Справа № 669/967/24
Провадження № 2/669/347/24
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 грудня 2024 року смт.Білогір`я

Білогірський районний суд Хмельницької області

в складі: головуючого судді Вишневського В.О.,

з участю: секретаря судового засідання Валігури А.В.,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в с-щі Білогір`я цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на спадкове майно,

ВСТАНОВИВ:

24 жовтня 2024 року ОСОБА_1 звернулася в суд з позовом до ОСОБА_2 про визнання права власності на житловий будинок з надвірними спорудами, розташованими по АДРЕСА_1 в порядку спадкування за заповітом після смерті батька ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що вона, як спадкоємець за заповітом, позбавлена права оформити свої спадкові права, так як за життя власника на житловий будинок не був виготовлений правовстановлюючий документ, а тому нотаріальною конторою йому відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину.

Ухвалою Білогірського районного суду Хмельницької області від 05 листопада 2024 року вказану позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі та призначено підготовче засідання.

Позивачка ОСОБА_1 та її представник адвокат Орендарчук В.О. про дату, час та місце проведення судового засідання повідомлені належним чином, в судове засідання не з`явилися, від представника надійшла заява, в якій вона просить розгляд справи проводити в їхній відсутності, вимоги, викладені в позовній заяві, підтримала повністю, просила позов задовольнити.

Відповідачка ОСОБА_2 в підготовчому судовому засідання подала заяву про розгляд справи у її відсутності та визнання позову.

Враховуючи неявку в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Вивчивши та дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що позивачка ОСОБА_1 є дочкою ОСОБА_3 , що підтверджується свідоцтвом про її народження серії НОМЕР_1 .

ОСОБА_3 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_2 .

Згідно заповіту від 21 червня 2010 року, нотаріально посвідченого секретарем Перерослівської сільської ради Білогірського району Хмельницької області Галащук Є.М. за № 6, який на день смерті не змінений та не скасований та копії самого заповіту, ОСОБА_3 за життя житловий будинок, розташований по АДРЕСА_1 , заповів ОСОБА_1 .

Згідно довідки Білогірської селищної ради Хмельницької області від 27 вересня 2024 року № 5098 слідує, що ОСОБА_3 на день смерті був зареєстрований та проживав по АДРЕСА_1 і в склад його сім`ї входила дочка ОСОБА_1 (позивачка по справі).

З Інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) № 79159196, виданої приватним нотаріусом шепетівського районного нотаріального округу хмельницької області Разумей Л.О., вбачається, що після смерті ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , заведена спадкова справа № 51432454 (в нотаріуса № 121), та видано ОСОБА_1 свідоцтво про право на спадщину.

Відповідно довідки Білогірської селищної ради Хмельницької області від 17 жовтня 2024 року № 604 житловий будинок, який знаходиться в АДРЕСА_1 , належить ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 . Даний будинок побудований на земельній ділянці розміром 0,25 га, загальна площа земельної ділянки 1,39 га. Права суміжних користувачів при будівництві житлового будинку не порушені.

З повідомлення приватного нотаріуса Шепетівського районного нотаріального округу Разумей Л.О. від 03 жовтня 2024 року № 01-16-139 вбачається, що видати ОСОБА_1 свідоцтво про право на спадщину за заповітом на житловий будинок після смерті спадкодавця ОСОБА_3 неможливо через відсутність правовстановлюючого документа на таке майно.

Відомості про наявність житлового будинку АДРЕСА_1 , його технічні характеристики та належність померлому ОСОБА_3 підтверджується копією технічного паспорту на будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами, виданого Комунальним підприємством «Білогірське бюро технічної інвентаризації» від 09 серпня 2024 року.

Порядок та умови прийняття в експлуатацію об`єктів будівництва на законодавчому рівні вперше встановлено постановою Кабінету Міністрів України від 05 серпня 1992 року №449 «Про порядок прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів». Тобто, до 05 серпня 1992 року не передбачалася процедура введення приватних житлових будинків в експлуатацію при оформленні права власності.

Постановою Кабінету Міністрів України від 9 вересня 2009 року "Про затвердження Тимчасового порядку прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом приватних житлових будинків садибного типу, дачних та садових будинків з господарськими спорудами і будівлями, споруджених без дозволу на виконання будівельних робіт" було передбачено, що підставою для оформлення права власності на приватні житлові будинки, дачні та садові будинки, споруджені до 5 серпня 1992 року, є складений БТІ висновок про технічний стан будівлі та документ, що засвідчує право власності або користування земельною ділянкою, на якій вона розміщена. Зазначена постанова втратила чинність 2 червня 2011 року.

Законом України від 17 лютого 2011 року "Про регулювання містобудівної діяльності" (Закон N 3038-VI) встановлено, що прийняття в експлуатацію зведених до 31 грудня 2009 року індивідуальних (садибних) житлових будинків, садових, дачних будинків, які збудовані без дозволу на виконання будівельних робіт, здійснюється інспекціями державного архітектурно-будівельного контролю за результатами технічного обстеження будівельних конструкцій та інженерних мереж таких об`єктів за наявності документа, що посвідчує право власності або користування земельною ділянкою, на якій вони розташовані.

Відповідно до ст. 58 Конституції України нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, тому загальні правила прийняття в експлуатацію не можуть поширюватися на приватні житлові будинку з господарськими будівлями та спорудами, які збудовані до 5 серпня 1992 року.

Житловий будинок ОСОБА_3 збудований в 1974 році, тому для потреб державної реєстрації прав власності на нерухоме майно було б достатньо технічного паспорта, складеного за результатами технічної інвентаризації, виписки із погосподарської книги сільської ради, рішення місцевої ради про згоду на оформлення права власності на нерухоме майно.

Проте право власності ОСОБА_3 на житловий будинок з надвірними спорудами, розташованими по АДРЕСА_1 як власника, припинилося на підставі п. 11 ч. 1 ст. 346 ЦК України у зв`язку із його смертю.

Згідно ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті, тому до позивача, як до спадкоємця, який прийняв спадщину, відповідно до ст. 1216 цього ж Кодексу перейшли всі права власника майна, проте із за відсутності на житловий будинок правовстановлюючих документів, оформити право власності на вказане майно у позасудовому порядку неможливо.

Пунктом 23 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30 травня 2008 року передбачено, що свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва проправо на на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину, особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження

Згідно з п.п. 5 п. 1 ст. 19 Закону України Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень від 01 липня 2004 року правовстановлюючим документом, на підставі якого проводиться реєстрація права власності на об`єкти нерухомого майна може бути рішення суду, що набрало заколнної сили про визнання права власності на об`єкти нерухомого майна.

Згідно ст. 124 Конституції України юрисдикція судів поширюється на всі правовідносини, що виникають в державі, тому у суду є всі підстави для розгляду вказаного позову та достатньо доказів вважати, що житловий будинок, з надвірними спорудами, розташованими по АДРЕСА_1 повинен належати позивачці як спадкоємцю за заповітом ОСОБА_3 .

Приймаючи до уваги, що на момент смерті, тобто на момент відкриття спадщини, спадкодавцеві ОСОБА_3 належало право на житловий будинок АДРЕСА_1 , а позивачка ОСОБА_1 є спадкоємицею вказаного майна померлого за заповітом, суд вважає, що позов необхідно з цих підстав задовольнити.

У ч. 4 ст. 206 ЦПК України вказано, що у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Вимоги позивача ґрунтуються на законних вимогах, тому підстав для відмови у прийнятті визнання відповідачем позову суд не знаходить, позов підлягає задоволенню.

Керуючись ст. ст. 328, 1216-1222, 1268-1270 ЦК України, ст. ст. 12, 13, 81, 206, 229, 263-265 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на спадкове майно - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженкою с. Козин Білогірського району Хмельницької області, в порядку спадкування за заповітом після смерті батька ОСОБА_3 право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами АДРЕСА_1 .

Рішення може бути оскаржено до Хмельницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Реквізити сторін:

позивачка: ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_3 ), зареєстроване місце проживання АДРЕСА_1 ;

відповідача: ОСОБА_2 (РНОКПП: НОМЕР_4 ), зареєстроване місце проживання АДРЕСА_1 .

Суддя Василь ВИШНЕВСЬКИЙ