У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"10" грудня 2024 р. Справа № 597/1701/24

Заліщицький районний суд Тернопільської області в складі:

головуючого судді Торської І.В.

за участю секретаря судового засідання Лопушняк З.П.

позивача ОСОБА_1

відповідача ОСОБА_2

представника відповідача адвоката Голоден О.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Заліщики цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

П О С Т А Н О В И В :

Позивачка ОСОБА_1 звернулася до суду із позовом до відповідача ОСОБА_2 про розірвання шлюбу.

Ухвалою судді від 13 листопада 2024 року відкрито провадження у цивільній справі, постановлено розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження.

10.12.2024 року від відповідача ОСОБА_2 надійшла заява про надання сторонам шестимісячного строку для примирення. В обґрунтуваннях заяви зазначає, що підстав для розірвання шлюбу між ними немає. Позивачка прийшла до хибного висновку про доцільність припинити шлюбних відносин. У них є окреме житло і він має бажання проживати разом із своєю дружиною, а тому вважає, що з метою збереження сім`ї відповідно до ст.111 Сімейного кодексу України, суд вживає заходів щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства. нашого позивачкою. Просить суд надати їм час для примирення, так як його дружина є сенсом мого життя. Вважає, що в них не має підстав для розірвання шлюбу. Наведені у позовній заяві мотиви та підстави для розірвання шлюбу не заслуговують на увагу, оскільки нічим іншим окрім слів позивачки не доводяться.

В судовому засіданні відповідач ОСОБА_2 та його представник, адвокат Голоден Олександр Михайлович подану заяву про надання строку на примирення підтримали та просили її задовольнити.

В судовому засіданні позивачка ОСОБА_1 щодо надання строку для примирення заперечила та зазначила, що з відповідачем близько 20 років разом не проживає та миритися не бажає. З моменту подання позову до суду вона не змінила своєї думки щодо розірвання шлюбу та наполягає на задоволенні позовних вимог.

Суд, дослідивши матеріали справи, заслухавши думку позивачки, відповідача та його представника, дійшов наступних висновків.

Згідно із ч.1 ст.3 Сімейного кодексу України, сім`я є первинним та основним осередком суспільства.

Відповідно ст.24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

Статтею 111 СК України передбачено, що суд вживає заходів щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства.

Відповідно до роз`яснень, викладених в п.10 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 21 грудня 2007 року № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», проголошена Конституцією України охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Із цією метою суди повинні уникати формалізму при вирішенні позовів про розірвання шлюбу, повно та всебічно з`ясувати фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, враховувати наявність малолітньої дитини, дитини інваліда та інші обставини життя подружжя, забезпечувати участь у судовому засіданні, як правило, обох сторін, вживати заходів до примирення подружжя. Передбачене ч.1 ст.111 СК України вжиття судом заходів щодо примирення подружжя застосовується у випадку відсутності згоди одного з них на розірвання шлюбу за ініціативою однієї зі сторін або суду у формі відкладення розгляду справи слуханням та надання сторонам строку на примирення (ч.5 ст.191 ЦПК України). Судам слід використовувати надану законом можливість відкласти розгляд справи для примирення подружжя, особливо за наявності неповнолітніх дітей.

Згідно із ч.7 ст.240 Цивільно-процесуального кодексу України, у справі про розірвання шлюбу суд може зупинити розгляд справи і призначити подружжю строк для примирення, який не може перевищувати шести місяців.

З метою збереження сім`ї, в інтересах подружжя, беручи до уваги існуючі взаємини між подружжям, суд вважає, що слід надати сторонам строк для примирення 1 місяць.

Відповідно п.4 ч.1 ст.251 ЦПК України, суд зобов`язаний зупинити провадження у справі у разі надання сторонам у справі про розірвання шлюбу строку для примирення.

На підставі викладеного, керуючись ст.111 СК України, ст.ст.240, 251 ЦПК України, суд,

П О С Т А Н О В И В :

Заяву відповідача ОСОБА_2 про надання строку на примирення у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу задовольнити частково.

Надати сторонам у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу строк для примирення 1 (один) місяць.

Зупинити провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу до закінчення визначеного строку для примирення, тобто до 10.01.2025 року.

Призначити наступне судове засідання на 10 год. 00 хв. 14 січня 2025 року.

Ухвала в частині зупинення провадження може бути оскаржена до Тернопільського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

В іншій частині ухвала оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали виготовлено 11.12.2024 року.

Суддя І.В. ТОРСЬКА