печерський районний суд міста києва
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 листопада 2024 року

Печерський районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді - Хайнацького Є.С.,

при секретарі судових засідань - Сміян А. Ю.,

за участю:

позивача-1: не з`явилась,

позивача-2: не з`явилась,

представника відповідача: не з`явилась,

представника третьої особи-1: не з`явився,

представника третьої особи-2: Гузієнка Я.М.,

третьої особи-3: не з`явився,

представника третьої особи-4: не з`явився,

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву представника третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, Національного банку України - Гузієнка Ярослава Миколайовича про розподіл судових витрат у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк», за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, Національного банку України, Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації Акціонерного товариства «Дельта Банк» Матвієнка Андрія Анатолійовича, Товариства з обмеженою відповідальністю «Кавицький», про визнання недійсним договору купівлі-продажу прав вимоги, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі - позивач-1, ОСОБА_1 ), ОСОБА_2 (далі - позивач-2, ОСОБА_2 ) звернулись до суду з позовом до Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» (далі - відповідач, ПАТ «Дельта Банк»), за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача, Національного банку України (далі - третя особа-1, НБУ), Фонду гарантування вкладів фізичних осіб (далі - третя особа-2, ФГВФО), Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації Акціонерного товариства «Дельта Банк» Матвієнка Андрія Анатолійовича (далі - третя особа-3, Уповноважена особа ФГВФО Матвієнко А.А. ), в якому просять визнати недійсним Договір купівлі-продажу прав вимоги № 1, укладений 18.06.2013 року між ПАТ «Омега Банк» та ПАТ «Дельта Банк» в частині продажу (відступлення) права вимоги за:

- кредитним договором № 602-Ф від 31.05.2006 року, укладеним між Закритим акціонерним товариством «ТАС-ІНВЕСТБАНК» та ОСОБА_4 (правонаступником якого є ОСОБА_1 );

- кредитним договором № 601-Ф від 31.05.2006 року, укладеним між Закритим акціонерним товариством «ТАС-ІНВЕСТБАНК» та ОСОБА_5 (правонаступником якої є ОСОБА_2 );

- кредитним договором № 1054 від 24.12.2007 року, укладеним між Закритим акціонерним товариством «СведбанкІнвест» та ОСОБА_1 ;

- кредитним договором № 340-Ф від 08.06.2005 року, укладеним між Закритим акціонерним товариством «ТАС-ІНВЕСТБАНК» та ОСОБА_4 (правонаступником якої є ОСОБА_1 );

- кредитним договором № 380-Ф від 27.07.2005 року, укладений між Закритим акціонерним товариством «ТАС-ІНВЕСТБАНК» та ТОВ «Кавицький» (правонаступником якого є ОСОБА_1 );

- кредитним договором № 379-Ф від 27.07.2005 року, укладеним між Закритим акціонерним товариством «ТАС-ІНВЕСТБАНК» та ОСОБА_6 (правонаступником якої є ОСОБА_2 );

- кредитним договором № 377-Ф від 27.07.2005 року, укладеним між Закритим акціонерним товариством «ТАС-ІНВЕСТБАНК» та ОСОБА_7 (правонаступником якого є ОСОБА_2 );

-кредитним договором № 378-Ф від 08.06.2005 року, укладеним між Закритим акціонерним товариством «ТАС-ІНВЕСТБАНК» та ОСОБА_8 (правонаступником якої є ОСОБА_2 ).

- кредитним договором № 599 від 30.11.2007 року, укладеного між Закритим акціонерним товариством «ТАС-ІНВЕСТБАНК» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Кавицький».

Ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 02.05.2024 року позов ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк», за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, Національного банку України, Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації Акціонерного товариства «Дельта Банк» Матвієнка Андрія Анатолійовича, Товариства з обмеженою відповідальністю «Кавицький», про визнання недійсним договору купівлі-продажу прав вимоги, - залишено без розгляду за заявою позивача.

28.05.2024 року представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, Національного банку України - Гузієнко Я.М. звернувся до суду з заявою про розподіл судових витрат, в якій просить стягнути з позивача на користь Національного банку України судові витрати, понесені третьою особою у даній справі, а саме: витрати сплаченого судового збору за подання апеляційної скарги на ухвали Печерського районного суду м. Києва від 28.12.2020 року та 02.12.2021 року про забезпечення позову.

Заява мотивована тим, що в провадженні Печерського районного суду м. Києва перебувала дана справа. Ухвалою суду від 02.05.2024 року за заявою представника позивачів позовна заява залишена без розгляду.

Представник зазначає, що до постановлення судом ухвали про залишення позову без розгляду третьою особою внаслідок необґрунтованих дій позивача було понесено витрати зі сплати судового збору в загальному розмірі 4 540 грн. 00 коп., які відповідно до ч. 12 ст. 141 ЦПК України підлягають стягненню з позивача.

В судовому засіданні представник третьої особи просив задовольнити заяву в повному обсязі.

Інші учасники процесу у судове засідання не з`явилися, повідомлялися належним чином про час, дату і місце розгляду справи.

Вислухавши думку представника третьої особи, дослідивши заяву про розподіл судових витрат та матеріали справи, суд дійшов висновку, що заява підлягає задоволенню, враховуючи наступне.

З матеріалів справи вбачається, що у грудні 2020 року ОСОБА_1 , ОСОБА_2 звернулись до ПАТ «Дельта Банк», за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, Національного банку України, Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації Акціонерного товариства «Дельта Банк» Матвієнка А.А., ТОВ «Кавицький», про визнання недійсним договору купівлі-продажу прав вимоги.

У грудні 2020 року ОСОБА_1 , ОСОБА_2 звернулись до суду із заявою про забезпечення позову шляхом заборони ПАТ «Дельта Банк» вчиняти будь-які дії щодо продажу, відчуження (відступлення) в будь-який спосіб права вимоги (або будь-якої їх частини) за кредитними договорами та заборони вчиняти будь-які дії щодо звернення стягнення в будь-який спосіб на предмети іпотеки (або їх частину) за Іпотечними договорами.

Ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 28.12.2020 року вказана заява була задоволена.

У подальшому представники Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, ПАТ «Дельта Банк» та Національного банку України оскаржили вказану ухвалу в апеляційному порядку та за результатами розгляду апеляційної скарги постановою Київського апеляційного суду від 16.11.2021 року ухвалу Печерського районного суду міста Києва від 28.12.2020 року скасовано, заяву представника ОСОБА_1 , ОСОБА_2 - адвоката Тиліпського Д.В. про забезпечення позову залишено без задоволення.

У листопаді 2021 року ОСОБА_1 , ОСОБА_2 звернулись до суду із заявою про забезпечення позову шляхом заборони відповідачу АТ «Дельта Банк» вчиняти будь-які дії щодо продажу, відчуження (відступлення) в будь-який спосіб права вимоги (або будь-якої їх частини), а також будь-які інші права за кредитними договорами, по яких було відступлені права вимоги за спірним договором, який є предметом розгляду даної справи, а також заборонити вчиняти будь-які дії з проведення та оформлення результатів торгів, в тому числі, але не виключно, електронних торгів (номер аукціону № GFD001-UA-155, лот № GL16N020984).

Ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 02.12.2021 року вказана заява була задоволена.

У подальшому представники Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, ПАТ «Дельта Банк» та Національного банку України оскаржили вказану ухвалу в апеляційному порядку та за результатами розгляду апеляційної скарги постановою Київського апеляційного суду від 16.11.2022 року ухвалу Печерського районного суду міста Києва від 02.12.2021 року скасовано та у задоволенні заяви ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про забезпечення позову відмовлено.

В обґрунтування заяви зазначено, що за час розгляду справи в суді першої інстанції внаслідок необґрунтованих дій позивача третя особа Національний банк України поніс судові витрати у вигляді судового збору за апеляційне оскарження ухвал Печерського районного суду м. Києва від 28.12.2020 року та 02.12.2021 року про забезпечення позову в загальному розмірі 4 540 грн. 00 коп.

Статтею 133 ЦПК України визначено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Правила розподілу судового збору між сторонами визначені законодавцем в статті 141 ЦПК України, згідно частини якої, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Аналіз положень ЦПК України свідчить, що судовий збір є окремим особливим видом судових витрат, відшкодування яких гарантується.

У разі постановлення судового рішення на користь певної сторони обов`язок відшкодування сплаченого нею судового збору при поданні заяви (апеляційної/касаційної скарги) в будь-якому разі покладається на іншу сторону після ухвалення судового рішення, яким закінчено розгляд справи.

Так, згідно ч. 5 ст. 142 ЦПК України, у разі закриття провадження у справі або залишення позову без розгляду відповідач має право заявити вимоги про компенсацію здійснених ним витрат, пов`язаних з розглядом справи, внаслідок необґрунтованих дій позивача.

Аналіз змісту наведеної частини 5 статті 142 ЦПК України свідчить, що право іншої сторони на відшкодування таких судових витрат не ставиться в залежність від надання саме такої суб`єктивної оцінки діям позивача.

Більше того, повертаючись до аналізу ч. 5 ст. 142 ЦПК України слід враховувати, що дана норма стосується сторін у справі, зокрема застосовується по відношенню до відповідача, адже саме він повинен доводи необґрунтованість дій позивача у разі розподілу судових витрат за його ж заявою, внаслідок закриття провадження у справі або залишення позову без розгляду. Натомість, у даній справі із заявою про розподіл судових витрат звернулася третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору.

Законодавцем визначено, що питання відшкодування судових витрат третій особі регламентовано в статті 141 ЦПК України, якою визначено загальний порядок розподілу судових витрат. Зокрема частина 12 цієї статті визначає підстави та порядок відшкодування судових витрат, понесених третьою особою у справі, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору.

Згідно ч. 12 ст. 141 ЦПК України, судові витрати третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, стягуються на її користь із сторони, визначеної відповідно до вимог цієї статті, залежно від того заперечувала чи підтримувала така особа заявлені вимоги.

З матеріалів справи вбачається, що протягом розгляду справи третя особа - Національний банк України заперечувала щодо позовних вимог ОСОБА_1 , ОСОБА_2 . Тобто, третя - Національний банк України у даній справі виступає на стороні відповідача.

Так, згідно матеріалів справи, за подачу апеляційних скарг на ухвали Печерського районного суду м. Києва від 28.12.2020 року та 02.12.2021 року Національним банком України було сплачено судовий збір в загальному розмірі 4 540 грн. 00 коп. (2270 грн. 00 коп. + 2270 грн. 00 коп.).

Ураховуючи викладене та зважаючи на положення ч. 12 ст. 141 ЦПК України, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення заяви про розподіл судових витрат.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 141, 142, 259, 260, 352, 353, 354, 355 Цивільного процесуального кодексу України, суд, -

УХВАЛИВ:

Заяву представника третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, Національного банку України - Гузієнка Ярослава Миколайовича про розподіл судових витрат у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк», за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, Національного банку України, Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації Акціонерного товариства «Дельта Банк» Матвієнка Андрія Анатолійовича, Товариства з обмеженою відповідальністю «Кавицький», про визнання недійсним договору купівлі-продажу прав вимоги, - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на користь третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача, Національного банку України, сплачений судовий збір в розмірі 4 540 (чотири тисячі п`ятсот сорок) грн. 00 коп.

Ухвала може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги до Київського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручені у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Повний текст судового рішення складений та підписаний суддею 05.11.2024 року.

СуддяЄ.С. Хайнацький