Справа №601/2208/24
Провадження № 2/601/663/2024
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 жовтня 2024 року Кременецький районний суд Тернопільської області в складі: головуючого судді Білосевич Г.С.,

з участю секретаря судового засідання Польової Ж.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Кременець цивільну справу № 601/2208/24 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення коштів за вартість неякісного товару,

за участю: позивача ОСОБА_1 та його представника - адвоката Богуша В.Д.,

відповідача ОСОБА_2 ,

встановив:

Позивач ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом про стягнення із ОСОБА_2 на його користь кошти, сплачені за товар неналежної якості в сумі 68 750 гривень та 10 000 тисяч гривень на відшкодування моральної (немайнової) шкоди. Заяву обґрунтовує тим, що 28 березня 2024 року позивач придбав у відповідача товар, а саме ноутбук ASUS TUF Gaming Al5 2023 FA 507XI-HQ063(90NROFF5-MOO4JO) Media Gray/15,6 IPS WQHD165 Гц/AMD Ryzen 9 7940HS/RAM 16 ГБ/SSD ІТБ/nVidia GeForce RTX 4070 за адресою: Тернопільська область м. Кременець вул. Базарна 6, вартістю 68 750 грн. 29.03.2024 вказаний ноутбук не увімкнувся перший раз тому позивач відніс його у магазин. В магазині ноутбук увімкнувся. 02.04.2024 ноутбук знову не увімкнувся другий раз, тому в магазині де був куплений товар, його перевіряли до 05.04.2024. 08.04.2024 року коли вказаний ноутбук не увімкнувся втретє, позивач звернувся до продавця ФОН ОСОБА_2 з претензією про заміну ноутбука або повернення сплачених коштів. Відповідач прийняв у нього даний ноутбук та декілька разів відправляв до сервісної служби та вже змінив у ньому «клавіатурний модуль».ФОП ОСОБА_2 відмовився обміняти товар або повернути кошти за неякісний товар. Позивач вважає, що своїми діями ФОП ОСОБА_2 порушує його права на отримання товару належної якості. Окрім матеріальної шкоди, позивачу завдано моральної шкоди. Позивач був вимушений приділяти значну частину свого особистого часу на вирішення даної проблеми, багаторазово звертався до відповідача, як усно так і письмово, звертався за юридичною допомогою. Внаслідок неправомірних дій відповідача погіршився і фізичний стан позивача, останній почав відчувати схвильованість чи будуть йому повернуті грошові кошти, це призвело до головних болів, підвищення тиску та нервових напружень. Окрім того, позивач являється внутрішньо переміщеною особою з міста Херсон та придбав товар для роботи. Вважає, що своїми діями відповідач завдав позивачу моральних страждань. Моральну шкоду позивач оцінює в 10 000 грн.

Позивач ОСОБА_1 та його представник - адвокат Богуш В.Д. в судовому засіданні позовні вимоги підтримали, просять їх задовольнити з підстав, що вказані у позовній заяві. Окрім того пояснили, що позивач придбав товар 28.03. а з неполадкою звернувся 29.03. тобто на наступний день після придбання товару. Договірні відносини у позивача виникли з відповідачем в момент придбання товару, тому саме ОСОБА_2 є належним відповідачем по справі, а не сервісний центр або виробник товару. Також, ОСОБА_1 пояснив, що відповідач двічі приїздив до нього до дому для перевірки роботи ноутбука, однак він не вмикався.

Відповідач ОСОБА_2 в судовому засіданні позов не визнав та просить відмовити у задоволенні даного позову, оскільки він не є належним відповідачем у даній справі. Окрім того, відповідач пояснив, що вказаний ноутбук по своїх характеристиках не підтримує усі програми, які необхідні позивачу. Він двічі був у нього вдома і при відключенні підключених до ноутбука пристроїв, ноутбук вмикався, а в інншому випалдку - ні.

У надісланому на адресу суду відзиві на позов відповідач вказує на те, що ОСОБА_1 купив у нього ноутбук фірми Asus, через 5 днів приніс ноутбук з проблемою, посилаючись на те, що не завжди вмикається. Після десяти вмикань і відповідного вимикання, ця проблема не підтвердилася, тому віддали ноутбук назад покупцю. Через 5 днів покупець знову звернувся з тією ж проблемою. У зв`язку з чим, придбаний позивачем ноутбук відповідач відправив на гарантійний сервісний центр ASUS в м. Київ. Авторизований сервісний центр проблем не виявив. Після отримання відповідачем повернуто ноутбук покупцю. Однак, як стверджує ОСОБА_1 проблема проявилася знову (вимикається ноутбук раптово) і йому вдалося це зняти на відео. Після чого ноутбук знову був відправлений до того ж сервіс-центру ASUS з прикріпленими відео доказами. Але даний сервіс не помітив файлів відео-доказу і знову відправив ноутбук назад позивачу. Зв`язавшись з сервісом і повторно пояснивши детально в чому суть поломки, де подивитися файли відео доказу проблеми, відповідач відправи їм ноутбук повторно. З метою усунення недоліку товару Сервіс-центр ASUS замінив модуль клавіатури (так як на ньому кнопка увімкнення) і засобами поштового зв`язку повернув ноутбук. При цьому, після сервісного обслуговування товариством «Крок TTC» на його електронне та усне звернення з посиланням на відео позивача, не складено авторизованим сервісним центром факту поломки або фірмової особливості ноутбука «Asus». Оскільки гарантійна заміна модулю клавіатури ноутбука не дала очікуваного сторонами результату, із цих причин також вбачається вина ТОВ «Крок TTC» і опосередковане визнання останнім факту не вмикання та/або фірмової особливості ноутбука. Натомість, покупець відмовився забирати цей ноутбук, заявив бажання замінити його на новий. Втім, позов ОСОБА_1 заявив про відшкодування вартості ноутбука, що є помилковим, з урахуванням ч. 1 ст. 8 Закону України «Про захист прав споживачів». Дана правова норма вказує, що у разі виявлення протягом встановленого гарантійного строку недоліків споживач, в порядку та у строки, що встановлені законодавством, має право вимагати: пропорційного зменшення ціни; безоплатного усунення недоліків товару в розумний строк; відшкодування витрат на усунення недоліків товару. Якщо дійсно має місце факт поодинокого не вмикання придбаного позивачем ноутбука, відповідач вважає, що такі недоліки товару слід віднести до фірмових особливостей товару. Крім того, позивачем не надано жодного доказу його вини, при цьому він повністю нехтує всіма обставинами і наявними в нього документами, що вказують на відсутність вини продавця товару, якщо навіть сервісний центр не зміг виявити поломку ноутбука. А відтак, позивач зловживаючи своїм процесуальним правом, не лише помилково не зазначив відповідачем у справі виробника товару або імпортера, а також не визначив співвідповідачем сервісний центр «Asus» в собі ТОВ «Крок TTC». Відповідач неодноразово пояснював відповідачу і показував документи про спрямування придбаного ним ноутбука до сервісного центру «Asus», який не забезпечено усунення несправностей, що проявляються по теорії ймовірності лише в позивача. Крім того, відповідач вказує, що в структурі його бізнесу відсутній авторизований сервісний центр «Asus», що свідчить про неможливість усунення ним будь-яких технічних недоліків техніки. Отже, поверхова оцінка позивачем та його адвокатом причетності та вини всіх учасників правовідносин та ситуації загалом, спричинила помилкове не визначення співвідповідачем у справі Сервіс-центр ASUS та виробника або імпортера чи дилера. Оскільки, відповідач не є виробником ноутбуків «Asus» та уповноваженим виробником або дилером «Asus» сервісним центром, тому він не повинен відповідати за позовом.

Ухвалою суду від 19.07.2024 відкрито провадження у даній справі за правилами загального позовного провадження.

22.07.2024 представником позивача подано клопотання про проведення судового засідання в режимі відеоконференції.

06.09.2024 відповідачем подано відзив на позов.

06.09.2024 представником позивача подано відповідь на відзив.

Ухвалою суду від 09.09.2024 клопотання представника позивача про проведення судового засідання в режимі відеоконференції задоволено.

Ухвалою суду від 24.09.2024 закрито підготовче провадження та призначено дану справу до судового розгляду.

Дослідивши матеріали справи, вислухавши пояснення учасників справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав.

Із угоди № 112345 від 28.03.2024 року та фіскального чеку про оплату товару від 28.03.2024 року слідує, що ОСОБА_1 придбав у ФОП ОСОБА_2 ноутбук ASUS TUF Gaming Al5 2023 модель: FA 507XI-HQ063 вартістю 68 750 (шістдесят вісім тисяч сімсот п ятдесят ) грн.

Згідно заяви ОСОБА_1 від 08.04.2024; претензії від 08.04.2024 та розписки від 08.04.2024, що дана ОСОБА_2 , позивачем подана претензія ФОП ОСОБА_2 щодо заміни придбаного у нього неякісного ноутбука або повернення коштів, а відповідачем вказаний ноутбук прийнятий.

Із звіту до замовлення № 1053620 від 12.04.2024 надано сервісним центром ІП «Логін» слідує, що у переданого на діагностику ноутбука ASUS TUF Gaming Al5 2023 модель: FA 507XI-HQ063 апаратних несправностей не виявлено, виконані роботи: перезбірка, прошивка ВІОS програматором, тестування в систетичних навантаженнях та простої.

Згідно акту виконаних робіт № 2033613/240524 від 24.05.2024 сервісного центру «Крок TTC», у ноутбуці ASUS TUF Gaming Al5 2023 модель: FA 507XI-HQ063 проведено заміну клавіатурного модуля.

Із скарги ОСОБА_1 від 29.05.2024 та повідомлення 19.06.2024 Головного управління Держпродспоживслужби в Тернопільській області слідує, що позивач звертався до Головного управління Держпродспоживслужби в Тернопільській області з проханням допомогти у вирішенні питання щодо заміни придбаного ним ноутбука на аналогічний або повернення коштів за товар, який не відповідає якості.

Відповідно до ч.1 ст.16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Відповідно до статті 42 Конституції України держава захищає права споживачів, здійснює контроль за якістю і безпечністю продукції та усіх видів послуг і робіт, сприяє діяльності громадських організацій споживачів.

Закон України «Про захист прав споживачів» регулює відносини між споживачами товарів, робіт і послуг та виробниками і продавцями товарів, виконавцями робіт і надавачами послуг різних форм власності, встановлює права споживачів, а також визначає механізм їх захисту та основи реалізації державної політики у сфері захисту прав споживачів.

Пунктом 22 частини першої статті 1 Закону України «Про захист прав споживачів» визначено, що споживач - фізична особа, яка придбаває, замовляє, використовує або має намір придбати чи замовити продукцію для особистих потреб, безпосередньо не пов`язаних з підприємницькою діяльністю або виконанням обов`язків найманого працівника.

Відповідно до статті 673 ЦК України продавець повинен передати покупцеві товар, якість якого відповідає умовам договору купівлі-продажу. У разі відсутності в договорі купівлі-продажу умов щодо якості товару продавець зобов`язаний передати покупцеві товар, придатний для мети, з якою товар такого роду звичайно використовується. Якщо продавець при укладенні договору купівлі-продажу був повідомлений покупцем про конкретну мету придбання товару, продавець повинен передати покупцеві товар, придатний для використання відповідно до цієї мети.

Згідно з частиною першою статті 668 ЦК України ризик випадкового знищення або випадкового пошкодження товару переходить до покупця з моменту передання йому товару, якщо інше не встановлено договором або законом.

Частиною першою статті 679 ЦК України передбачено, що продавець відповідає за недоліки товару, якщо покупець доведе, що вони виникли до передання товару покупцеві або з причин, які існували до цього моменту.

Згідно з частиною другою статті 679 ЦК України, якщо продавцем надані гарантії щодо якості товару, продавець відповідає за його недоліки, якщо він не доведе, що вони виникли після його передання покупцеві внаслідок порушення покупцем правил користування чи зберігання товару, дій третіх осіб, випадку або непереборної сили.

За змістом наведеної правової норми у випадку існування гарантії щодо якості товару обов`язок доведення обставин, що звільняють продавця від відповідальності, покладається на нього.

У постанові Верховного Суду від 28.02.2018 у справі №215/46/16-ц викладено висновок про те, що «Визначення поняття гарантії якості товару міститься у частині першій статті 675 ЦК України, якою передбачено, що товар, який продавець передає або зобов`язаний передати покупцеві, має відповідати вимогам щодо його якості в момент його передання покупцеві, якщо інший момент визначення відповідності товару цим вимогам не встановлено договором купівлі-продажу.

Під гарантією якості товару слід розуміти ручання продавця про відсутність у товарі в момент його передачі або в інший момент, встановлений у договорі, недоліків по якості товару, що знижують його вартість або не дозволяють використовувати відповідно до мети, передбаченої договором. За загальним правилом, товар повинен відповідати вимогам по якості у момент його передачі від продавця до покупця. Це означає, що наслідки, які встановлені законодавством, зокрема вищенаведеними частиною другою статті 678 ЦК України та частиною першою статті 8 Закону України «Про захист прав споживачів», при реалізації продавцем неякісної продукції настають у випадку, коли недоліки товару мали місце на час його передання покупцеві, але не були і не могли бути виявлені останнім у момент передання. Тобто вказані недоліки стосуються експлуатаційних (споживчих) властивостей товару і не пов`язані з його механічним пошкодженням, які можна виявити шляхом візуального огляду.

Зазначене узгоджується також з положеннями пункту 18 Порядку гарантійного ремонту (обслуговування) або гарантійної заміни технічно складних побутових товарів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 11 квітня 2002 року № 506, згідно з яким на гарантійне обслуговування приймається товар за наявності експлуатаційних документів, пломб виробника або виконавця на товарі, якщо це передбачено експлуатаційним документом, відсутності пошкоджень товару, які могли викликати несправність, за умови дотримання вимог експлуатаційного документа щодо правил зберігання, введення в експлуатацію та використання товару за призначенням. У разі виходу товару з ладу з вини споживача (невиконання правил експлуатації), відсутності передбачених експлуатаційними документами пломб, гарантійного талона споживач втрачає право на гарантійне обслуговування».

Частиною першою статті 8 Закону України «Про захист прав споживачів» передбачено, що у разі виявлення протягом встановленого гарантійного строку істотних недоліків, які виникли з вини виробника товару (продавця, виконавця), або фальсифікації товару, підтверджених за необхідності висновком експертизи, споживач, в порядку та у строки, що встановлені законодавством і на підставі обов`язкових для сторін правил чи договору, має право за своїм вибором вимагати від продавця або виробника: розірвання договору та повернення сплаченої за товар грошової суми; вимагати заміни товару на такий же товар або аналогічний, з числа наявних у продавця (виробника), товар.

Відповідно до частини третьої статті 8 Закону України «Про захист прав споживачів» вимоги споживача, встановлені частиною першою цієї статті, пред`являються на вибір споживача продавцеві за місцем купівлі товару, виробникові або підприємству, що задовольняє ці вимоги за місцезнаходженням споживача.

Відповідно до пункту 5 частини першої статті 1 цього Закону, гарантійний строк - це строк, протягом якого виробник (продавець, виконавець або будь-яка третя особа) бере на себе зобов`язання про здійснення безоплатного ремонту або заміни відповідної продукції у зв`язку з введенням її в обіг.

У разі виявлення протягом встановленого гарантійного строку істотних недоліків, які виникли з вини виробника товару (продавця, виконавця) або фальсифікації товару, підтверджених за необхідності висновком експертизи, споживач, в порядку та у строки, що встановлені законодавством і на підставі обов`язкових для сторін правил чи договору, має право за своїм вибором вимагати від продавця або виробника: розірвання договору та повернення сплаченої за товар грошової суми; заміни товару на такий же товар або аналогічний, з числа наявних у продавця (виробника), товар.

Підставою для задоволення вимоги про розірвання договору та повернення сплаченої суми за товар, є істотний недолік цього товару, який робить неможливим його використання в цілому.

Істотним недоліком Закон називає такий недолік, який робить неможливим чи недопустимим використання товару відповідно до його цільового призначення, виник з вини виробника (продавця, виконавця), після його усунення проявляється знову з незалежних від споживача причин і при цьому наділений хоча б однією з таких ознак, а саме: він взагалі не може бути усунутий, його усунення потребує понад чотирнадцять календарних днів, він робить товар суттєво іншим, ніж передбачено договором (пункт 12 частини першої статті 1 Закону).

Згідно зі статтею 17 Закону України «Про захист прав споживачів» за умови виникнення необхідності у визначенні причин втрати якості товару під час гарантійного строку продавець зобов`язаний провести експертизу продукції; при цьому на споживача покладається обов`язок лише довести наявність істотного дефекту продукції, тягар доказування причин виникнення недоліку товару покладений на продавця.

За змістом частини чотирнадцятої статті 8 Закону України «Про захист прав споживачів» вимоги споживача, передбачені цією статтею, не підлягають задоволенню лише у тому випадку, коли продавець доведе, що недоліки товару виникли внаслідок порушення споживачем правил користування товаром або його зберігання.

Тобто тягар доказування відсутності істотного недоліку товару покладений саме на відповідача, а останній не довів належну якість товару, відсутності в ньому істотних недоліків та існування інших обставин, які звільняли б його від відповідальності.

Саме такий висновок викладений ВС/КЦС у справі № 751/7892/17 від 01 липня 2020 р.

Судом встановлено, що 28.03.2024 позивач придбав у відповідача ноутбук ASUS TUF Gaming Al5 2023 модель: FA 507XI-HQ063 , в процесі використання ноутбук не вмикався, у зв"язку з чим позивач 08.04.2024 звернувся до відповідача про заміну товару. 12.04.2024 та 24.05.2024 вищевказаний ноутбук перебував у сервісному центрі для проведення його гарантійного ремонту. Незважаючи на проведення сервісними центрами перевірки ноутбук ASUS TUF Gaming Al5 2023 та заміни клавіатури вказаний ноутбук не вмикається, що не заперечується сторонами.

Отже, оскільки позивачем виявлено протягом встановленого гарантійного строку недоліки товару, факт продажу відповідачем позивачу товару з недоліком, робить неможливим користування ноутбука, не спростований відповідачем належними та допустимими доказами, а тому суд уважає що з відповідача на користь позивача потрібно стягнути вартість товару неналежної якості, а саме: ноутбука ASUS TUF Gaming Al5 2023 модель: FA 507XI-HQ063 на загальну вартість 68750 грн.

ФОП ОСОБА_2 , як продавець, забезпечує належну роботу (застосування, використання) продукції, зокрема, спірного товару, протягом гарантійного строку, тому порушені права позивача як споживача підлягають поновленню саме відповідачем.

Відповідно до вимог ч. 5 ст. 8 Закону України «Про захист прав споживачів» продавець зобов`язаний прийняти товар неналежної якості у споживача і задовольнити його вимоги.

ВС/КЦС нагадав, що відповідно до ч. 14 ст. 8 Закону України «Про захист прав споживачів» вимоги споживача, передбачені цією статтею, не підлягають задоволенню, якщо продавець або виробник доведуть, що недоліки товару виникли внаслідок порушення споживачем правил користування товаром або його зберігання. Проте відповідачем не доведено, що недоліки товару виникли внаслідок порушення споживачем правил користування товаром або його зберігання.

Зважаючи на викладене, суд визнає обґрунтованими доводи позову про порушення відповідачем прав позивача як покупця і споживача, що виникають у зв`язку з придбанням непродовольчого товару неналежної якості, та вбачає підстави для захисту порушеного права шляхом примусового стягнення сплаченої за товар грошової суми.

Стаття 611 ЦК України визначає, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Такими наслідками є, зокрема, відшкодування моральної шкоди.

Загальні положення про відшкодування моральної шкоди закріплює стаття 23 ЦК України, яка визначає, що моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи.

Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування.

Моральна шкода відшкодовується одноразово, якщо інше не встановлено договором або законом.

Зміст наведених норм цивільного закону свідчить про те, що моральна шкода відшкодовується лише в тих випадках, якщо її відшкодування передбачене законом або договором.

В укладеному сторонами договорі відсутні умови, які б передбачали відшкодування моральної шкоди, проте такі положення містяться у Законі України «Про захист прав споживачів», на які позивач посилається як на підставу своїх вимог.

За приписами частини першої статті 4 Закону України «Про захист прав споживачів» споживачі під час укладення, зміни, виконання та припинення договорів щодо отримання (придбання, замовлення тощо) продукції, а також при використанні продукції, яка реалізується на території України, для задоволення своїх особистих потреб мають, зокрема, право на відшкодування майнової та моральної шкоди, завданої внаслідок недоліків продукції (дефекту в продукції), відповідно до закону.

Відповідно до частини другої статті 22 цього Закону при задоволенні вимог споживача суд одночасно вирішує питання щодо відшкодування моральної (немайнової) шкоди.

Отже наведені норми Закону України «Про захист прав споживачів» у чинній редакції прямо передбачають право споживача на відшкодування моральної шкоди у правовідносинах між споживачами та виробниками і продавцями товарів, виконавцями робіт і надавачами послуг.

Зважаючи на викладене, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для відшкодування у спірних правовідносинах завданої моральної шкоди.

На підставі оцінки наведених у позовній заяві аргументів та наданих позивачем доказів суд дійшов до переконання про доведеність факту завдання позивачу душевних страждань, викликаних неякісним товаром та відмовою у поверненні сплаченої за товар суми.

Заслуговують на увагу і доводи позивачки про те, що протиправні дії відповідача зумовили істотні зміни у звичному способі його життя, оскільки він змушений був витрачати час і зусилля на звернення до відповідача.

Отже з урахуванням глибини та тривалості моральних страждань, принципів розумності і справедливості, суд визнає обґрунтованою компенсацію завданої позивачу моральної шкоди в сумі 3 000 грн.

Відповідно до статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених вимог, а інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Частина 6 цієї норми визначає, що якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог.

Отже з огляду на результат розгляду справи та ураховуючи, що позивач як споживач звільнений від сплати судового збору на підставі частини 3 статті 22 Закону України «Про захист прав споживачів», суд вбачає підстави для стягнення з відповідача в дохід держави судового збору в розмірі 1211 грн. 20 коп.

Керуючись ст.ст.3, 4, 12, 13, 15 Закону України «Про захист прав споживачів», ст.ст.13, 76-81, 141, 259, 263-265, 268, 273, 354 ЦПК України, суд -

вирішив:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення коштів за вартість неякісного товару задовольнити частково.

Стягнути із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 кошти, сплачені за товар неналежної якості в сумі 68 750 (шістдесят вісім тисяч сімсот п`ятдесят) гривень та 3 000 (три) тисячі гривень на відшкодування моральної (немайнової) шкоди.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ГУК у м. Києві/м.Київ/22030106, код за , банк отримувача Казначейство України (ЕАП), р/р НОМЕР_1 код 22030106 судовий збір в розмірі 1211 (однієї тисячі двісті одинадцять) грн. 20 (двадцять) коп.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Тернопільського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Позивач: ОСОБА_1 , житель АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 .

Відповідач: ОСОБА_2 , житель АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3 .

Повне судове рішення складено 28.10.2024.

Головуючий: