинному зв`язку з дорожньо-транспортною пригодою.

Постанова вмотивована, висновками ряду експертиз, а саме:

-висновком судової автотехнічної експертизи №518 від 26.09.2019, відповідно до якого в діях ОСОБА_1 відсутні порушення Правил дорожнього руху, які знаходиться в причинному зв`язку з ДТП, а вбачаються порушення 10.1, 14.2(б) Правил дорожнього руху, які знаходяться з причинному зв`язку з виникненням ДТП у ОСОБА_2 ;

-на підставі показань ОСОБА_2 відповідно до висновку автотехнічної експертизи №755 від 20.122019 в діях останнього відсутні порушення Правил дорожнього руху, які знаходиться в причинному зв`язку з ДТП, а вбачаються порушення п. 10.1, 10.4 Правил дорожнього руху, які знаходяться в причинному зв`язку з виникненням ДТП у ОСОБА_6 ;

-відповідно до висновку Харківського науково-дослідного інституту судових експертиз ім. професора Бокаріуса M.С. №13302/17637 від 25.11..2020, покази водія автомобіля Volkswagen Jetta д.н.з. НОМЕР_3 ОСОБА_2 в частині розташування місця зіткнення транспортних засобів, а відповідно і про механізм розвитку даної дорожньо-транспортної пригоди на стадії зближення транспортних засобів, з технічної, точки зору є неспроможними, а покази водія автомобіля ВАЗ 21093 д.н.з. НОМЕР_1 ОСОБА_1 не позбавлені технічної спроможності. У подальшому, експерт використовує дані отримані в ході проведення слідчих дій з ОСОБА_1 відповідно до яких у водія автомобіля Volkswagen Jetta д.н.з. НОМЕР_2 ОСОБА_2 вбачається порушення п. 10.1, 14.2 (б) Правил дорожнього руху, які знаходяться в причинному зв`язку з виникненням дорожньо-транспортної пригоди. В діях водія автомобіля ВАЗ21093 д.н.з. НОМЕР_1 ОСОБА_1 , відсутні будь-які порушення Правил дорожнього руху, які знаходяться в причинному зв`язку з виникненням дорожньо-транспортної пригоди (а.с. 91-110);

-відповідно до висновку Київською науково-дослідного інституту судових експертиз №11325/23-52/15091/23-52 від 16.05.2023, покази водія ОСОБА_2 та водія ОСОБА_1 в комплексі неспроможні з технічної точки зору. Вказана водієм ОСОБА_2 величина швидкості руху автомобіля Volkswagen Jctta д.н.з. НОМЕР_4 перевищує мінімальну розраховану швидкість автомобіля Volkswagen Jetta д.н.з. НОМЕР_5 км/год., тому покази водія в частині вказаної ним швидкості руху автомобіля Volkswagen Jetta д.н.з. НОМЕР_2 , 60.0 км/год. можуть вважатися спроможними з технічної точки зору. Зі слів ОСОБА_2 в даній дорожній обстановці, при вказаному в постанові комплексу кількісних параметрів зближення ТЗ з моменту виникнення небезпеки для руху за даним варіантом, водій ОСОБА_2 мав технічну можливість уникнути зіткнення шляхом застосування екстренного гальмування. Темп руху автомобіля ВАЗ (2.81.. .2,87с.) вказаний в постанові про призначення в якості вихідних даних для проведення даного дослідження, менший за темп, що наявний в протоколі додаткового огляду за участі ОСОБА_2 (1.75... 1.78с.), тому відстань віддалення автомобіля Volkswagen Jetta д.н.з. НОМЕР_6 , в момент виникнення небезпеки для руху водію при більшому темпі буде меншою. В такому випадку, висновок по даному варіанту буде протилежним. Технічна можливість уникнути зіткнення у водія автомобіля ВАЗ 21091 д.н.з. НОМЕР_7 ОСОБА_1 полягала у виконанні вимог п. 10.1 ПДР України

Аналізуючи висновок експерта №11325/23-52/15091/23-52 від 16.05.2023 слідчий прийшов до висновку, що водій ОСОБА_2 та водій ОСОБА_1 при проведенні з ними слідчих дій не надали повний комплекс кількісних параметрів, який би дозволив визначити експертним шляхом технічну спроможність їх показів.

Відповідна постанова набрала законної сили, учасниками кримінального провадження не була оскаржена.

На момент ДТП цивільна відповідальність водія ОСОБА_1 перед третіми особами була застрахована у ПрАТ «СК «ПРОВІДНА» страховий поліс № АМ/3857936, відповідно до якого застраховано цивільну відповідальність осіб, що на законних підставах експлуатують транспортний засіб ВАЗ 21093 (а.с.87).

Згідно звіту про оцінку майна А01/05 від 30.01.2020 вартість завданого матеріального збитку внаслідок пошкодження автомобіля Volkswagen Jetta д.н.з. НОМЕР_6 становить 231198 гривень (а.с. 10-32).

Вартість оцінки належного ОСОБА_2 пошкодженого майна становить 4000 гривень згідно рахунку - фактури від 24 січня 2020 року (а.с.33).

Як передбачено ст. 8 Конституції України, в Україні визнається і діє принцип верховенства права. Відповідно до ст.24 Конституції України, громадяни мають рівні конституційні права і свободи та є рівними перед законом, не може бути привілеїв чи обмежень за ознаками раси, кольору шкіри, політичних, релігійних та інших переконань, статі, етнічного та соціального походження, майнового стану, місця проживання, за мовними або іншими ознаками.

Згідно ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави (ст. 2 ЦПК України).

Частиною 1 статті 13 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи.

Положеннями ст.ст. 12, 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом.

Положеннями ст. 3 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» визначено, що страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого.

Відповідно до ст. 35 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» для отримання страхового відшкодування потерпілий чи інша особа, яка має право на отримання відшкодування, протягом 30 днів з дня подання повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду подає страховику заяву про страхове відшкодування.

Позивач в установлений строк звернувся до ПрАТ «СК «ПРОВІДНА» з повідомленням про дорожньо-транспортну пригоду (а.с.35).

Відповідно до п. 1 ст. 36 «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик, керуючись нормами нього Закону, приймає вмотивоване рішення про здійснення страхового відшкодування або про відмову у здійсненні страхового відшкодування.

Відшкодування збитків є однією з форм або заходів цивільно-правової відповідальності, яка вважається загальною або універсальною в силу правил статті 22 Цивільного кодексу України, оскільки частиною 1 цієї статті визначено, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Тобто порушення цивільного права, яке потягнуло за собою завдання особі майнових збитків, саме по собі є основною підставою для їх відшкодування.

Частинами першою-четвертою статті 1166 ЦК України унормовано, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. Шкода, завдана каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю фізичної особи внаслідок непереборної сили, відшкодовується у випадках, встановлених законом. Шкода, завдана правомірними діями, відшкодовується у випадках, встановлених цим Кодексом та іншим законом.

Натомість положення статті 1187 ЦК України "Відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки" є спеціальними й передбачають певні особливості, характерні для розгляду справ про деліктну відповідальність у разі завдання шкоди джерелом підвищеної небезпеки, які відмінні від загальних правил деліктної відповідальності.

Згідно з частиною першою статті 1187 ЦК України джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб.

Підвищена небезпека в розумінні цієї статті є об`єктивною категорією, не пов`язаною з психологічним поняттям страху, та означає більшу вірогідність настання негативних, шкідливих наслідків, ніж при проведенні будь-якої іншої діяльності. Причиною підвищеної небезпеки є такі властивості об`єктів, з якими проводиться діяльність, які обумовлюють неможливість повного контролю за такою діяльністю з боку людини на даному етапі розвитку науки та технологій. Тому, незважаючи на дотримання правил техніки безпеки, існує підвищена вірогідність завдання шкоди внаслідок проведення такої діяльності.

Частинами другою, п`ятою статті 1187 ЦК України передбачено, що шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого.

Під непереборною силою слід розуміти, зокрема, надзвичайні або невідворотні за даних умов події (пункт 1 частини першої статті 263 ЦК України), тобто ті, які мають зовнішній характер.

Під умислом потерпілого слід розуміти усвідомлене бажання особи заподіяти шкоду, тобто таку його протиправну поведінку, коли потерпілий не лише передбачає, але і бажає або свідомо допускає настання шкідливого результату (суїцид тощо). При цьому особа повинна розуміти значення своїх дій та мати змогу керувати ними.

За змістом викладених положень, при розгляді позовів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки, слід враховувати вимоги статей 1166, 1187 ЦК України, відповідно до яких шкода, завдана особі чи майну фізичної або юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її завдала; обов`язок відшкодувати завдану шкоду виникає у її завдавача за умови, що дії останнього були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, - незалежно від наявності вини.

Отже, особливістю відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки (крім випадку відшкодування шкоди, завданої внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки - стаття 1188 ЦК України), є те, що володілець такого джерела зобов`язаний відшкодувати завдану шкоду незалежно від його вини. Перед потерпілим несуть однаковий обов`язок відшкодувати завдану шкоду, як винні, так і невинні володільці об`єктів, діяльність з якими є джерелом підвищеної небезпеки.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 31.05.2021 справа № 904/2830/20.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою.

Згідно п. 4 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 4 від 01.03.13 «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки», обов`язок відшкодувати завдану шкоду виникає у її завдавача за умови, що дії останнього були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи.

Судом встановлено, що дорожньо транспортна подія сталась за участю двох транспортних засобів, тобто внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки.

Порядок відшкодування такої шкоди регулюється положеннями п. 1 ч. 1 ст. 1188 Цивільного кодексу України, відповідно до якої, шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою.

Відповідно до ст. 32.1 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», страховик або МТСБУ не відшкодовує шкоду, заподіяну при експлуатації забезпеченого транспортного засобу, але за спричинення якої не виникає цивільно - правової відповідальності відповідно до закону.

Підсумовуючи вищевикладене, оскільки вина в діях водія ОСОБА_1 не встановлена, тому позовні вимоги ОСОБА_2 про стягнення майнової шкоди не підлягають задоволенню.

Згідно зі статтею 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування. Моральна шкода відшкодовується одноразово, якщо інше не встановлено договором або законом.

Оскільки у задоволенні основної позовної вимоги відмовлено, тому у задоволенні похідної вимоги про стягнення моральної шкоди також необхідно відмовити.

Судові витрати у справі, які складаються з витрат по сплаті судового збору, відповідно жд ост. 141 ЦПК України слід покласти на позивача.

Керуючись ст..ст. 12, 13, 81, 133, 141, 263-265, 354 ЦПК України суд, -

п о с т а н о в и в :

Відмовити в задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 про стягнення із Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія ПРОВІДНА», а у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої ОСОБА_2 в межах різниці між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням) - з ОСОБА_1 , на користь ОСОБА_2 в рахунок відшкодування майнової шкоди 232197 (двісті тридцять дві тисячі сто дев`яносто сім) гривень 37 копійок, в рахунок відшкодування моральної оди 60000 (шістдесят тисяч) гривень.

Рішення може бути оскаржене шляхом подачі апеляційної скарги до Полтавського апеляційного суду протягом 30 днів з дня виготовлення повного тексту рішення.

Повний текст рішення виготовлений 10 грудня 2024 року.

Суддя О. А. Городівський