Справа № 204/8650/24
Провадження № 2/204/3544/24
КРАСНОГВАРДІЙСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД м. ДНІПРОПЕТРОВСЬКА
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 грудня 2024 року Красногвардійський районний суд м. Дніпропетровська в складі судді Чудопалової С.В. розглянувши в порядку спрощеного провадження без виклику сторін цивільну справу за позовною ОСОБА_1 (адреса проживання: АДРЕСА_1 ), в інтересах якої діє представник Костогриз Олександр Віталійович (адреса місця знаходження: АДРЕСА_2 ) до Державного підприємства «Виробниче об`єднання Південний машинобудівний завод» ім. О.М. Макарова» (адреса знаходження: м. Дніпро, вул. Криворізька, буд. 1) про стягнення заробітної плати та середнього заробітку за час затримки розрахунку,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач, в інтересах якого діє представник адвокат Костогриз О.В. звернувся до судуз позовом до Державного підприємства «Виробниче об`єднання Південний машинобудівний завод імені О.М. Макарова» про стягнення грошових коштів невиплачених при звільненні. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що з 22.03.2001 по 26.06.2023 позивач знаходилася утрудових відносинах з відповідачем. При звільненні підприємство не провело з позивачем повний остаточний розрахунок по виплаті заробітної плати, як це передбачено ст. 116 КЗпП України, внаслідок чого виникла заборгованість по заробітній платі у розмірі 41640,74 грн.Таким чином, позивач вважає, що відповідач повинен відшкодовувати йому середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні за період з 27.06.2023 по 27.12.2023, тобто за 6 місяців. Крім того зазначає, що її середньоденна заробітна плата складає 424,16 грн. Кількість робочих днів за період заборгованості з 27.06.2023 по 27.12.2023складає 132 дні. За підрахунками позивача, розмір середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні, станом на момент звернення із заявою до суду складає 55989,12 грн. (132 дні х 424,16 грн. середньоденну заробітну плату). У зв`язку з чим,позивач звернувся до суду з відповідними вимогами.

Ухвалою суду від 01.03.2024 прийнято до розгляду позовну заяву та відкрито провадження у справі, за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін за наявними у справі матеріалами (а.с.32).

Представник Державного підприємства «Виробниче об`єднання Південний машинобудівний завод» ім. О.М. Макарова» 26.11.2024надала суду відзив на позовну заяву, в якому зазначено, що державне підприємство «Виробниче об`єднання Південний машинобудівний завод імені О.М. Макарова» перебуває в тяжкому економічному стані, що спричинило фінансовою кризою в країні, розірвання контрактів з РФ, які складали питому вагу в загальній кількості, через що виникли великі фінансові збитки та відсутність обігових коштів. Представник відповідача зазначила, що ДонічВ.М. звернулася до суду із вимогами про вирішення трудового спору з порушенням строку такого звернення, передбаченого ст. 233 КЗпП України.Крім того вказала, що підприємствона протязі 2019-2023 та до теперішнього працює в одноденному режимі роботи, у зв`язку з чим, просила суд відмовити у задоволенні позовних вимог.

Дослідивши матеріали справи, давши відповідну правову оцінку зібраним у матеріалах справи доказам, суд приходить до висновку про те, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Згідно ст. ст.47 КЗпП України власник або уповноважений ним орган зобов`язаний в день звільнення видати працівникові належно оформлену трудову книжку і провести з ним розрахунок у строки, зазначені в ст. 116 цього Кодексу.

Судом встановлено, що ОСОБА_2 у період з 22.03.2001 перебувала у трудових відносинах з відповідачем, що підтверджується копією трудової книжки серії НОМЕР_1 (а.с.11-13).

Згідно наказу № 857-вк від 26.06.2024, позивача було звільнено у зв`язку зі скороченням чисельності робітників ДП «ВО МПЗ ім. О.М. Макарова», відповідно до п. 1 ст. 40 КЗпП України (а.с. 12).

Відповідно до довідки, виданої головним бухгалтером ДП «ВО ПМЗ ім. Макарова» від 02.10.2024 № 100/38, заборгованість підприємства по заробітній платі перед ОСОБА_2 складає 34057,00 грн., в період з лютого 2022 по квітень 2023 (а.с.28).

У статті 55 Конституції України вказано, що права і свободи людини і громадянина захищаються судом.

Відповідно до статті 2 КЗпП України працівники мають право, зокрема, на звернення до суду для вирішення трудових спорів незалежно від характеру виконуваної роботи або займаної посади. Згідно ч. 1 ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Відповідно до ст. 43 Конституції України кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею. Кожен має право на заробітну плату, не нижчу від визначеної законом. Право на своєчасне одержання винагороди за працю захищається законом.

Відповідно до ст. 21 Закону України «Про оплату праці» працівник має право на оплату своєї праці відповідно до актів законодавства і колективного договору на підставі укладеного трудового договору.

Відповідно до ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном; ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини (справа «Суханов та Ільченко проти України») «майно» може являти собою «існуюче майно» або засоби, включаючи «право вимоги» відповідно до якого заявник може стверджувати, що він має принаймні «законне сподівання» / «правомірне очікування» стосовно ефективного здійснення права власності.

Відповідно до частини 1 ст. 47 КЗпП України власник або уповноважений ним орган зобов`язаний в день звільнення видати працівникові належно оформлену трудову книжку і провести з ним розрахунок у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу.

У статті 116 КЗпП України зазначено, що при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред`явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум.

Судом встановлено, що на дату звільнення позивача заборгованість по заробітній платі складала 34057,00 грн., станом на дату розгляду справи заборгованість не виплачена, що не заперечує і представником відповідача, тому саме ця сума підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

Крім того, відповідно до ч. 1 ст. 117 КЗпП України в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку.

Враховуючи викладене, позивач має право на стягнення з відповідача середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні.

Разом з цим, Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо оптимізації трудових відносин» від 01 липня 2022 року № 2352-ІХ внесені зміни, зокрема, у частину першу статті 117 КЗпП України, яку викладено в такій редакції: «У разі невиплати з вини роботодавця належних звільненому працівникові сум у строки, визначені статтею 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку, але не більш як за шість місяців».

Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо оптимізації трудових відносин» від 01.07.2022 № 2352-ІХ набирає чинності з дня, наступного за днем його опублікування (п. 1 Прикінцевих та перехідних положень), опубліковано 18 липня 2022 року в газеті «Голос України» № 147.

Тобто,починаючиз27.06.2023 у разі невиплати з вини роботодавця належних звільненому працівникові сум у строки, визначені статтею 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку, але не більш як за шість місяців.

Таким чином, обов`язок роботодавця виплатити працівникові середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку передбачався включно до дня, що передує дню набранням чинності Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо оптимізації трудових відносин», а починаючи з 19.07.2022 період, за який з роботодавця може бути стягнутий середній заробіток за час затримки розрахунку, обмежений строком у шість місяців.

У справі № 6-уп/98 Конституційний Суд України зазначає, що з прийняттям нормативно-правового акту в новій редакції втрачають чинність норми акту в попередній редакції.

На теперішній час Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо оптимізації трудових відносин» від 01.07.2022 № 2352-ІХ є чинним та обов`язковим до виконання.

Враховуючи вищевикладене, оскільки позивач звернувся до суду з даним позовом 05.09.2024, тобто вже після набрання законної сили Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо оптимізації трудових відносин» від 01.07.2022 № 2352-ІХ, суд доходить висновку, що позивач має право на стягнення з відповідача середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні за період з 27.06.2023, тобто наступного дня після звільнення, по 27.12.2023 включно.

Твердження представника відповідача про те, що позивач пропустив передбачений ст. 233 КЗпП України тримісячний строк на звернення до суду з вказаним позовом судом до уваги не приймається з огляду на наступне.

На вимоги про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні відповідно до ст.117 КЗпП України застосовується тримісячний строк звернення до суду, визначений ч. 1 ст.233 КЗпП України, перебіг якого розпочинається з дня, коли звільнений працівник дізнався або повинен був дізнатися про те, що власник або уповноважений ним орган, з вини якого сталася затримка виплати всіх належних при звільненні сум, фактично розрахувався з ним.

Тобто перебіг тримісячного строку звернення до суду починається з наступного дня після проведення зазначених виплат незалежно від тривалості затримки розрахунку, а не з дня одержання позивачем довідки про заборгованість по заробітній платі, як зазначає відповідач.

На хибність позиції відповідача з приводу пропуску тримісячного строку при зверненні з цим позовом до суду вказують п.25 постанови Пленуму Верховного Суду України від 24.12.1999 № 13 «Про практику застосування судами законодавства про оплату праці», правові висновки, викладені Великою Палатою Верховного Суду в постанові від 08.02.2022 у справі № 755/12623/19 (провадження № 14-47цс21).

Оскільки відповідач до теперішнього часу не розрахувався з позивачем, перебіг тримісячного строку звернення до суду з цим позовом не розпочався, а тому ніяких порушень (пропуску) цього строку не відбулося.

Таким чином позивачем не пропущено строку звернення до суду з даними позовними вимогами.

Як вбачається із матеріалів справи, позивач просить стягнути з відповідача на її користь середній заробіток за весь час затримки розрахунку, за період з 27.06.2023по 27.12.2023 у розмірі 55989,12 грн.

Відповідно до пункту 8 «Порядку обчислення середньої заробітної плати», затвердженогоПостановою Кабінету Міністрів України від 8 лютого 1995 року № 100, нарахування виплат, що обчислюються із середньої заробітної плати за останні два місяці роботи, провадяться шляхом множення середньоденного (годинного) заробітку на число робочих днів/годин.

Середньоденна (годинна) заробітна плата визначається діленням заробітної плати за фактично відпрацьовані протягом двох місяців робочі (календарні) дні на число відпрацьованих робочих днів (годин).

Середньоденна заробітна плата ОСОБА_2 , відповідно до довідки № 100/39 від 02.10.2024 складає 546,35 грн. (а.с.39).

Судом також встановлено, що згідно наказу генерального директора ДП «Виробниче об`єднання Південний машинобудівний завод ім. О.М. Макарова» № 313 від 03.05.2023 «Про режим роботи на 3-й квартал 2023» на підприємстві у 3-му кварталі 2023 було встановлено одноденний режим роботи по понеділках (а.с. 41 на зворотному аркуші).

Крім того, згідно наказу генерального директора ДП «Виробниче об`єднання Південний машинобудівний завод ім. О.М. Макарова» № 513 від 26.07.2023 «Про режим роботи на 4-й квартал 2023» на підприємстві у 4-му кварталі 2023 було встановлено одноденний режим роботи по понеділках (а.с. 41).

Також, згідно наказу генерального директора ДП «Виробниче об`єднання Південний машинобудівний завод ім. О.М. Макарова» № 703 від 25.10.2023 «Про режим роботи на 1-й квартал 2024» на підприємстві у 1-му кварталі 2024 було встановлено одноденний режим роботи по понеділках (крім 01.01.2024), а робочий день з понеділка 01.01.2024 перенесено на вівторок 09.01.2024 (а.с.40 на зворотному аркуші).

Тому, кількість робочих днів за період з 27.06.2023по 27.12.2023 розраховується судом, згідно встановленого одноденного режиму роботи на підприємстві.

У зв`язка з викладеним кількість робочих днів за період з 27.06.2023по 27.12.2023включно складає 26 днів, а саме: червень 2023 0 днів, липень 2023 - 5 днів, серпень 2023 - 4 дні, вересень 2023 - 4 дні, жовтень 2023 - 5 днів, листопад 2023 - 4 дні, грудень 2023 4 дні.

Таким чином, розмір середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні, а саме за період з 27.06.2023по 27.12.2023включно складає 14205,10грн. (546,35 грн. х 26 днів = 14205,10 грн.).

У зв`язкуз викладеним, суд приходить до переконливого висновку, що з Державного підприємства «Виробниче об`єднання Південний машинобудівний заводім.О.М.Макарова» накористь ОСОБА_2 слід стягнути суму середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні у розмірі 14205,10грн. з утриманням з цієї суми передбачених законом податків та обов`язкових платежів при їх виплаті, а тому позовні вимоги в цій частині підлягають частковому задоволенню. Згідно зі ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог; інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Позивачем під час подання позову до суду було сплачено судовий збір у розмірі 1211,20 грн. (а.с.31).

Таким чином, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню понесені нею судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 1211,20грн.

Керуючись ст.ст. 12-13, 81,141, 259, 263-265 ЦПК України, ст.ст. 47, 115, 116, КЗпП України суд, -

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_2 , в інтересах якої діє представник ОСОБА_3 до Державного підприємства «Виробниче об`єднання Південний машинобудівний завод» ім. О.М. Макарова» про стягнення заробітної плати та середнього заробітку за час затримки розрахунку- задовольнити частково.

Стягнути з Державного підприємства «Виробниче об`єднання Південний машинобудівний завод імені О.М. Макарова, на користь ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_2 , заборгованість по заробітній платі у сумі 34057 (тридцять чотири тисячі п`ятдесят сім) гривень 00 копійок, яка визначена без утримання податку з доходу фізичних осіб й інших обов`язкових платежів.

Допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення нарахованої але не виплаченої заробітної плати в межах суми платежу за один місяць.

Стягнути з Державного підприємства «Виробниче об`єднання Південний машинобудівний завод імені О.М. Макарова, на користь ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_2 , середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні в розмірі 14205,10 грн. Стягнути з Державного підприємства «Виробниче об`єднання Південний машинобудівний завод імені О.М. Макарова, на користь ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_2 судовий збір у розмірі 1211 гривень 20 копійок.

В іншій частині вимог відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відповідно до п. 4 ч. 5 ст. 265 ЦПК України, суд вважає необхідним зазначити у резолютивній частині рішення наступні дані:

Позивач ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_2 , (адреса проживання: АДРЕСА_1 );

Представник позивача - Костогриз Олександр Віталійович (адреса місця знаходження: АДРЕСА_2 );

Відповідач Державне підприємство «Виробниче об`єднання Південний машинобудівний завод імені О.М. Макарова», , (місцезнаходження: вул. Криворізька, буд. 1, м. Дніпро, 49008).

Суддя: С.В.Чудопалова