Справа № 212/1114/24
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 грудня 2024 року м. Кривий Ріг

Жовтневий районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі: головуючого судді Зіміна М.В., з участю секретаря судового засідання Пелешенко К.В.,

за участі: відповідача ОСОБА_1 ,

представника відповідача адвоката Щербань В.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у загальному позовному провадженні в залі суду в місті Кривому Розі цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про встановлення факту проживання однією сім`єю, як чоловіка та дружини без реєстрації шлюбу та поділ майна, -

встановив:

30 січня 2024 року позивач ОСОБА_2 звернувся до суду із позовом до ОСОБА_1 про встановлення факту проживання однією сім`єю, як чоловіка та дружини без реєстрації шлюбу та поділ майна.

В обґрунтування позовних вимог зазначив, що з вересня 2019 року він мав близькі стосунки з ОСОБА_3 . З січня 2023 року позивач та відповідач почали проживати однією сім`єю за місцем мешкання відповідача. 08 лютого 2023 року під час сімейного життя було придбано трикімнатну квартиру за адресою: АДРЕСА_1 (далі спірна квартира). Зазначає, що за кошти позивача у вказаній квартирі був зроблений ремонт та придбані меблі. 23 березня 2023 року укладено шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 . У серпні 2023 року припинились стосунки між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 та вони почали проживати окремо. Зазначає, що з січня 2023 року по 23 березня 2023 року ОСОБА_2 та ОСОБА_1 були пов`язані спільним побутом, бюджетом, мали взаємні права та обов`язки один до одного. Вказує, що спірна квартира була придбана у період фактичного сімейного життя з ОСОБА_1 , а тому вважає, що йому належить частка у спірній квартирі.

Посилаючись на викладене, позивач просить суд встановити факт проживання ОСОБА_2 та ОСОБА_3 однією сім`єю як чоловіка та дружини без реєстрації шлюбу з січня 2023 року по ІНФОРМАЦІЯ_1 у квартирі АДРЕСА_2 ; визнати спільною сумісною власністю ОСОБА_2 та ОСОБА_1 майно набуте під час проживання однією сім`єю, як чоловіка та дружини без реєстрації шлюбу, а саме спірну квартиру; в поряду поділу майна визнати за ОСОБА_2 та ОСОБА_1 у рівних частках по частині за кожним право власності на квартиру АДРЕСА_3 , загальною площею 55,1 кв. м., житловою площею 36,3 кв. м.

16 лютого 2024 року судом постановлена ухвала про відкриття провадження та призначення розгляду в порядку загального позовного провадження.

06 березня 2024 року від відповідача ОСОБА_1 надійшов до суду відзив на позовну заяву, у якому відповідач просить суд відмовити у задоволенні позовних вимог в повному обсязі. Відповідач вказує, що сумісно проживати ОСОБА_2 та ОСОБА_1 почали з 18 лютого 2023 розу за місцем мешкання матері відповідача. Зазначає, що спірна квартира була придбана матір`ю відповідачки за її власні кошти, кошти її бабусі та її чоловіка. Також вказує, що ОСОБА_2 не мав доходів для придбання житла.

Ухвалою суду від 25 квітня 2024 року закрито підготовче провадження у справі та призначено справу до судового розгляду по суті.

У судовому засіданні позивач ОСОБА_2 підтримав позовні вимоги та просив суд їх задовольнити. Зазначив, що з жовтня 2022 року між ним та ОСОБА_1 почались тісні взаємовідносини та він іноді залишався ночувати у ОСОБА_1 . У грудні 2022 року ОСОБА_1 поїхала до Республіки Польща та перебуваючи закордоном повідомила, що вона вагітна. На той час він проживав з цивільною дружиною ОСОБА_4 . На початку січня 2023 року він зібрав свої речі та пішов з родини, декілька днів прожив у його сестри, почав проживати з ОСОБА_1 , а згодом перевіз власні речі до квартири, де жила ОСОБА_1 . Він разом із ОСОБА_1 шукали житло для найму. Згодом вони стали шукати квартиру, щоб придбати. Знайшли квартиру на сайті оголошень «ОЛХ», спочатку ОСОБА_1 подивилась її сама, потім цю квартиру подивились втрьох, а саме він, ОСОБА_1 та його товариш. Вони вирішили придбати цю квартиру та він позичив у свого друга грошові кошти в розмірі 530 тис. гривень для придбання квартири. Він віддав ці грошові кошти ОСОБА_1 для придбання квартири. Потім ОСОБА_1 разом із її матір`ю поїхали до нотаріуса та уклали договір купівлі-продажу спірної квартири. В подальшому робили ремонт в спірній квартирі. До червня 2023 року він проживав разом із ОСОБА_1 у матері відповідача. 10-11 серпня 2023 року між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 припинилися відносини. В подальшому до судового засідання не з`явився, заяв та клопотань до суду не подавав.

У судовому засіданні представник позивача адвокат Кіщак А.А. підтримала позовні вимоги з підстав викладених у позові та просила суд їх задовольнити. В подальшому представник позивача надала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності.

У судовому засіданні відповідач ОСОБА_1 позовні вимоги не визнала в повному обсязі. Зазначила, що вона спілкувались з ОСОБА_2 з 2018 року. У серпні 2022 року між нею та ОСОБА_2 почалось більш тісне спілкування. Вона поїхала до Республіки Польща на Новий Рік, там вона дізналась, що вагітна від ОСОБА_2 . Вона повідомила про вагітність ОСОБА_2 та останній проживав з цивільною дружиною. З 10 січня 2023 року ОСОБА_2 став проживати у його сестри. Її мати запропонувала придбати квартиру. Її мати знайшла на сайті оголошень спірну квартиру та вона з матір`ю її подивились 6 чи 7 лютого 2023 року. В цей час вона не проживала з ОСОБА_2 , лише декілька разів бачилась. Вона разом із матір`ю вирішила придбати квартиру та 08 лютого 2023 року вони придбали спірну квартиру. Наступного дня 09 лютого 2023 року ОСОБА_2 зробив їй пропозицію одружитись. 18 лютого 2023 року ОСОБА_2 перевіз свої речі до квартири матері, де вона мешкала та вони стали поживати разом. Жили в квартирі матері за рахунок коштів матері. У спірну квартиру переїхали та прожили там два тижні, потім вони стали проживати окремо.

У судовому засіданні представник відповідача адвокат Щербань В.С. просив суд відмовити у задоволенні позовних вимог з підстав викладених у письмовому відзиві. Також зазначив, що з показань свідків, допитаних у судовому засіданні, не підтверджується факту проживання ОСОБА_2 та ОСОБА_1 однією сім`єю без реєстрації шлюбу з січня по ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Допитана у судовому засіданні свідок ОСОБА_5 надала суду свідчення, що вона є матір`ю ОСОБА_1 . Зазначила, що її дочка була знайома з ОСОБА_2 з 2019 року. З кінця 2022 року між її дочкою та ОСОБА_2 почались тісні взаємовідносини. Після приїзду ОСОБА_1 з Республіки Польща на початку січня 2023 року, остання повідомила їй, що вагітна від ОСОБА_2 . Зазначила, що ОСОБА_2 та ОСОБА_1 виявили бажання жити разом до реєстрації шлюбу. ОСОБА_2 намагався шукати житло поруч з її місцем мешкання в оренду. Вказала, що вона, її дочка проживали разом із матір`ю. Вона в подальшому вирішила самостійно допомогти ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , запитала згоду у своєї матері придбати за її гроші житло для ОСОБА_1 . Зазначила, що її мати виявила бажання придбати онучці ОСОБА_1 житло та надала їй дозвіл використати її гроші для придбання квартири. Вказала, що вона разом із ОСОБА_1 знайшли квартиру на сайті оголошень та на початку лютого 2023 року подивились вказану квартиру. 08 лютого 2023 року вона разом із ОСОБА_1 придбали квартиру розташовану за адресою: АДРЕСА_1 . Грошові кошти ОСОБА_2 на придбання квартири не надавав. Вони ввечері у ресторані відсвяткували придбання квартири та 09 лютого 2023 року ОСОБА_2 зробив пропозицію ОСОБА_1 одружитися. Вона запропонувала ОСОБА_2 та ОСОБА_1 жити разом. ОСОБА_2 погодився та перевіз свої речі до її квартири та він жив у кімнаті ОСОБА_1 . Почали проживати вони разом з 18-20 лютого 2023 року. За час спільного проживання ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , вона їм готувала їжу, придбавала продукти харчування. Вказала, що зазвичай ОСОБА_2 вдома не їв. Зазначила, що ОСОБА_2 періодично придбавав продукти харчування. Вказала, що між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 були сварки, оскільки ОСОБА_2 не давав гроші, ввечері вживав алкоголь. Також ОСОБА_2 прохав її не давати грошові кошти ОСОБА_1 . В середині липня 2023 року ОСОБА_2 та ОСОБА_1 переїхали жити до квартири розташованої за адресою: АДРЕСА_1 . Вказала, що грошові кошти на ремонт ОСОБА_2 надавав у незначному об`ємі, придбав плитку та сплатив робітнику ОСОБА_6 . Також зазначила, що передачу грошових коштів ОСОБА_1 для придбання квартири вони документально не оформляли.

Допитаний у судовому засіданні свідок ОСОБА_7 надав суду свідчення, що він є вітчимом ОСОБА_1 . Він проходить службу у ЗСУ та дома буває зрідка. Вказав, що за місцем його проживання з ОСОБА_5 нетривалий час з кінця лютого 2023 року проживали ОСОБА_2 та ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_4 . Квартиру розташовану за адресою: АДРЕСА_1 купувала ОСОБА_1 разом із ОСОБА_5 . Грошові кошти на придбання цієї квартири були витрачені з продажу бабусиного будинку. Ремонт у квартирі за адресою: АДРЕСА_1 робився з грошових коштів, які належали йому та ОСОБА_5 . Йому невідомо, чи укладались якісь документи з передачі ОСОБА_1 грошових коштів на придбання спірної квартири.

Допитана у судовому засіданні свідок ОСОБА_8 надала суду свідчення, що вона є рідною сестрою ОСОБА_2 . Зазначила, що ОСОБА_2 не приховував від неї стосунків з ОСОБА_1 . Вказала, що ОСОБА_2 проживав з ОСОБА_1 в її квартирі з жовтня по грудень 2022 року. Після 4-5 січня 2023 року ОСОБА_2 почав проживати разом із ОСОБА_1 у ОСОБА_5 . Всюди в магазинах платив рахунки ОСОБА_2 . Вона разом зі своїм чоловіком та ОСОБА_2 придбавали продукти харчування в магазині « ІНФОРМАЦІЯ_3 » та її брат відвозив за місцем свого проживання з ОСОБА_1 . Вказала, що у ОСОБА_1 була в телефоні встановлена карта ОСОБА_9 , яку поповнював ОСОБА_2 , останній також придбав ОСОБА_1 телефон, обручки. У ОСОБА_2 не було грошей на придбання квартири та він позичив грошові кошти у борг під розписку. У лютому 2023 року ОСОБА_2 та ОСОБА_1 придбали спірну квартиру та заселилися в неї у червні-липні 2023 року, точної дати вона не пам`ятає. Вказала, що ОСОБА_2 та ОСОБА_1 з січня по серпень 2023 року проживали разом та мали спільний бюджет.

Допитаний у судовому засіданні свідок ОСОБА_10 надав суду свідчення, що він знає ОСОБА_2 3-4 роки та раніше робив йому ремонт в іншій квартирі. Вказав, що взимку 2023 року йому зателефонував ОСОБА_2 та запропонував зробити ремонт в квартирі. З ОСОБА_1 він познайомився коли оглядав разом з нею спірну квартиру. Їздив разом із ОСОБА_1 обирати плитку та будівельні матеріали. Зазначив, що ОСОБА_2 та ОСОБА_1 жили поруч зі спірною квартирою, приходили дивитись ремонт вони разом та окремо. ОСОБА_2 його постійно торопив завершити ремонт, щоб швидше переїхати до спірної квартири. Під час проведення ремонту всі фінансові питання вирішував через ОСОБА_2 .

Допитана у судовому засіданні свідок ОСОБА_11 надала суду свідчення, що вона є сусідкою ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_5 . Проживала ОСОБА_1 разом із ОСОБА_2 за адресою: АДРЕСА_4 з кінця лютого 2023 року, про що вона дізналась зі слів ОСОБА_5 . Остання зазначала, що ОСОБА_1 вагітна, а тому вона проживає разом з нею та з ними мешкає ОСОБА_2 . Вона неодноразово їх бачила разом на прогулянках, у під`їзді, в магазині «Варус». Також вона бачила машину ОСОБА_2 під під`їздом в кінці лютого 2023 року.

Допитаний у судовому засіданні свідок ОСОБА_12 надав суду свідчення, що він є другом ОСОБА_2 з 2016 року. ОСОБА_2 розповідав йому, що має відносини з ОСОБА_1 та він вирішив залишити дівчину ОСОБА_13 , з якою проживав на той час, та піти жити до ОСОБА_14 . Вони вирішили жити разом у батьків ОСОБА_14 . Жити разом ОСОБА_2 та ОСОБА_1 почали з січня 2023 року. В його присутності ОСОБА_2 купував продукти харчування для сім`ї додому. Також ОСОБА_2 найняв підрядника для здійснення ремонту у квартирі, яку ОСОБА_2 та ОСОБА_1 придбали. Він був у гостях ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , коли вони жили у матері ОСОБА_14 . Йому відомо, що ОСОБА_2 позичав грошові кошти на ремонт у друга. Якість грошові кошти на ремонт надавала ОСОБА_1 та її мати.

Допитаний у судовому засіданні свідок ОСОБА_15 надала суду свідчення, що вона знає ОСОБА_2 з часу, коли він мешкав з її знайомою на ім`я ОСОБА_16 . Остання розповіла їй, що її цивільний чоловік ОСОБА_2 на початку січня 2023 року забрав речі з дому та пішов з родини. Вона вказала, що бачила автомобіль ОСОБА_2 до розірвання стосунків з ОСОБА_4 на мкрн. 4-й Зарічний у м. Кривий Ріг, та як ОСОБА_2 та ОСОБА_1 з автомобіля розвантажували покупки. У березні 2023 року вона бачила світлини з весілля. В лютому 2023 року мати ОСОБА_1 казала, що ОСОБА_2 та ОСОБА_1 планують купляти квартиру та ОСОБА_2 буде робити ремонт.

Допитана у судовому засіданні свідок ОСОБА_17 надала суду свідчення, що вона проживала разом із ОСОБА_2 до 05 січня 2023 року. 19 листопада 2022 року ОСОБА_2 , не ночував вдома, вона про це дізналась із встановлених камер відеоспостереження. Із соціальних мереж вона дізналась про ОСОБА_14 , однак ОСОБА_2 заперечував такі відносини. На цьому ґрунті між ними виникали сварки. Свято Нового Року вона відсвяткувала разом із ОСОБА_2 , після чого 05 січня 2023 року останній пішов з родини та проживав разом із ОСОБА_1 за адресою проживання її матері. 07 лютого 2023 року вона дізналась, що ОСОБА_1 вагітна. В подальшому вона дізналась, що ОСОБА_2 та ОСОБА_1 придбали спірну квартиру.

Допитаний у судовому засіданні свідок ОСОБА_18 надав суду свідчення, що він є рідним братом відповідачки ОСОБА_1 та він проживав за адресою: АДРЕСА_4 . Вказав, що за адресою : АДРЕСА_4 ОСОБА_2 почав проживати з кінця лютого 2023 року в окремій кімнаті разом із ОСОБА_1 . У січні та до кінця лютого 2023 року ОСОБА_2 не постійно спілкувався з ОСОБА_1 . Коли ОСОБА_2 та ОСОБА_1 почали разом проживати, ОСОБА_2 купляв продукти додому раз на тиждень. В подальшому ОСОБА_5 придбала для ОСОБА_1 квартиру за адресою: АДРЕСА_1 .

Допитана у судовому засіданні свідок ОСОБА_19 надала суду свідчення, що вона є сусідкою ОСОБА_1 та проживає за адресою: АДРЕСА_5 . Вказала, що вона бачила ОСОБА_2 за місцем мешкання ОСОБА_1 у 2022 році. У січні 2023 року часто бачила ОСОБА_2 з букетами квітів. 18 лютого 2023 року ОСОБА_2 перевіз речі до квартири, де мешкала ОСОБА_1 з кінця літа 2023 року вона більше ОСОБА_2 не бачила.

Допитаний у судовому засіданні свідок ОСОБА_20 надав суду свідчення, що він є сусідом ОСОБА_1 та проживає за адресою: АДРЕСА_5 . З січня по березень 2023 року він бачив ОСОБА_2 за місцем мешкання ОСОБА_1 , вони разом ходили по магазинах, гуляли. Часто бачив їх во дворі з вікна, як вони сідають до машини.

Суд, заслухавши пояснення учасників, допитавши свідків, дослідивши письмові матеріали цивільної справи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, застосувавши до спірних правовідносин відповідні норми матеріального права, встановив наступні фактичні обставини та відповідні їм правовідносини.

ІНФОРМАЦІЯ_4 народилась ОСОБА_21 , батьками якої у свідоцтві про народження зазначено ОСОБА_22 та ОСОБА_23 . (т. 1 а.с. 110)

30 липня 1994 року укладено шлюб між ОСОБА_24 та ОСОБА_21 , після реєстрації шлюбу дружині присвоєно прізвище « ОСОБА_25 ». (т. 1 а.с. 111)

ІНФОРМАЦІЯ_5 народилась ОСОБА_26 , батьками якої у свідоцтві про народження зазначено ОСОБА_24 та ОСОБА_5 . (т. 1 а.с. 105)

19 травня 2005 року шлюб між ОСОБА_24 та ОСОБА_5 розірвано. (т. 1 а.с. 112)

24 лютого 2006 року зареєстровано шлюб між ОСОБА_27 та ОСОБА_23 . (т. 1 а.с. 118)

07 квітня 2023 року зареєстровано шлюб між ОСОБА_7 та ОСОБА_5 , після реєстрації шлюбу дружині залишено прізвище « ОСОБА_25 ». (т. 1 а.с. 113)

ОСОБА_5 зареєстрована за адресою: квартира АДРЕСА_2 . (т. 1 а.с. 109)

05 лютого 2023 року складено розписку про те, що ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , отримав від ОСОБА_28 у борг 1300000,00 грн. Вказану суму він бере для придбання квартири розташованої за адресою АДРЕСА_1 та ремонт у ній. (т. 1 а.с. 183)

08 лютого 2023 року між продавцем ОСОБА_29 та покупцем ОСОБА_26 вкладено договір купівлі-продажу трикімнатної квартири загальною площею 55,1 кв.м., житловою площею 36,3 кв.м., розташованої за адресою: АДРЕСА_1 за ціною 532000,00 грн., який посвідчено приватним нотаріусом Криворізького районного нотаріального округу Дніпропетровської області Саяпіною І.Г. та зареєстровано в реєстрі за № 82. (т. 1 а.с. 132-133)

У відповідності до інформації до Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна № 358671911 від 15.12.2023, трикімнатна квартира загальною площею 55,1 кв.м., житловою площею 36,3 кв.м., розташована за адресою: АДРЕСА_1 належить на праві приватної власності ОСОБА_26 , на підставі договору купівлі-продажу від 08.02.2023. (т. 1 а.с. 8)

У відповідності до Звіту про оцінку майна за № 20240115-4 від 15.01.2024, складеного ТОВ «Експо оцінка», ринкова вартість трикімнатної квартири загальною площею 55,1 кв.м., житловою площею 36,3 кв.м., розташованої за адресою: АДРЕСА_1 становить 120000 грн. (т. 1 а.с. 61-82)

23 березня 2023 року зареєстровано шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_26 , після реєстрації шлюбу дружині присвоєно прізвище « ОСОБА_30 ». (т. 1 а.с. 7)

ІНФОРМАЦІЯ_7 народився ОСОБА_31 , батьками якого у свідоцтві про народження зазначено ОСОБА_2 та ОСОБА_1 (т. 1 а.с. 7 зворотній бік)

Відповідно до відомостей Пенсійного фонду України ОСОБА_2 отримав від ТОВ «МЦ Сталекс» дохід за період жовтень-грудень 2023 року у сукупному розмірі 17795,45 грн. (т. 1 а.с. 181-182)

Згідно до положень ч. 2 ст. 3 СК України сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки.

Пунктом 6 рішення Конституційного Суду від 03 червня 1999 року №5-рп/99 установлено, що до членів сім`ї належать особи, які постійно мешкають разом та ведуть спільне господарство. Ними можуть бути не тільки близькі родичі, а й інші особи, які не перебувають у безпосередніх родинних зв`язках. Обов`язковою умовою для визнання їх членами сім`ї є факт спільного проживання, ведення спільного господарства, наявність спільних витрат, купівлі майна для спільного користування, участі у витратах на утримання житла, його ремонт і т.п.

Встановлення факту проживання однією сім`єю жінки та чоловіка без реєстрації шлюбу передбачає доведення перед судом факту спільного їх проживання, наявності у них спільного побуту, виникнення між ними у зв`язку із цим взаємних прав та обов`язків, притаманних подружжю. Під спільним проживанням слід розуміти постійне фактичне мешкання чоловіка та жінки за однією адресою, збереження ними у такому житлі переважної більшості своїх речей, зокрема щоденного побутового вжитку, сприйняття ними цього місця проживання як свого основного, незалежно від того, що будь-хто із них за особливістю своєї роботи/служби зумовлений тривалий час бути відсутнім за цим місцем проживання (несення військової служби, вахтовий метод роботи). Спільний побут, в свою чергу, передбачає ведення жінкою та чоловіком спільного господарства, наявність спільного бюджету, витрат, придбання майна для спільного користування, в тому числі за спільні кошти та внаслідок спільної праці, спільна участь в утриманні житла, його ремонт, спільне харчування, піклування чоловіка та жінки один про одного/надання взаємної допомоги тощо. До прав та обов`язків, притаманних подружжю, слід віднести зокрема, але не виключно, існування між чоловіком та жінкою, реалізацію ними особистих немайнових прав, передбачених главою 6 СК України, тощо. При цьому має бути встановлена і доведена саме сукупність вказаних усталених обставин та відносин.

Наведені вище правові висновки суду повністю узгоджуються із правовими позиціями, викладеними у постанові Великої Палати Верховного Суду від 03 липня 2019 року у справі №554/8023/15-ц, постановах Верховного Суду від 26 вересня 2018 року у справі №244/4801/13-ц, від 23 вересня 2019 року у справі №279/2014/15-ц, від 10 жовтня 2019 року у справі №748/897/18, від 11 грудня 2019 року в справі №712/14547/16-ц, від 12 грудня 2019 року у справі №490/4949/17, від 18 грудня 2019 року в справі №761/3325/17-ц, від 24 січня 2020 року в справі №490/10757/16-ц, від 09 листопада 2020 року №757/8786/15-ц.

Належними та допустимими доказами проживання чоловіка та жінки однією сім`єю без реєстрації шлюбу можуть бути, зокрема, але не виключно: свідоцтва про народження дітей; довідки з місця проживання; свідчення свідків; листи ділового та особистого характеру тощо; свідоцтво про смерть одного із «подружжя»; свідоцтва про народження дітей, в яких чоловік у добровільному порядку записаний як батько; виписки з погосподарських домових книг про реєстрацію чи вселення; докази про спільне придбання майна як рухомого, так і нерухомого (чеки, квитанції, свідоцтва про право власності); заяви, анкети, квитанції, заповіти, ділова та особиста переписка, з яких вбачається, що «подружжя» вважали себе чоловіком та дружиною, піклувалися один про одного; довідки житлових організацій, сільських рад про спільне проживання та ведення господарства та ін.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 15 липня 2020 року по справі № 524/10054/16.

Згідно акту складеного мешканцями будинку 20 мкрн. 4й Зарічний у Кривий Ріг, ОСОБА_2 та ОСОБА_32 з січня 2023 року по 23 березня 2023 року (день офіційного укладення шлюбу) проживали однією сім`єю, як чоловік та дружина, без реєстрації шлюбу у квартирі АДРЕСА_2 . (т. 1 а.с. 9)

З показань свідків ОСОБА_8 , ОСОБА_10 ОСОБА_12 ОСОБА_15 , ОСОБА_33 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 вбачається, що ОСОБА_2 та ОСОБА_1 з початку січня 2023 року до реєстрації шлюбу 23 березня 2023 року мали взаємні права та обов`язки, притаманні подружжю, спільного проживали у квартирі АДРЕСА_2 , мали спільні витрати, здійснювали купівлю продуктів харчування та майна для спільного користування, участі в його ремонті. Також свідки ОСОБА_5 , ОСОБА_7 та ОСОБА_18 не спростовували відносин притаманних подружжю між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , водночас зазначали про їх початок після придбання спірної квартири.

Покази свідків ОСОБА_5 , ОСОБА_7 та ОСОБА_18 суд оцінює критично, оскільки вказані особи є близькими особами до відповідача ОСОБА_1 , а також з урахуванням свічень ОСОБА_5 та ОСОБА_7 , вони мають майновий інтерес у спірному майні.

Відповідно до боргової розписки від 05 лютого 2023 року вбачається, що ОСОБА_2 отримав грошові кошти для придбання спірної квартири та ремонту в ній, а отже вказаний правочин вчинений ОСОБА_2 в інтересах сім`ї.

Також наявні у матеріалах справи товарні чеки та товарні накладні на придбання будівельних матеріалів у період з 12 лютого по 23 березня 2023 року, які надані сторонами (т. 1 а.с. 10-60, 142-152), свідчать про спільність бюджету ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , їх витрат на ремонт спірного житла.

Окрім цього надані суду спільні фотознімки ОСОБА_2 та ОСОБА_1 вказують про спільне їх дозвілля. (т. 1 а.с. 185)

Надаючи оцінку сукупності доказів, які містяться у матеріалах справи, суд установив, що ОСОБА_2 та ОСОБА_1 з 10 січня по 23 березня 2023 року (по день укладення шлюбу) перебували у фактичних шлюбних відносинах без реєстрації шлюбу, під час яких вони проживали разом, вели спільне господарство, мали спільний бюджет, опікувались нерухомістю в інтересах сім`ї. При цьому в будь-якому іншому шлюбі вказані особи не перебували.

В той же час, особа, яка вважає себе власником майна (або його частини), може здійснити захист свого цивільного права, обґрунтувавши в позові підставу позовних вимог про поділ майна тим, що воно набуте за час спільного проживання жінки та чоловіка однією сім`єю. Позовні вимоги про поділ майна, що належить сторонам на праві спільної сумісної власності є ефективним способом захисту прав, здатним справедливо та без занадто обтяжливих для сторін судових процедур вирішити цивільну справу. Обґрунтування позиції суду щодо підтвердження чи спростування факту спільного проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу у справах позовного провадження має бути наведено у мотивувальній частині рішення. У ній, зокрема, мають бути зазначені фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин, з посиланням на докази, на підставі яких встановлені відповідні обставини.

Вимоги про встановлення юридичного факту не є вимогами, які забезпечують ефективний захист прав у справах про поділ майна подружжя, а лише підставою для вирішення такої справи.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 23 січня 2024 року по справі № 523/14489/15-ц.

Враховуючи те, що заявлення у справах позовного провадження окремої вимоги про встановлення факту спільного проживання жінки та чоловіка однією сім`єю без реєстрації шлюбу не здатне забезпечити захист прав власника, а тому у задоволенні позову в цій частині слід відмовити.

Згідно положень ст. 60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя (стаття 60).

За статтею 74 СК України якщо жінка та чоловік проживають однією сім`єю, але не перебувають у шлюбі між собою або в будь-якому іншому шлюбі, майно, набуте ними за час спільного проживання, належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено письмовим договором між ними. На майно, що є об`єктом права спільної сумісної власності жінки та чоловіка, які не перебувають у шлюбі між собою або в будь-якому іншому шлюбі, поширюються положення глави 8 цього Кодексу щодо права спільної сумісної власності подружжя.

Частини 3 та 4 статті 368 ЦК України визначає, що майно, набуте подружжям за час шлюбу, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором або законом. Майно, набуте в результаті спільної праці та за спільні грошові кошти членів сім`ї, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором, укладеним у письмовій формі.

Вирішуючи спори між подружжям про майно, необхідно встановлювати обсяг спільно нажитого майна, наявного на час припинення спільного ведення господарства, з`ясовувати джерело і час його придбання. Спільною сумісною власністю подружжя, що підлягає поділу (статті 60, 69 СК України, частина третя статті 368 ЦК України), відповідно до частин другої-третьої статті 325 ЦК України можуть бути будь-які види майна, за винятком тих, які згідно із законом не можуть їм належати (виключені з цивільного обороту), незалежно від того, на ім`я кого з подружжя вони були придбані чи внесені грошовими коштами, якщо інше не встановлено шлюбним договором чи законом.

Спільною сумісною власністю подружжя, зокрема, можуть бути: квартири, жилі й садові будинки; земельні ділянки та насадження на них, продуктивна і робоча худоба, засоби виробництва, транспортні засоби; грошові кошти, акції та інші цінні папери, паєнакопичення в житлово-будівельному, дачно-будівельному, гаражно-будівельному кооперативі; грошові суми та майно, належні подружжю за іншими зобов`язальними правовідносинами, тощо.

До складу майна, що підлягає поділу включається загальне майно подружжя, наявне у нього на час розгляду справи, та те, що знаходиться у третіх осіб. При поділі майна враховуються також борги подружжя та правовідносини за зобов`язаннями, що виникли в інтересах сім`ї (ч. 4 ст. 65 СК України).

Не належить до спільної сумісної власності майно одного з подружжя, набуте особою до шлюбу; набуте за час шлюбу на підставі договору дарування або в порядку спадкування; набуте за час шлюбу, але за кошти, які належали одному з подружжя особисто; речі індивідуального користування, в тому числі коштовності, навіть якщо вони були придбані за рахунок спільних коштів подружжя; кошти, одержані як відшкодування за втрату (пошкодження) речі, що належала особі, а також як відшкодування завданої їй моральної шкоди; страхові суми, одержані за обов`язковим або добровільним особистим страхуванням, якщо страхові внески сплачувалися за рахунок коштів, що були особистою власністю кожного з них. Що стосується премії, нагороди, одержаних за особисті заслуги, суд може визнати за другим з подружжя право на їх частку, якщо буде встановлено, що він своїми діями сприяв її одержанню.

Наслідками встановлення факту проживання чоловіка та жінки однією сім`єю без реєстрації шлюбу є встановлення належності їм майна на праві спільної сумісної власності на підставі статті 74 СК України.

Як зазначалось вище, згідно зі статтею 74 СК України, якщо жінка та чоловік проживають однією сім`єю, але не перебувають у шлюбі між собою або в будь-якому іншому шлюбі, майно, набуте ними за час спільного проживання, належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено письмовим договором між ними. На майно, що є об`єктом права спільної сумісної власності жінки та чоловіка, які не перебувають у шлюбі між собою або в будь-якому іншому шлюбі, поширюються положення глави 8 цього Кодексу.

Таким чином, проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу є спеціальною (визначеною законом, законною) підставою для виникнення у них деяких прав та обов`язків, зокрема права спільної сумісної власності на майно

Відповідно до боргової розписки від 05 лютого 2023 року вбачається, що ОСОБА_2 отримав грошові кошти в розмірі 1 300 000,00 грн. для придбання квартири за адресою: АДРЕСА_1 та ремонту в ній. (т.1 а.с. 219)

Як встановлено судом, вказані грошові кошти ОСОБА_2 було позичено в інтересах сім`ї, а саме для придбання спільного жила.

З Договору купівлі-продажу квартири від 08 лютого 2023 року вбачається, що спірну квартиру було придбано за ціною 532 000,00 грн. (т.1 а.с. 132-133)

Судом встановлено, що ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , проживаючи однією сім`єю як чоловік та дружина без реєстрації шлюбу з 10 січня по 23 березня 2023 року, на підставі нотаріально посвідченого договору купівлі-продажу квартири від 08 лютого 2023 року придбали трикімнатну квартиру загальною площею 55,1 кв.м., житловою площею 36,3 кв.м., розташована за адресою: АДРЕСА_1 , яка була зареєстрована на праві власності за ОСОБА_34 .

При таких обставинах, суд доходить висновку, що указане нерухоме майно є спільною сумісною власністю ОСОБА_2 та ОСОБА_1 .

В той же час, при розгляді справ про поділ спільного сумісного майна подружжя (жінки та чоловіка, які проживають однією сім`єю, але не перебувають у шлюбі між собою або в будь-якому іншому шлюбі) встановлення обсягу спільно нажитого майна є передусім питаннями доведення відповідних обставин, спростування чи неспростування презумпції спільної сумісної власності, які суд вирішує в мотивувальній частині свого рішення. Більше того, відповідне судове рішення лише підтверджує наявність режиму спільного сумісного майна, і для такого підтвердження заявлення вимоги про визнання певних об`єктів спільним сумісним майном та, як наслідок, зазначення в резолютивній частині судового рішення про таке визнання не є необхідним. Ефективним способом захисту за таких умов є саме вирішення вимоги про поділ спільного сумісного майна.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 23 січня 2024 року по справі № 523/14489/15-ц.

Враховуючи те, що заявлення у справах позовного провадження окремої вимоги про наявність режиму спільного сумісного майна не здатне забезпечити захист прав власника, а тому у задоволенні позову в цій частині слід відмовити.

Згідно ч. 1 ст. 69 СК України, дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу.

Частиною 1 ст. 70 СК України встановлено, що у разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором.

Зазначені норми закону свідчать про презумпцію спільності права власності подружжя на майно, яке набуте ними в період шлюбу. Ця презумпція може бути спростована й один із подружжя може оспорювати поширення правового режиму спільного сумісного майна на певний об`єкт, в тому числі в судовому порядку. Тягар доказування обставин, необхідних для спростування презумпції, покладається на того з подружжя, який її спростовує.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 21 листопада 2018 року у справі № 372/504/17 (провадження № 14-325цс18).

При таких обставинах, суд доходить висновку, що указане нерухоме майно є спільною сумісною власністю ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , а їх частки у цьому майні є рівними, оскільки презумпція спільності права власності подружжя на набуте майно належними та допустимими доказами відповідачем не спростована.

Судом не приймаються доводи відповідача, що спірна квартира була придбана за рахунок грошових коштів належних ОСОБА_5 та її матері, які базуються на свідченнях свідків ОСОБА_5 , ОСОБА_7 та ОСОБА_18 , враховуючи те, що за положеннями п. 3 ч. 1 ст. 208 ЦК України саме у письмовій формі належить вчиняти правочини фізичних осіб між собою на суму, що перевищує у двадцять і більше разів розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, крім правочинів, передбачених частиною першою статті 206 цього Кодексу, а отже факт отримання грошових коштів ОСОБА_1 від ОСОБА_5 не може доводитись показаннями свідків.

Твердження свідків ОСОБА_5 , ОСОБА_7 та ОСОБА_18 про те, що спірна квартира була придбана за грошові кошти належні свідку ОСОБА_5 та її матері не підтверджуються матеріалами справи. Так наявний в матеріалах справи договір купівлі-продажу житлового будинку вказує на факт продажу ОСОБА_35 житлового будинку за адресою АДРЕСА_6 за ціною 526830,00 грн. (т. 1 а.с. 119-123, т. 2 а.с. 27-28), водночас вказана обставина не доводить передачі цих грошових сум ОСОБА_5 . Також жодні інші свідки, які не є членами родини ОСОБА_1 , не вказали на те, що спірна квартира була придбана за грошові кошти належні ОСОБА_5 .

Метою заявленого позивачем позову є поділ спільного сумісного майна, набутого за час спільного проживання позивача однією сім`єю як чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу з січня до ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Під час судового розгляду справи доводи позивача знайшли своє підтвердження, позивач має право вимагати поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, а отже слід визнати за ОСОБА_2 та ОСОБА_1 у рівних частках по частині за кожним право власності на квартиру АДРЕСА_3 , загальною площею 55,1 кв. м., житловою площею 36,3 кв. м.

За положеннями ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки позовні вимоги ОСОБА_2 задоволено, з ОСОБА_1 на користь позивача підлягає стягненню сплачений судовий збір в розмірі 1211,20 грн.

Керуючись ст. ст. 4, 5, 13, 19, 76-81, 89, 133, 137, 141, 258-259, 263-265, 279, 354ЦПК України суд, -

ухвалив:

Позові вимоги ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про встановлення факту проживання однією сім`єю, як чоловіка та дружини без реєстрації шлюбу та поділ майна задовольнити частково.

Визнати за ОСОБА_2 та ОСОБА_1 у рівних частках по частині за кожним право власності на квартиру АДРЕСА_3 , загальною площею 55,1 кв. м., житловою площею 36,3 кв. м.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 судовий збір в розмірі 1211 (одна тисяча двісті одинадцять) гривень 20 копійок.

На рішення може бути подана апеляційна скарга в Дніпровський апеляційний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Позивач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , РНОКПП НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_7 .

Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_9 , РНОКПП НОМЕР_2 , місце проживання: АДРЕСА_8 .

Повний текст рішення буде складено та підписано 13 грудня 2024 року.

Суддя: М. В. Зімін