Справа № 154/2887/24
Провадження № 2/169/334/24
ТУРІЙСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 грудня 2024 року селище Турійськ

Турійський районний суд Волинської області в складі:

головуючого судді Ковальчук О. В.,

за участю

секретаря судового засідання Гаврилюк Н. В.,

справа № 154/2887/24

сторони справи:

позивач ОСОБА_1 ,

відповідач ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в селищі Турійськ Волинської області цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

представник позивача-адвокат Проява І.В.,

встановив:

Позивач ОСОБА_3 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу.

Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що 05 травня 2017 року укладено шлюб з відповідачем, який зареєстровано Овлочинською сільською радою Турійського району Волинської області, актовий запис № 1. До моменту укладення шлюбу, під час спільного проживання, у сторін народився син ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Після реєстрації шлюбу народилася дочка ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Спір про місце проживання дітей у подружжя відсутній. Вказує, що їхній шлюб існує лише формально через наявність різних поглядів на життя, відсутність взаєморозуміння та поваги, внаслідок чого впродовж останніх трьох років між подружжям постійно виникають конфлікти, втрачено почуття любові. Вважає неможливим примирення та подальше спільне проживання, оскільки це буде суперечити їхнім інтересам, а тому просила позов задовольнити та шлюб розірвати.

Ухвалою судді Володимир-Волинського міського суду Волинської області від 02 серпня 2024 року цивільну справу передано для розгляду за підсудністю до Турійського районного суду Волинської області.

Ухвалою судді Турійського районного суду Волинської області від 23 вересня 2024 року відкрито провадження у справі та призначено підготовче судове засідання.

Ухвалою суду від 21 жовтня 2024 року підготовче провадження у справі закрито та призначено справу до судового розгляду.

Ухвалою суду від 19 листопада 2024 року уточнено анкетні дані позивачки.

Будь-яких інших процесуальних дій по справі не вчинялося.

Позивач ОСОБА_3 та її представник адвокат Проява Ірина Василівна в судове засідання не з`явилися, про дату, час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином та вчасно, причину своєї неявки суду не повідомили, разом з позовом позивач клопотала про розгляд справи за її відсутності (а. с. 2-3, 45).

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, причину своєї неявки суду не повідомив, у встановлений судом строк відзив на позов не подав.

Суд вважає, що, оскільки судочинство здійснюється на засадах змагальності і неявкою до суду незалежно від причин, відповідач фактично відмовився надавати докази на захист своїх прав у суді, в зв`язку з чим суд розглядає справу на підставі наявних у справі доказів за його відсутності, оскільки в справі є достатньо матеріалів та доказів для розгляду спору та ухвалення рішення відповідно до статті 280 Цивільного процесуального кодексу України. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням вказаної статті Кодексу.

Згідно частини другої статті 247 Цивільного процесуального кодексу України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, вивчивши та проаналізувавши матеріали справи, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до статті 109 Сімейного кодексу України, шлюб розривається судом, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їх права, а також права їх дітей.

Відповідно до свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_1 шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_6 зареєстровано 05 травня 2017 року Овлочинською сільською радою Турійського району Волинської області, актовий запис № 1. Після державної реєстрації шлюбу подружжю присвоєно прізвище « ОСОБА_7 » (а. с. 4).

У подружжя народилося двоє дітей: син ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується повторним свідоцтвом про народження серії НОМЕР_2 , виданого Турійським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану головного територіального управління юстиції у Волинській області 11 грудня 2019 року, та дочка ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_3 , виданого Овлочинською сільською радою Турійського району Волинської області 09 червня 2017 року (а. с. 6, 7).

Задовольняючи позов про розірвання шлюбу, суд виходить з того, що добровільність шлюбу - одна з основних його засад. Шлюб - це сімейний союз, при цьому слово «сімейний» засвідчує, що шлюб створює сім`ю, а слово «союз» підкреслює договірну природу шлюбу, яка зумовлює його добровільний характер. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Шлюб припиняється в наслідок його розірвання. Розірвання шлюбу засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Для поваги до права дружини або чоловіка на пред`явлення вимоги про розірвання шлюбу потрібен прояв другим з подружжя власної гідності, поваги до себе. Позивач скористалася таким правом та звернулася до суду з цим позовом, наполягає на розірванні шлюбу. Збереження шлюбу можливе на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, тобто на тому, що є моральною основою шлюбу, а позивач не має намір зберігати шлюб з відповідачем. Приймаючи до уваги заяву позивача, суд вважає, що причини, що спонукають її наполягати на розірванні шлюбу є обґрунтованими і подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б їх інтересам, що має істотне значення, внаслідок чого позов підлягає задоволенню.

Відповідно до частини третьої статті 105 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, беручи до уваги вимоги статті 110 цього ж кодексу.

Згідно зі статтею 24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя (стаття 110 Кодексу). Оскільки позивач наполягає на розірванні шлюбу, то відповідно відмова в позові про розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбним відносинам, що є неприпустимим.

Відповідно до частини другої статті 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення.

Відповідно до статті 113 Сімейного кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. При реєстрації шлюбу позивач змінила своє прізвище, після розірвання шлюбу вона має право залишити його.

Позивач з клопотанням про відновлення дошлюбного прізвища до суду не зверталася.

За таких обставин справи суд вважає, що сім`я сторін розпалась остаточно, підстав для досягнення примирення між сторонами немає, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам подружжя, а тому суд приходить до висновку про розірвання шлюбу між сторонами.

Згідно частини другої статті 114, абзацу другого частини третьої статті 115 Сімейного кодексу України у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили.

Відповідно до частини першої, пункту першого частини третьої статті 133 Цивільного процесуального кодексу України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи, до яких, зокрема, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Згідно частини другої статті 141 Цивільного процесуального кодексу України, інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються на відповідача у разі задоволення позову.

Частиною восьмою цієї статті передбачено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Відповідно до частини другої статті 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги.

Судом встановлено, що між ОСОБА_3 та адвокатом Проявою І. В. 29 липня 2024 року укладено договір про надання правової допомоги, відповідно до умов якого, адвокат зобов`язується надати послуги клієнту за винагороду. На підставі додаткової угоди № 1, акта приймання-передачі наданих послуг № 1 та квитанції № 1 до Договору про надання правової допомоги № б/н від 29 липня 2024 року встановлено, що позивачем понесені витрати на правову допомогу адвоката, які становлять 3 028 (три тисячі двадцять вісім) гривень (а. с. 13, 14, 15, 16).

Таким чином, склад та розмір витрат на правову допомогу суд вважає співмірним зі складністю справи, часом, витраченим адвокатом на надання послуг з правової допомоги та їх обсягом. Розмір витрат на професійну правову допомогу відповідає критерію реальності таких витрат, розумності їхнього розміру, а тому підлягають стягненню з відповідача.

Судові витрати відносяться на рахунок відповідача відповідно до статті 141 Цивільного процесуального кодексу України.

Керуючись статтями 24, 105, 109, 110, 112-115 Сімейного кодексу України, статтями 4, 7, 10, 13, 81, 130, 133, 141, 223, 247, 263-265, 280 Цивільного процесуального кодексу України суд, -

ухвалив:

Позов ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу задовольнити.

Розірвати шлюб між ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , зареєстрований 05 травня 2017 року Овлочинською сільською радою Турійського району Волинської області, актовий запис № 1.

Після розірвання шлюбу залишити ОСОБА_3 прізвище « ОСОБА_7 ».

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 судовий збір в сумі 1 211 (одна тисяча двісті одинадцять) гривень 20 копійок.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 витрати на правову допомогу адвоката в сумі 3 028 (три тисячі двадцять вісім) гривень.

Рішення може бути оскаржене до Волинського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Позивач: ОСОБА_3 , паспорт громадянина України № НОМЕР_4 , РНОКПП НОМЕР_5 , зареєстрована адреса проживання: АДРЕСА_1 .

Відповідач: ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_6 , зареєстрована адреса проживання: АДРЕСА_1 .

Суддя О. В. Ковальчук