Дата документу 10.12.2024
Справа № 501/5000/15-ц
УХВАЛА

10 грудня 2024 року м. Чорноморськ Одеська область

Іллічівський міський суд Одеської області в складі:

головуючого - судді Смирнова В.В.,

за участю секретаря судових засідань Кочкіної О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Іллічівського міського суду Одеської області скаргу представника ОСОБА_1 адвоката Москвітіної Ірини Олександрівни, заінтересована особа акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк», на дії приватного виконавця виконавчого округу Одеської області Парфьонова Георгія Володимирович,

ВСТАНОВИВ:

До суду звернувся представник ОСОБА_1 адвокат Москвітіна І.О. зі скаргою на рішення приватного виконавця в якій просить суд:

-визнати неправомірною та скасувати постанову приватного виконавця виконавчого округу Одеської області Парфьонова Георгія Володимировича про відкриття виконавчого провадження від 29.08.2024 р., винесену в межах виконавчого провадження №75928976 за виконавчим листом №501/5000/15-ц від 03.06.2024 р., виданим на підставі постанови Одеського апеляційного суду від 11.04.2024 року у справі №501/5000/15-ц;

- визнати неправомірною та скасувати постанову приватного виконавця виконавчого округу Одеської області Парфьонова Георгія Володимировича про арешт коштів боржника від 29.08.2024 р., винесену в межах виконавчого провадження №75928976 за виконавчим листом №501/5000/15-ц від 03.06.2024 р. виданим на підставі постанови Одеського апеляційного суду від 11.04.2024 р. у справі №501/5000/15-ц

-визнати неправомірною та скасувати постанову приватного виконавця виконавчого округу Одеської області Парфьонова Георгія Володимировича про звернення стягнення на мано боржника від 29.08.2024р. винесену в межах виконавчого провадження №75928976 за виконавчим листом №501/5000/15-ц від 03.06.2024 р. виданим на підставі постанови Одеського апеляційного суду від 11.04.2024 р. у справі №501/5000/15-ц

-визнати неправомірною та скасувати постанову приватного виконавця виконавчого округу Одеської області Парфьонова Георгія Володимировича про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження від 29.08.2024р., винесену в межах виконавчого провадження №75928976 за виконавчим листом №501/5000/15-ц від 03.06.2024 р. виданим на підставі постанови Одеського апеляційного суду від 11.04.2024 р. у справі №501/5000/15-ц

Скаргу мотивує тим, що 03.06.2024 Іллічівським міським судом Одеської області виданий виконавчий лист №501/6000/15 на виконання постанови Одеського апеляційного суду по справі №501/500/15-ц від 11.04.2024.

На підставі зазначеного виконавчого листа приватним виконавцем виконавчого округу Одеської області Парфьоновим Г.В. 29.08.2024 відкрито виконавче провадження №75928939.

Приватний виконавець у постанові про відкриття виконавчого провадження від 29.08.2024р. зазначено : «Стягнути солідарно з ОСОБА_2 , ОСОБА_1 на користь АТБ КБ «ПриватБанк» заборгованість у розмірі 47655,07 доларів США», що, на думку ОСОБА_1 , не відповідає змісту постанови Одеського апеляційного суду від 11.04.2023 та змісту виконавчого листа, не зазначено, як це викладеного в рішенні апеляційного суду еквівалент боргу в гривні.

У оскаржуваних постановах приватного виконавця про арешт коштів боржника ОСОБА_1 від 29.08.2024 міститься вказівка на звернення стягнення на все рухоме та нерухоме майно боржника, заробітну плату, пенсію, доходи, тощо у межах суми звернення стягнення з урахуванням основної винагороди приватного виконавця, витрат виконавчого провадження 2 162 709,74 грн.

В постанові Одеського апеляційного суду по справі №501/500/15-ц від 11.04.2024 зазначено про стягнення солідарно з ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на користь Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Приватбанк» заборгованості за тілом кредиту в розмірі 47 655,07 доларів США, що курсом НБУ станом на 31 серпня 2015 року еквівалентно 1 009 593,60 грн.

Заявник вважає, що в постанові приватного виконавця має бути зазначена сума боргу в гривні 1 009 593,60 грн., саме так як викладено в постанові Одеського апеляційного суду та у виконавчому листі.

Представник приватного виконавця Парфьонова Г.В. Гросу В.Є. надав заяву в якій вказав, що ОСОБА_4 не погоджується з доводами викладеними в скарзі та просить суд відмовити у її задоволенні з наступних підстав (а.с.19-20).

Оскільки між стягувачем АТ КБ «ПриватБанк» та боржником існувало валютне грошове зобов`язання і заборгованість за кредитним договором стягнута судом в іноземній валюті долар США, то виконавець зобов`язаний під час примусового виконання виконавчого листа, виданого на підставі рішення суду керуватися положенням ст.49 Закону України «Про виконавче провадження», а саме виявивши у боржника кошти у гривнях , виконавець за правилами встановленими ч..1,2 цієї стаття мав дати доручення про купівлю валюти на валютний рахунок органу відповідного приватного виконавця, а в подальшому спрямувати ці кошти на рахунок стягувача. Таким чином, у разі ухвалення судом рішення про стягнення боргу в іноземній валюті, стягувачу має бути перерахована сума саме в іноземній валюті визначена судовим рішенням а не її еквіваленти у гривні.

Представник ОСОБА_1 адвокат Москвітіна І.О., через систему «Електронний суд» надала суду заяву в якій просила скаргу розглянути без участі скаржника та його представника (а.с.22-23).

Представник АТ КБ «ПриватБанк» Яковлєва-Ангеловська О.А., через систему «Електронний суд», 03.12.2024р. надав заяву в якій просила розглянути справу за її відсутності та у задоволені скарги відмовити (а.с.31).

На підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового засідання технічними засобами не здійснювалось.

Суд дослідивши та перевіривши докази встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини.

Приватним виконавцем виконавчого округу Одеської області Парфьоновим Г.В. 29.08.2024р. винесена постанова про відкриття виконавчого провадження ВП №75928976.

Виконавче провадження відкрито на підставі виконавчого листа №501/5000/15-ц виданого 03.06.2024р. Іллічівським міським судом Одеської області про стягнення в солідарному порядку з ОСОБА_2 , ОСОБА_1 на користь АТ КБ «ПриватБанк» заборгованість у розмірі 47655,07 доларів США (а.с.7-8).

Приватним виконавцем виконавчого округу Одеської області Парфьоновим Г.В. 29.08.2024р. винесені постанови:

- про арешт коштів боржника ОСОБА_5 у межах суми звернення стягнення з урахуванням виконавчого збору/основної винагороди приватного виконавця, витрат виконавчого провадження, штрафів, яка становить 2162709,74 гривні (а.с.9-10);

- про звернення стягнення на майно боржника ОСОБА_1 у межах суми звернення стягнення з урахуванням основної винагороди приватного виконавця, витрат виконавчого провадження 2162709,74 грн. (а.с.11-12).

Статтею 129 Конституції України визначено, що держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Відповідно до ст..129-1 Конституції України - судове рішення є обов`язковим до виконання а тому підстави для скасування постанов приватного виконавця відсутні.

Статтею 99 Конституції України визначено, що грошовою одиницею України є гривня.

За змістом ст.524 ЦК України грошовим визнається зобов`язання, виражене у грошовій одиниці України - гривні, проте в договорі сторони можуть визначити грошовий еквівалент зобов`язання в іноземній валюті.

Згідно ст..533 ЦК України- грошове зобов`язання має бути виконане у гривнях; якщо у зобов`язанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом; використання іноземної валюти, а також платіжних документів в іноземній валюті при здійсненні розрахунків на території України за зобов`язаннями допускається у випадках, порядку та на умовах, встановлених законом.

Використання іноземної валюти, а також платіжних документів в іноземній валюті при здійсненні розрахунків на території України за зобов`язаннями допускається у випадках, порядку та на умовах, встановлених законом.

Відповідно до ст.18 Закону України "Про виконавче провадження" виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Відповідно до п.9 ч.1 ст.39 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження підлягає закінченню у разі фактичного виконання в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом.

Відповідно до ч.ч.3, 5 ст.49 Закону України «Про виконавче провадження» у разі обчислення суми боргу в іноземній валюті виконавець у результаті виявлення у боржника коштів у відповідній валюті державний виконавець стягує такі кошти на валютний рахунок органу державної виконавчої служби, а приватний виконавець - на відповідний рахунок приватного виконавця для їх подальшого перерахування стягувачу. У разі виявлення коштів у гривнях чи іншій валюті виконавець за правилами, встановленими ч.1 і. ч.2 цієї статті, дає доручення про купівлю відповідної валюти та перерахування її на валютний рахунок органу державної виконавчої служби, а приватний виконавець - на відповідний рахунок приватного виконавця.

Витрати у зв`язку з валюто- обмінними фінансовими операціями та інші витрати, пов`язані з перерахуванням коштів, покладаються на боржника.

Згідно ч.4 ст.263 ЦПК України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 09 листопада 2021 року у справі №320/5115/17 (провадження №14-133цс20) зазначено, що: «особливості звернення стягнення на кошти боржника в іноземній валюті та виконання рішень при обчисленні боргу в іноземній валюті визначені у статті 49 Закону України від 02 червня 2016 року №1404-VIII «Про виконавче провадження». Відповідно до частини третьої вказаної статті у разі обчислення суми боргу в іноземній валюті виконавець у результаті виявлення у боржника коштів у відповідній валюті стягує такі кошти на валютний рахунок органу державної виконавчої служби, а приватний виконавець - на відповідний рахунок приватного виконавця для їх подальшого перерахування стягувачу. У разі виявлення коштів у гривнях чи іншій валюті виконавець за правилами, встановленими частинами першою і другою цієї статті, дає доручення про купівлю відповідної валюти та перерахування її на валютний рахунок органу державної виконавчої служби, а приватний виконавець - на відповідний рахунок приватного виконавця. Саме таким чином необхідно діяти у випадку примусового виконання грошового зобов`язання, визначеного в іноземній валюті, про що зазначено в постанові Великої Палати Верховного Суду від 04 липня 2018 року у справі №761/12665/14-ц (провадження № 14-134цс18). З наведених підстав вказівка в резолютивній частині рішення суду першої інстанції про стягнення відповідних сум з конвертацією цієї суми в національну валюту на день здійснення платежу є помилковою, тому з резолютивної частини рішення суду першої інстанції слід виключити слова «з конвертацією цієї суми у національну валюту на день здійснення платежу» у всіх випадках їх застосування)».

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 04 липня 2018 року у справі №761/12665/14-ц (провадження №14-134цс18) вказано, що «правовий режим іноземної валюти на території України, хоча і пов`язується з певними обмеженнями в її використанні як платіжного засобу, тим не менше, не виключає здійснення платежів в іноземній валюті. Із матеріалів справи убачається, що, ухвалюючи рішення у справі, Шевченківський районний суд визначив суму боргу в іноземній валюті з її відображенням в еквіваленті у гривні за офіційним курсом НБУ станом на день ухвалення. Тобто, визначаючи характер грошового зобов`язання, судом було визначено стягнення з боржника суми саме в іноземній валюті, що на момент ухвалення рішення суду становило визначений за офіційним курсом НБУ еквівалент у національній валюті України. Зазначення судом у своєму рішенні двох грошових сум, які необхідно стягнути з боржника, внесло двозначність до розуміння суті обов`язку боржника, який має бути виконаний примусово за участю державного виконавця. У разі ухвалення судом рішення про стягнення боргу в іноземній валюті стягувачу має бути перерахована саме іноземна валюта, визначена судовим рішенням, а не її еквівалент у гривні. Перерахування суми у національній валюті України за офіційним курсом НБУ не вважається належним виконанням. Велика Палата Верховного Суду погоджується з висновком колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду про необхідність відступити від правової позиції Верховного Суду України щодо застосування пункту 8 частини першої статті 49 Закону №606-XIV у подібних правовідносинах, викладеного в постанові від 13 вересня 2017 року у справі №6-1445цс17».

Враховуючи, що судом ухвалено рішення про стягнення боргу в іноземній валюті, то стягувачу має бути перерахована саме іноземна валюта, визначена судовим рішенням або її еквівалент у гривні на дату здійснення платежу, а сплата боргу у розмірі гривневого еквіваленту, визначеного станом на грудень 2015 року, не може вважатись належним виконанням.

Враховуючи вищевказане, суд приходить до висновку, що дії приватного виконавця є правомірними а скарга необґрунтована у зв`язку з чим не підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 259-260, 447, 449-451 ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Представнику ОСОБА_1 адвокату Москвітіній І.О. (заінтересовані особи: Акціонерне товариство Комерційний Банк «Приватбанк», приватний виконавець виконавчого округу Одеської області Парфьонов Георгій Володимирович) у задоволені скарги про:

- визнати неправомірною та скасувати постанову приватного виконавця виконавчого округу Одеської області Парфьонова Георгія Володимировича про відкритт виконавчого провадження від 29.08.2024 р., винесену в межах виконавчого провадження №75928976 за виконавчим листом №501/5000/15-ц від 03.06.2024 р., виданим на підставі постанови Одеського апеляційного суду від 11.04.2024 року у справі №501/5000/15-ц;

- визнати неправомірною та скасувати постанову приватного виконавця виконавчого округу Одеської області Парфьонова Георгія Володимировича про арешт коштів боржника від 29.08.2024 р., винесену в межах виконавчого провадження №75928976 за виконавчим листом №501/5000/15-ц від 03.06.2024 р. виданим на підставі постанови Одеського апеляційного суду від 11.04.2024 р. у справі №501/5000/15-ц;

- визнати неправомірною та скасувати постанову приватного виконавця виконавчого округу Одеської області Парфьонова Георгія Володимировича про звернення стягнення на мано боржника від 29.08.2024р. винесену в межах виконавчого провадження №75928976 за виконавчим листом №501/5000/15-ц від 03.06.2024 р. виданим на підставі постанови Одеського апеляційного суду від 11.04.2024 р. у справі №501/5000/15-ц;

- визнати неправомірною та скасувати постанову приватного виконавця виконавчого округу Одеської області Парфьонова Георгія Володимировича про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження від 29.08.2024р., винесену в межах виконавчого провадження №75928976 за виконавчим листом №501/5000/15-ц від 03.06.2024 р. виданим на підставі постанови Одеського апеляційного суду від 11.04.2024 р. у справі №501/5000/15-ц -відмовити.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя В.В.Смирнов