Справа № 555/389/24
Номер провадження 2/555/247/24
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 вересня 2024 року

Березнівський районний суд Рівненської області в складі :

головуючий суддя - Старовецька Ю.В.

при секретарі Оксенюк Ю.Ю.

за участю позивача ОСОБА_1

відповідача - ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Березне цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування моральної шкоди, завданої кримінальним правопорушенням,-

В С Т А Н О В И В :

І.Стислий виклад позиції позивача

Позивач в обґрунтування заявлених вимог покликається на те, що 22 листопада 2020 року, приблизно о 01 год. 03 хв., відповідач ОСОБА_2 , перебуваючи на території ТОВ «ОККО-ДРАЙВ» АЗС № РН19, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , на грунті особистих неприязних відносин, вступив зі ним у словесну суперечку, під час якої у нього виник умисел на умисне спричинення позивачу побоїв. Реалізуючи вказаний умисел, передбачаючи і бажаючи настання суспільно-небезпечних насідків у вигляді завдання шкоди здоров`ю, стоячи навпроти, відповідач ОСОБА_2 кулаком правої руки умисно наніс позивачу один удар в нижню щелепу, чим спричинив йому фізичний біль і не спричинив тілесних ушкоджень.

На підставі його заяви про вчинення кримінального правопорушення СВ ВП №4 Рівненського РУП ГУ НП в Рівненській області було розпочате кримінальне провадження, №0000338 від 07.10.2021 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.126 КУпАП.

Ухвалою Березнівського районного суду від 22 березня 2023 року було задоволено клопотання ОСОБА_2 та звільнено його від кримінальної відповідальності за ч.1 ст.126 КК України на підставі ст.49 КК України у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності, а кримінальне провадження №0000338 від 07.10.2021 року про обвинувачення ОСОБА_2 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.126 КК України, закрито.

ОСОБА_1 вказує, що в результаті протиправних дій відповідача йому було завдано моральної шкоди, яка полягає у фізичному болю та душевних стражданнях, пов`язаних у порушенні нормального ритму життя, погіршенні стану здоров`я, тощо.

З урахуванням наведених обставин, враховуючи принципи розумності та справедливості щодо стягнення шкоди, завдану йому ОСОБА_2 моральну шкоду оцінює в 30 000 гривень.

Щодо строків позовної давності позивач вказує, що згідно з пунктом 3 частини першої статті 268 ЦК України позовна давність не поширюється на вимоги про відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю.

Крім того, згідно правової позиції Верховного Суду, що викладена у рішенні по справі № 452/435/17 від 02.09.2020 «початок перебігу позовної давності для потерпілого у кримінальному провадженні за вимогами про відшкодування шкоди співпадає з моментом появи у кримінальному провадженні особи у статусі підозрюваного чи обвинуваченого, тобто коли у потерпілого виникає право на пред`явлення позову до конкретної особи».

На підставі наведеного, просить стягнути з відповідача заподіяну йому моральну шкоду у розмірі 30 000 грн.

ІІ. Стислий виклад позиції відповідача

Відповідач ОСОБА_2 позовні вимоги не визнав, про що було подано відзив. Відповідач вказує, що в ході розгляду кримінального провадження №0000338 від 07.10.2021 року про його обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.126 КК України встановлено, що ним не було спричинено каліцтва, а також жодних тілесних ушкоджень чи інших ушкоджень здоров`ю ОСОБА_1 . Тому матеріальне застосування позивачем спеціальної норми встановленої пунктом 3 частини першої статті 268 Цивільного кодексу України щодо перебігу строку позовної давності є безпідставним та не обґрунтованим. Водночас зауважує, що позивач чітко усвідомлював про перебіг строків та періодів також і в ході розгляду кримінального провадження №0000185 від 11.11.2020 року про його обвинувачення у вчиненні злочину, передбаченого частиною першою статті 122 Кримінального кодексу України.

На підставі наведеної позиції відповідачем ОСОБА_2 було подано заяву про застосування строку позовної давності до вимог ОСОБА_1 .

В рамках кримінального провадження щодо нього Березнівським районним судом його не було визнано винуватим та не притягнуто до кримінальної відповідальності, а саме кримінальне провадження закрито.

Позивачем не надано до суду достатніх належних і допустимих доказів, які б поза розумним сумнівом доводили б необхідні складові елементи складу цивільного правопорушення щодо відшкодування моральної шкоди, завданої кримінальним правопорушенням. Отже, враховуючи наведені вище обставини, твердження позивача є безпідставними та необґрунтованими, такими що ґрунтуються на власних суб`єктивних припущеннях і формальних міркуваннях та не знаходять свого підтвердження наданими доказами, тому підстави щодо задоволення позовних вимог відсутні; просить у задоволенні позову відмовити.

ІІІ. Заяви, клопотання, процесуальні дії у справі.

28 лютого 2024 року було відкрито провадження у цивільній справі, справу призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін.

13.05.2024 року відповідачем було подано відзив.

16.05.2024 року відповідачем подано заяву про застосування строків позовної давності.

27.08.2024 року відповідачем було заявлене клопотання про долучення доказів, яке судом було задоволено.

30.08.2024 року відповідачем було заявлене клопотання про долучення доказів, яке судом було задоволено.

ІV. Встановлені судом фактичні обставини та відповідні їм правовідносини

Згідно постанови Березнівського районного суду Рівненської області від 22.03.2023 року кримінальне провадження №0000338 від 07.10.2021 року про обвинувачення ОСОБА_2 було закрите на підставі ст.49 КК України у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності. ОСОБА_2 обвинувачувався в тому, що 22.11.2020 року приблизно о 01 годині 03 хвилини, перебуваючи на території ТОВ «ОККО-ДРАЙВ» АЗС №РН19, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , на ґрунті особистих неприязних відносин, вступив у словесну суперечку із ОСОБА_1 , під час якої у нього виник умисел, спрямований на умисне спричинення ОСОБА_1 побоїв.Реалізуючи вказаний умисел, передбачаючи і бажаючи настання суспільно-небезпечних насідків у вигляді завдання шкоди здоров`ю ОСОБА_1 , стоячи навпроти останнього, ОСОБА_2 умисно кулаком правої руки наніс один удар в нижню щелепу потерпілого, чим спричинив ОСОБА_1 фізичний біль і не спричинив тілесних ушкоджень.

Відповідно до вироку Березнівського районного суду Рівненської області від 10.05.2023 року (кримінальне провадження №0000185 від 15.03.2021 року) ОСОБА_1 був визнаний винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КК України по факту спричинення ОСОБА_2 22.11.2020 року на території ТОВ «ОККО-ДРАЙВ» АЗС №РН19, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 тілесних ушкоджень середньої тяжкості.

За клопотанням позивача в судовому засіданні було досліджено відеозапис з місця події кримінального правопорушення, який був доказом у кримінальному провадженні №0000185 від 15.03.2021 року про обвинувачення ОСОБА_1 за ч.1 ст.122 КК України, де зокрема було зафіксовано той факт, що ОСОБА_2 22 листопада 2020 року, перебуваючи на території ТОВ «ОККО-ДРАЙВ» АЗС № РН19, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 кулаком правої руки умисно наніс позивачу один удар в нижню щелепу.

V.Норми права, які застосовував суд, мотиви суду.

5.1 Підстави для стягнення з відповідача на користь позивача моральної шкоди.

Відповідно до частини першої статті 1177 ЦК України шкода, завдана фізичній особі, яка потерпіла від кримінального правопорушення, відшкодовується відповідно до закону.

Згідно ст.23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна.

Відповідно до ч.1 ст.1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Право особи на відшкодування моральної (немайнової) шкоди виникає за умови наявності такої шкоди, протиправності діяння її заподіювача, наявності причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Вирішуючи питання про відшкодування моральної (немайнової) шкоди, суд повинен з`ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору.

Відповідно до ч.6 ст.82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

У постанові Верховного Суду від 17 серпня 2022 року у справі № 346/4425/18 (провадження № 61-7008св21) зроблено висновок про те, що звільнення особи від кримінальної відповідальності на підставі статті 49 КК України у зв`язку із закінченням строків давності та закриття кримінального провадження на підставі пункту 1 частини другої статті 284 КПК України є нереабілітуючими обставинами, тому відповідач повинен відшкодувати позивачу заподіяну з його вини шкоду.

Судом за результатами досліджених доказів встановлено, що внаслідок умисних протиправних дій ОСОБА_2 потерпілому ОСОБА_1 було нанесено один удар в нижню щелепу, що безумовно викликали фізичний біль та душевні страждання, яких потерпілий зазнав.

Покликання відповідача на безпідставність позовних вимог з підстави, що його вина у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.126 КК України, не встановлена вироком суду чи іншим судовим рішенням відхиляється як таке ,що суперечить нормам закону. Так,кримінальне провадження №0000338 від 07.10.2021 року про обвинувачення ОСОБА_2 за ч.1 ст.126 КК України закрито на підставі клопотання сторони захисту, виправдувального вироку немає. Закриття справи на підставах, зазначених у п.1 ч.2 ст.284 КПК, не звільняє особу від обов`язку відшкодувати заподіяну її діями шкоду.

Відповідно до ч.3 ст.23 ЦК України розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Суд зазначає, що відшкодування моральної шкоди повинно бути спрямоване на досягнення сатисфакції і не може бути джерелом збагачення позивача. При цьому суд враховує, що це відшкодування має виключно компенсаційний, а не каральний, обтяжуючий або запобіжний характер.

Враховуючи засади розумності та справедливості, глибину фізичних та душевних страждань позивача, характер правопорушення, суд вважає, що з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 підлягає стягненню моральна шкода у розмірі 4 000 грн.

5.6. Аналіз позиції сторін щодо строку позовної давності.

Відповідачем подано заяву про застосування строків позовної давності.

При вирішенні вказаної заяви суд приймає до уваги наступні обставини.

Відповідно до статті 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (стаття 257 ЦК України).

Згідно з частиною першою статті 261 ЦК України перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила.

За змістом цієї норми початок перебігу позовної давності збігається з моментом виникнення у зацікавленої сторони права на позов, тобто можливості реалізувати своє право в примусовому порядку через суд.

Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові (частина четверта статті 267 ЦК України).

Порівняльний аналіз термінів «довідався» та «міг довідатися», що містяться в частині першій статті 261 ЦК України, дає підстави для висновку про презумпцію можливості та обов`язку особи знати про стан своїх майнових прав, а тому доведення факту, через який позивач не знав про порушення свого цивільного права й саме із цієї причини не звернувся за його захистом до суду, недостатньо.

ОСОБА_1 у зв`язку із вчиненням щодо нього 22.11.2020 року ОСОБА_2 кримінального правопорушення звертався із відповідною заявою до правоохоронних органів 07.10.2021 року на підставі вказаної заяви відомості були внесені до ЄРДР за №0000338. 07.11.2022 року ОСОБА_2 було повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення.

22.03.2023 року кримінальне провадження №0000338 від 07.10.2021 року про обвинувачення ОСОБА_2 було закрите на підставі ст.49 КК України.

Відповідно до частин першої, четвертої та сьомої статті 128 КПК України особа, якій кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням завдано майнової та/або моральної шкоди, має право під час кримінального провадження до початку судового розгляду пред`явити цивільний позов до підозрюваного, обвинуваченого або до фізичної чи юридичної особи, яка за законом несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння. Форма та зміст позовної заяви повинні відповідати вимогам, встановленим до позовів, які пред`являються у порядку цивільного судочинства. Особа, яка не пред`явила цивільного позову в кримінальному провадженні, а також особа, цивільний позов якої залишено без розгляду, має право пред`явити його в порядку цивільного судочинства.

Аналіз змісту вказаних норм дає підстави для висновку про те, що початок перебігу позовної давності для потерпілого у кримінальному провадженні за вимогами про відшкодування шкоди співпадає з моментом появи у кримінальному провадженні особи у статусі підозрюваного чи обвинуваченого, тобто коли у потерпілого виникає право на пред`явлення позову до конкретної особи.

З огляду на те, що перебіг позовної давності для позивача розпочався з моменту набуття відповідачем статусу підозрюваного у кримінальному провадженні, а також з урахуванням того, що позивач звернувся до суду з позовом в порядку цивільного судочинства 22.11.2022 року після звільнення відповідача від кримінальної відповідальності, строк позовної давності за вимогами про відшкодування шкоди не пропущено.

Доводи сторони відповідача про те, що строк позовної давності слід обчислювати з 22.11.2020 року (події кримінального правопорушення) є безпідставними.

Відшкодування майнової шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, має свої особливості, які полягають у тому, що згідно зі статтею 128 КПК України цивільний позов у кримінальному провадженні може бути пред`явлено не до будь-якої особи, а виключно до підозрюваного чи обвинуваченого, що у свою чергу вказує на початок перебігу в такому випадку строку позовної давності саме з моменту повідомлення особі про підозру, тобто коли особа визначена слідчим як така у відношенні якої достатньо доказів для підозри у вчиненні кримінального правопорушення (стаття 276 КПК України).

Натомість, у цій справі спір стосувався деліктних правовідносин, відшкодування шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, де необхідно було встановити вину, яка є однією з обов`язкових підстав цивільно-правової відповідальності, на відміну, наприклад від відшкодування шкоди, завданої при дорожньо-транспортній пригоді чи за незаконне засудження, де вина не є обов`язком доведення для позивача.

VI. Висновок суду.

З урахуванням наведених обставин, суд вважає, що позовні вимоги підлягають до часткового задоволення, а стягненню з відповідача на користь позивача підлягає моральна шкода у розмірі 4000 грн. Строк позовної давності позивачем не пропущено.

Відповідно до положень ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

На підставі наведеного стягненню з відповідача в дохід держави підлягає судовий збір пропорційно до задоволених вимог у розмірі 161 (сто шістдесят одну) грн.

Керуючись ст.23, 1167, 256 ЦК України, 263-265 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування моральної шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 моральну шкоду, завдану кримінальним правопорушенням, у розмірі 4000 (чотири тисячі) грн.

Стягнути з ОСОБА_2 в дохід держави судовий збір у розмірі 161 (сто шістдесят одну) грн.

Сторони справи:

Позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_2 .

Відповідач ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_3 .

Апеляційну скаргу може бути подано протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення суду до Рівненського апеляційного суду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя: Старовецька Ю. В.