УХВАЛА

11 грудня 2024 року

м. Київ

справа № 175/2036/23

провадження № 61-16362ск24

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Коломієць Г. В. розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 22 січня 2024 року та постанову Дніпровського апеляційного суду від 06 листопада 2024 року у справі за позовом ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , в інтересах якого діє ОСОБА_4 , ОСОБА_5 до ОСОБА_1 про поділ майна та визнання права власності на частину земельної ділянки,

ВСТАНОВИВ:

У травні 2023 року ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , в інтересах якого діє ОСОБА_4 , ОСОБА_5 звернулися до суду з вищевказаним позовом до ОСОБА_1 ,

в якому просили суд:

1) визнати за ними право спільної сумісної власності на 1/2 частину земельної ділянки, загальною площею 0,5371 га, кадастровий номер :03:001:0001, що розташована за адресою:

АДРЕСА_1 ;

2) визнати за відповідачем право власності на 1/2 частину земельної ділянки, загальною площею 0,5371 га, кадастровий номер :03:001:0001, шо розташована за вищевказаною адресою;

3) поділити в натурі земельну ділянку, загальною площею 0,5371 га, кадастровий номер :03:001:0001, що розташована за цією адресою за варіантом поділу № 1, що визначений у висновку судової будівельно-технічної експертизи

№ 1081/09-21 від 14 лютого 2022 року, де позивачам належить виділити у власність в натурі 1/2 частину земельної ділянки, загальною площею 0,5371 га, кадастровий номер :03:001:0001 за спірною адресою; відповідачу виділити

у власність в натурі 1/2 частину земельної ділянки, загальною площею 0,5371 га, кадастровий номер :03:001:0001 за спірною адресою;

4) припинити у зв`язку з поділом право спільної часткової власності позивачів

і відповідача на земельну ділянку, загальною площею 0,5371 га, кадастровий номер :03:001:0001, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 ;

5) поділити в натурі нерухоме майно - станцію технічного обслуговування, що розташована за адресою:

АДРЕСА_1 , за варіантом поділу № 1, що визначений у висновку судової будівельно-технічної експертизи № 1081/09-21

від 14 лютого 2022 року, де позивачам виділити у власність в натурі 1/2 частину станції технічного обслуговування, що розташована за адресою:

АДРЕСА_1 , а відповідачу виділити у власність в натурі 1/2 частину станції технічного обслуговування, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 ;

6) припинити у зв`язку з поділом права спільної часткової власності позивачів

і відповідача на станцію технічного обслуговування, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 .

Рішенням Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області

від 22 січня 2024 року, залишеним без змін постановою Дніпровського апеляційного суду від 06 листопада 2024 року, позов ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , в інтересах якого діє ОСОБА_4 , ОСОБА_5 до ОСОБА_1 про поділ майна та визнання права власності на частину земельної ділянки задоволено частково.

Поділено в натурі нерухоме майно - станцію технічного обслуговування, яка розташована за адресою:

АДРЕСА_1 , між ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_5 та ОСОБА_1 .

Виділено ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_5 у власність у натурі 1/2 частину станції технічного обслуговування, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 821,4 кв. м, а саме: приміщення 1-1 (площею 8,9 кв. м) - коридор, приміщення 1-2 (площею 20,0 кв. м) - кабінет, приміщення 1-3 (площею 8,5 кв. м) - кабінет, приміщення 1-4 (площею 499,5 кв. м) - технічне приміщення, 1/2 частина приміщення 1-5 (площею 35,6 кв. м) - коридор, приміщення 1-6 (площею 68,7 кв. м) - складське приміщення, приміщення 1-11 (площею 25,6 кв. м) - сходова клітина, 1/2 частина приміщення 1-14 (площею 48,7 кв. м) - кабінет, приміщення 1-15 (площею 105,9 кв. м) - службове приміщення; яка позначена на додатку № 1 до висновку судової будівельно-технічної експертизи

№ 1081/09-21 від 14 лютого 2022 року жовтим кольором.

Виділено ОСОБА_1 у власність у натурі 1/2 частину станції технічного обслуговування, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 821,4 кв. м, а саме: 1/2 частина приміщення 1-5 (площею

35,7 кв. м) - коридор, приміщення 1-7 (площею 493,9 кв. м) - технічне приміщення, приміщення 1-8 (площею 43,3 кв. м) - сушильна камера, приміщення 1-9 (площею 69,5 кв. м) - побітове приміщення, приміщення 1-10 (площею 25,2 кв. м) - сходова клітина, приміщення 1-12 (площею 86,4 кв. м) - кабінет, приміщення 1-13 (площею 18,7 кв. м) - топочна, 1/2 частина приміщення 1-14 (площею 48,7 кв. м) - кабінет; яка позначена на додатку № 1 до висновку судової будівельно-технічної експертизи № 1081/09-21 від 14 лютого 2022 року жовто-червоним кольором.

Зобов`язано ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_5 за власний кошт здійснити такі переобладнання:

- у приміщенні 1-5, загальною площею 71,3 кв. м, встановити перегородку для утворення двох ізольованих приміщень площею 35,6 кв. м (першому співвласнику) та площею 35,7 кв. м (другому співвласнику);

- у приміщенні 1-14, загальною площею 97,4 кв. м, встановити перегородку для творення двох ізольованих приміщень площею 48,7 кв. м (першому співвласнику) та площею 48,7 кв. м (другому співвласнику).

Визнано за ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_5 право спільної сумісної власності на 1/2 частину земельної ділянки, загальною площею 0,5371 га, кадастровий номер :03:001:0001, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 , цільове призначення - 1.10.5 Землі промисловості, транспорту, зв`язку, енергетики, оборони та іншого призначення (вид використання земельної ділянки - підприємства іншої промисловості).

Іншу 1/2 частину земельної ділянки, загальною площею 0,5371 га, кадастровий номер :03:001:0001, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 , цільове призначення - 1.10.5 Землі промисловості, транспорту, зв`язку, енергетики, оборони та іншого призначення (вид використання земельної ділянки - підприємства іншої промисловості), залишено у власності ОСОБА_1 .

Поділено в натурі земельну ділянку, загальною площею 0,5371 га, кадастровий номер :03:001:0001, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 , цільове призначення - 1.10.5 Землі промисловості, транспорту, зв`язку, енергетики, оборони та іншого призначення (вид використання земельної ділянки - підприємства іншої промисловості), між ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_5 та ОСОБА_1 .

Виділено ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_5 у власність у натурі 1/2 частину земельної ділянки, загальною площею 0,5371 га, кадастровий номер :03:001:0001, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 , цільове призначення - 1.10.5 Землі промисловості, транспорту, зв`язку, енергетики, оборони та іншого призначення (вид використання земельної ділянки - підприємства іншої промисловості), а саме: земельну ділянку, площею 2685,5 кв. м, яка позначена на додатку № 3 до висновку судової будівельно-технічної експертизи № 1081/09-21

від 14 лютого 2022 року жовтим кольором.

Виділено ОСОБА_1 у власність в натурі 1/2 частину земельної ділянки, загальною площею 0,5371 га, кадастровий номер :03:001:0001, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 , цільове призначення - 1.10.5 Землі промисловості, транспорту, зв`язку, енергетики, оборони та іншого призначення (вид використання земельної ділянки - підприємства іншої промисловості), а саме: земельну ділянку, площею 2 685,5 кв. м, яка позначена на додатку № 3 до висновку судової будівельно-технічної експертизи № 1081/09-21

від 14 лютого 2022 року зеленим кольором.

Зобов`язано ОСОБА_1 за власний кошт виконати окремий в`їзд до своєї частини земельної ділянки.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 судові витрати по оплаті судового збору в розмірі 4 135,00 грн.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 судові витрати по оплаті судового збору в розмірі 4 135,00 грн.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_5 судові витрати по оплаті судового збору в розмірі 4 135,00 грн.

В іншій частині позову відмовлено.

05 грудня 2024 року ОСОБА_1 засобами поштового зв`язку звернувся до Верховного Суду з касаційною скаргою на рішення Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 22 січня 2024 року та постанову Дніпровського апеляційного суду від 06 листопада 2024 року (надійшла до суду 09 грудня

2024 року), у якій, посилаючись на порушення норм процесуального права, просив суд скасувати оскаржувані судові рішення, ухвалити нове про відмову у задоволенні позовних вимог.

Відповідно до частини третьої статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Подана касаційна скарга не може бути прийнята касаційним судом до розгляду та вирішено питання про відкриття касаційного провадження з огляду на наступне.

У порушення пункту 3 частини четвертої статті 392 ЦПК України до касаційної скарги доданий документ, що підтверджує сплату судового збору у розмірі 24 810,00 грн, однак це не підтверджує сплату судового збору у повному розмірі.

Згідно зі статтею 4 Закону України «Про судовий збір» за подання касаційної скарги справляється судовий збір, який відповідно до підпункту 7 пункту 1 частини другої цієї статті становить 200 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви в розмірі оспорюваної суми.

Підпунктом 1 пункту 1 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір»

(у редакції, чинній на день звернення до суду з цим позовом) передбачено, що за подання позовної заяви майнового характеру, яка подана фізичною особою або фізичною особою-підприємцем ставка судового збору становить 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Відповідно до підпункту 2 пункту 2 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» за подання до суду позовної заяви немайнового характеру, яка подана фізичною особою або фізичною особою-підприємцем ставка судового збору становить 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Частиною четвертою статті 6 Закону України «Про судовий збір» передбачено, якщо скаргу (заяву) подано про перегляд судового рішення в частині позовних вимог (сум, що підлягають стягненню за судовим рішенням), судовий збір за подання скарги (заяви) вираховується та сплачується лише щодо перегляду судового рішення

в частині таких позовних вимог (оспорюваних сум).

Зі змісту положень пункту 2 частини першої статті 176 ЦПК України вбачається, що

у позовах про визнання права власності на майно або його витребування ціна позову визначається вартістю майна.

Позивачі звернулися до суду з позовом у 2023 році та заявляли чотири позовні вимоги немайнового характеру та дві позовні вимоги майнового характеру (про визнання права власності на земельну ділянку).

Станом на 01 січня 2023 року прожитковий мінімум для працездатних осіб був встановлений у розмірі 2 684,00 грн (0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб - 1 073,60 грн, 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб - 13 420,00 грн).

Порядок сплати судового збору визначено статтею 6 Закону України «Про судовий збір».

При цьому суд звертає увагу заявника на те, що відповідно до вимог Закону України «Про судовий збір» розрахунок розміру судового збору за подання касаційної скарги слід здійснювати, виходячи зі ставки, яка підлягала сплаті при поданні позовної заяви, а не з тієї суми, яка фактично була сплачена позивачем.

Оскільки із поданої касаційної скарги та копій судових рішень не вбачається ціни позову станом на день його подання (відсутнє визначення вартості земельної ділянки), тому неможливо визначити розмір судового збору, який підлягав сплаті при поданні позовної заяви за вимогу майнового характеру, у зв`язку з чим заявник при сплаті судового збору має підтвердити відповідність такої сплати належними доказами (позовна заява з визначеною ціною позову, майнова оцінка нерухомого майна або інші належні докази).

Отже, заявнику необхідно сплатити судовий збір за подачу касаційної скарги за позовні вимоги майнового характеру (у розмірі 1 % від ціни спірного майна помноженого на 200 %) та за чотири позовні вимоги немайнового характеру (у розмірі 8 588,80 грн ((1 073,60*4)*200=8 588,80).

Судовий збір за подання касаційної скарги до Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду має бути перераховано або внесено до ГУК у м. Києві/Печерс.р-н/22030102, код отримувача (код за ЄДРПОУ): 37993783, банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), рахунок отримувача: UA0026007, код банку отримувача (МФО): 899998, код класифікації доходів бюджету: 22030102 «Судовий збір (Верховний Суд, 055)».

На підтвердження сплати судового збору необхідно суду надати документ, що підтверджує його сплату в повному обсязі.

Відповідно до вимог частин другої, третьої статті 393 ЦПК України у разі, якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 392 цього Кодексу, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу, про що суддею постановляється відповідна ухвала.

Ураховуючи викладене, касаційну скаргу слід залишити без руху та надати заявнику строк для усунення їх недоліків.

Керуючись статтями 185, 389, 392, 393 ЦПК України, Верховний Суд

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 22 січня 2024 року та постанову Дніпровського апеляційного суду від 06 листопада 2024 року залишити без руху та надати строк для виконання вимог ухвали, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення цієї ухвали.

У разі невиконання у встановлений строк вимог цієї ухвали настануть наслідки, передбачені законом.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Г. В. Коломієць