Справа № 161/7362/24
Провадження № 2/161/2610/24
У Х В А Л А

28 жовтня 2024 року місто Луцьк

Луцький міськрайонний суд Волинської області в складі:

головуючого судді Ковтуненка В.В.,

за участю секретаря судового засідання Камінського Ю.В.,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду №10 в м. Луцьку цивільну справу № 161/7362/24 за позовною заявою адвоката Бем Юрія Юрійовича, який діє в інтересах ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , Торчинської селищної ради про скасування рішення органу про передачу у власність земельної ділянки, скасування рішення про державну реєстрацію права власності на земельну ділянку, в частині заяви ОСОБА_1 про відвід судді,

В С Т А Н О В И В :

В провадженні суду перебуває цивільна справа № 161/7362/24 за позовною заявою адвоката Бем Юрія Юрійовича, який діє в інтересах ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , Торчинської селищної ради про скасування рішення органу про передачу у власність земельної ділянки, скасування рішення про державну реєстрацію права власності на земельну ділянку.

25 жовтня 2024 року на адресу суду надійшла заява позивача ОСОБА_1 про відвід судді. З підстав, викладених в заяві, заявляє відвід судді Луцького міськрайонного суду Волинської області Ковтуненку В.В. від розгляду цивільної справи № 161/7362/24.

Дослідивши письмові матеріали справи в їх сукупності, суд приходить до висновку про відмову в задоволенні заяви ОСОБА_1 про відвід судді з наступних підстав.

Відповідно до п. 5 ч.1 ст. 36 ЦПК України суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 40 ЦПК України питання про відвід (самовідвід) судді може бути вирішено як до, так і після відкриття провадження у справі. Питання про відвід судді вирішує суд, який розглядає справу. Суд задовольняє відвід, якщо доходить висновку про його обґрунтованість.

Відповідно до ч. 3 ст. 40 ЦПК України якщо суд доходить висновку про необґрунтованість заявленого відводу і заява про такий відвід надійшла до суду за три робочі дні (або раніше) до наступного засідання, вирішення питання про відвід здійснюється суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається у порядку, встановленому частиною першою статті 33 цього Кодексу. Такому судді не може бути заявлений відвід.

Якщо заява про відвід судді надійшла до суду пізніше ніж за три робочі дні до наступного засідання, така заява не підлягає передачі на розгляд іншому судді, а питання про відвід судді вирішується судом, що розглядає справу.

Відповідно до статті 123 ЦПК України перебіг процесуального строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок.

Судом достовірно встановлено, що заява позивача ОСОБА_1 про відвід судді була подана та надійшла до суду 25 жовтня 2024 року. При цьому, підготовче засідання в цивільній справі № 161/7362/24 призначене на 10.00 годин 28 жовтня 2024 року.

Приймаючи до уваги положення статті 123 ЦПК України, суд констатує, що заява ОСОБА_1 про відвід судді надійшла до суду за один робочий день до наступного засідання. Внаслідок чого, така заява не підлягає передачі на розгляд іншому судді, а питання про відвід судді вирішується судом, що розглядає справу, у відповідності до положень ч. 3 ст. 40 ЦПК України.

Судом при розгляді заяви встановлено, що в провадженні суду перебуває цивільна справа № 161/7362/24 за позовною заявою адвоката Бем Юрія Юрійовича, який діє в інтересах ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , Торчинської селищної ради про скасування рішення органу про передачу у власність земельної ділянки, скасування рішення про державну реєстрацію права власності на земельну ділянку.

Ухвалою суду від 18 квітня 2024 року явку сторін та їх представників в межах вказаної цивільної справи було визнано судом обов`язковою.

В обґрунтування поданої заяви позивач ОСОБА_1 посилається на те, що суддя Ковтуненко В.В. порушує її право на захист, шляхом відмови в задоволенні заяв представника позивача про участь в судових засіданнях в режимі відеоконференції, а також в межах цивільної справи № 161/10511/23 постановив ухвалу суду в порушення інтересів ОСОБА_1 . Внаслідок чого його дії викликають обґрунтовані сумніви в його неупередженості та об`єктивності.

Статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду» встановлено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

В практиці Європейського суду з прав людини при оцінці безсторонності суду розмежовується суб`єктивний та об`єктивний аспекти.

При цьому щодо суб`єктивної складової даного поняття, то у справі «Хаушильд проти Данії» зазначається, що потрібні докази фактичної наявності упередженості судді для відсторонення його від справи. Причому суддя вважається безстороннім, якщо тільки не з`являються докази протилежного. Таким чином, існує презумпція неупередженості судді, а якщо з`являються сумніви щодо цього, то для його відводу в ході об`єктивної перевірки має бути встановлена наявність певної особистої заінтересованості судді, певних його прихильностей, уподобань стосовно однієї зі сторін у справі.

Стосовно об`єктивної складової неупередженості суддів, то у справі «Фей проти Австрії» суд вказав, що вона полягає у відсутності будь-яких законних сумнівів в тому, що її забезпечено та гарантовано судом, а для перевірки на об`єктивну неупередженість слід визначити, чи є факти, які не залежать від поведінки судді, що можуть бути встановлені та можуть змусити сумніватися у його неупередженості. Мова йде про ту довіру, яку суди у демократичному суспільстві повинні апріорно викликати в учасників процесу.

Також суд звертає увагу представника позивача на те, що у відповідності до положень пункту 2.5 Бангалорських принципів поведінки суддів, суддя підлягає відводу від участі в розгляді справи в тому випадку, якщо для нього є неможливим винесення об`єктивного рішення у справі, або в тому випадку, коли у стороннього спостерігача могли б виникнути сумніви у неупередженості судді.

Відповідно до ч. 2 статті 214 ЦПК України головуючий відповідно до завдання цивільного судочинства керує ходом судового засідання, забезпечує додержання послідовності і порядку вчинення процесуальних дій, здійснення учасниками судового процесу їх процесуальних прав і виконання ними обов`язків, спрямовує судовий розгляд на забезпечення повного, всебічного та об`єктивного з`ясування обставин справи, усуваючи із судового розгляду все, що не має істотного значення для вирішення справи.

Відповідно до ч. 4 статті 36 ЦПК України незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу.

Відповідно до п. 3 ч. 2 статті 43 ЦПК України учасники справи зобов`язані з`являтися в судове засідання за викликом суду, якщо їх явка визнана судом обов`язковою.

Відповідно до ч. 1 ст. 18 ЦПК України судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Із змісту заяви про відвід судді достовірно вбачається, що всі без виключення підстави для відводу судді, викладені в заяві позивача ОСОБА_1 є її особистим, довільним та помилковим трактуванням виниклих обставин та положень чинного законодавства, а також незгодою з процесуальними рішеннями судді.

Суд констатує, що відповідно до ухвали суду від 18 квітня 2024 року, представник позивача, адвокат Бем Юрій Юрійович не наділений правом брати участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду, оскільки явку представника позивача було визнано судом обов`язковою. Та представник позивача зобов`язаний з`явитися безпосередньо в судове засідання в приміщенні Луцького міськрайонного суду Волинської області.

Також суд звертає увагу, що обставини, згідно яких суд 06 серпня 2024 року в межах цивільної справи № 161/10511/23 постановив ухвалу суду про залишення позову без розгляду в порушення інтересів ОСОБА_1 та без з`ясування її позиції по справі. Однак, суд звертає увагу, що всупереч обставинам, викладеним в заяві про відвід, 06 серпня 2024 року представником позивача ОСОБА_3 не заявлялося, а судом відповідно не приймалася відмова від позову. Такі пояснення ОСОБА_1 є непослідовними, суперечливими та не відповідають фактичним обставинам справи. Станом на 28 жовтня 2024 року ухвала суду від 06 серпня 2024 року, постановлена в цивільній справі № 161/10511/23 є такою, що набрала законної сили.

Внаслідок чого, суд констатує, що така поведінка позивача є лише намаганням домогтися прийняття конкретних процесуальних рішень на користь сторони позивача або усунути головуючого від розгляду справи в спосіб та з підстав, не передбачених положеннями чинного законодавства.

Приймаючи до уваги вищевикладене та враховуючи, що всі без виключення обставини, які вказані в заяві ОСОБА_1 як підстави для відводу судді Ковтуненка В.В., є особистими судженнями позивача, маніпуляціями, довільним викладенням виниклих обставин та трактуванням чинного законодавства, особистою незгодою з процесуальними рішеннями суду, та повністю спростовані в ході розгляду заяви, суд приходить до висновку про відмову в задоволенні заявленого відводу.

Керуючись ст. 36, 39, 40 ЦПК України, суд,-

У Х В А Л И В :

Відмовити ОСОБА_1 в задоволенні її заяви про відвід судді.

Ухвала набирає законної сили з моменту підписання суддею.

Ухвала суду є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя В.В. Ковтуненко