Справа № 183/9556/24
№ 2-о/183/318/24
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 листопада 2024 року Новомосковський міськрайонний суд Дніпропетровської області, у складі:

головуючої судді Сороки О.В.,

секретаря судових засідань Аніськової А.В.,

розглянувши, у відкритому судовому засіданні, в порядку окремого провадження, цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересовані особи - виконавчий комітет Новомосковської міської ради Дніпропетровської області, Комунальне підприємство «Новомосковське міжрайонне бюро технічної інвентаризації» Дніпропетровської обласної ради» про встановлення факту належності правовстановлюючих документів,-

встановив:

У вересні 2024 року ОСОБА_1 звернувся до Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області із заявою, визначивши заінтересованими особами - виконавчий комітет Новомосковської міської ради Дніпропетровської області, Комунальне підприємство «Новомосковське міжрайонне бюро технічної інвентаризації» Дніпропетровської обласної ради», у якій просить встановити факт належності йому правовстановлюючих документів:

-договору дарування житлового будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , посвідченого 25 червня 1996 року державним нотаріусом Маймор С.Ю., зареєстрованого в реєстрі за №2636, зареєстрованого в БТІ 09 серпня 1996 року за реєстровим номером Д8 стр.99;.

-Державного акту на право приватної власності на землю серії ДП від 24 вересня 1997 року, площею 0,0955 га, для будівництва та обслуговування житлового будинку та господарських будівель, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , виданого на підставі рішення Новомосковського міськвиконкому Ради народних депутатів № 716 від 23 липня 1997 року.

В обґрунтування заяви ОСОБА_1 зазначає, що він народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в Тюменській області колишньої РСФСР, внаслідок чого його батькам було видане свідоцтво про його народження російською мовою, в якому прізвище зазначене російською мовою, як « ОСОБА_2 » з двома буквами «с» в кінці.

25 червня 1996 року, на підставі договору дарування, посвідченого державним нотаріусом Новомосковської державної нотаріальної контори Маймор С.Ю., зареєстрованого в реєстрі за № 2636, заявник набув право власності на житловий будинок, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 . Цей договір був зареєстрований в БТІ в реєстровій книзі Д-8, стор. 99.

В подальшому, на підставі рішення Новомосковського міськвиконкому Ради народних депутатів № 716 від 23 липня 1997 року, заявникові передано у приватну власність земельну ділянку площею0,0955 га, для будівництва та обслуговування житлового будинку та господарських будівель, що розташована за тією ж адресою, про що 24.09.1997 року було видано Державний акт на право приватної власності на землю серії ДП, який зареєстрований в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 566.

В обох правовстановлюючих документах прізвище власника зазначено, як « ОСОБА_2 ».

У 1998 році заявник отримував паспорт громадянина України, внаслідок чого його прізвище було вірно перекладено на українську мову, як ОСОБА_3 , а переклад на російську мову зберіг прізвище « ОСОБА_2 ».

Заявник, маючи намір здійснити державну реєстрацію права власності на нерухоме майно, у відповідності до вимог Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», звернувся до державного реєстратора з відповідною заявою, однак у здійсненні державної реєстрації заявникові було відмовлено, про що

Ухвалою Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 23 вересня 2024 року відкрите провадження по справі (а.с. 28).

Заявник в судове засідання не з`явився, звернувся до суду із заявою про розгляд справи за його участі, вимоги підтримав в повному обсязі та просить їх задовольнити.

Представник заінтересованої особи - виконавчого комітету Новомосковської міської ради заперечення на заяву не подав, в судове засідання не з`явився, звернувся до суду із заявою про розгляд справи у його відсутність.

Представник заінтересованої особи - КП «Новомосковське МБТІ «ДОР» в судове засідання не з`явився, повідомлений належним чином причина неявки суду не відома, його неявка не перешкоджає розгляду справи.

Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося, на підставі ч.2 ст. 247 ЦПК України, у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи.

Суд, дослідивши докази з точки зору належності та допустимості, а у своїй сукупності з точки зору достатності, дійшов до наступних висновків.

Суду надано свідоцтво про народження, видане Мізоновською сільською радою Ішимського району Тюменської області, у відповідності до якого в актовий запис про народження за №36, внесені відомості про народження ІНФОРМАЦІЯ_1 дитини - ОСОБА_1 , батьками дитини значаться ОСОБА_4 , ОСОБА_5 . Саме свідоцтво про народження видане російською мовою (а.с. 31).

Згідно паспорта громадянина України серії НОМЕР_1 , виданого Новомосковським РВ УМВС України в Дніпропетровській області 05 серпня 1998 року (а.с. 7) прізвище заявника значиться, як « ОСОБА_3 ». Останній народився ІНФОРМАЦІЯ_2 в м.Ішим Тюменської області, на зворотній сторінці власника паспорта його прізвище російською мовою значиться як « ОСОБА_2 ».

Відповідно до пенсійного посвідчення № НОМЕР_2 , прізвище заявника також значиться як ОСОБА_3 (а.с. 30).

Між тим, у відповідності до Державного акту на право приватної власності на землю серії ДП від 24 вересня 1997 року, площею 0,0955 га, для будівництва та обслуговування житлового будинку та господарських будівель, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , виданого на підставі рішення Новомосковського міськвиконкому Ради народних депутатів № 716 від 23 липня 1997 року прізвище власника значиться як ОСОБА_1 (а.с. 9).

Такі ж відомості щодо власника містяться і у договору дарування житлового будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , посвідченого 25 червня 1996 року державним нотаріусом Маймор С.Ю., зареєстрованого в реєстрі за №2636, зареєстрованого в БТІ 09 серпня 1996 року за реєстровим номером Д8 стр.99, в якому ім`я «Обдарованого» значиться ОСОБА_1 .

До правовідносин, що виникли між сторонами, суд вважає за необхідне застосувати наступні норми права, а саме.

Відповідно до статті 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше, як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Статтею 315 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи про встановлення факту: 1) родинних відносин між фізичними особами; 2) перебування фізичної особи на утриманні; 3) каліцтва, якщо це потрібно для призначення пенсії або одержання допомоги по загальнообов`язковому державному соціальному страхуванню; 4) реєстрації шлюбу, розірвання шлюбу, усиновлення; 5) проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу; 6) належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті; 7) народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження; 8) смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті; 9) смерті особи, яка пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підстави вважати її загиблою від певного нещасного випадку внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру. У судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Статтею 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень.

Згідно зі ст. 80 ЦПК України, достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Детальний аналіз зазначених вище документів, виданих компетентними органами та зареєстрованими у встановленому порядку, доводить суду той факт, що в правовстановлюючих документах, зазначених вище прізвище власника земельних ділянок та житлового будинку вірно повинно бути зазначено, як Фус.

При цьому, вимоги заявника підтверджуються належними допустимими та достовірними доказами, доданими до заяви та підтверджують обставини, на які посилається заявник.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 3, 5-8, 10-11, 27, 31, 57-61, 88, 212-215, 293, 294, 315-319 ЦПК України, суд, -

ухвалив:

Заяву ОСОБА_1 , заінтересовані особи - виконавчий комітет Новомосковської міської ради Дніпропетровської області, Комунальне підприємство «Новомосковське міжрайонне бюро технічної інвентаризації» Дніпропетровської обласної ради» про встановлення факту належності правовстановлюючих документів, - задовольнити.

Встановити факт належності, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_2 , правовстановлюючих документів:

-Договору дарування житлового будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , посвідченого 25 червня 1996 року державним нотаріусом Маймор С.Ю., зареєстрованого в реєстрі за №2636, зареєстрованого в БТІ 09 серпня 1996 року за реєстровим номером Д8 стр.99;.

-Державного акту на право приватної власності на землю серії ДП від 24 вересня 1997 року, площею 0,0955 га, для будівництва та обслуговування житлового будинку та господарських будівель, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , виданого на підставі рішення Новомосковського міськвиконкому Ради народних депутатів № 716 від 23 липня 1997 року.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржено позивачем в апеляційному порядку до Дніпровського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя О.В. Сорока.