Справа №766/6491/20 н/п 2/766/2592/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"10" грудня 2024 р.

Херсонський міський суд Херсонської області в складі:

головуючої судді Кузьміної О.І.,

за участю секретаря судового засідання Савицького В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Херсоні у порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , третя особи: Міське комунальне підприємство «Виробниче управління водопровідно-каналізаційного господарства м. Херсона» про усунення перешкод в користуванні земельною ділянкою, системою водовідведення, відшкодування матеріальної та моральної шкоди,-

в с т а н о в и в:

Позивачі звернулися до Херсонського міського суду Херсонської області з позовом до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , третя особи: Міське комунальне підприємство «Виробниче управління водопровідно-каналізаційного господарства м. Херсона» про усунення перешкод в користуванні земельною ділянкою, системою водовідведення, відшкодування матеріальної та моральної шкоди.

Посилаючись на те, що з 22.08.1984 року позивачі є власниками 1/2 частини житлового будинку АДРЕСА_1 , співвласниками іншої 1/2 частини будинку, є ОСОБА_5 розташоване на земельній ділянці площею 764,4 кв.м.

На вказаний період часу житловий будинок не був реально розподілений та був визначений порядок користування земельною ділянкою між співвласниками, які проживали в відокремлених частинах будинку та користувалися земельною ділянкою в порядку визначеному за спільною згодою між собою. Також у спільному користуванні знаходилися мережі водопроводу та енергопостачання (встановлений єдиний електролічильник), власники проживали дотримуючись між собою правил добросусідства.

Оскільки домогосподарство не мало водовідведення-каналізації, в 1989 році сім`я ОСОБА_6 запропонувала сім`ї ОСОБА_7 підключитися до мереж центральної каналізації, виконавши ряд будівельних та монтажних робіт. Співвласники домоволодіння виконали будівельні роботи, а саме: на земельній ділянці загального користування вирили траншеї та проклали труби з належних їм частин будинку, збудували на подвір`ї каналізаційний колодязь, та приєднались до мережі центральної каналізації проклавши з подвір`я відповідну трубу за спільні кошти. Оплата за водопостачання та водовідведення з 1989 року проводилась обома співвласниками будинку, а згодом був встановлений і лічильник. Після смерті ОСОБА_5 , в належній їй частині будинку, біля 10-ти років ніхто не проживав. Позивачі продовжували проживати в будинку, користуватись водопостачанням та водовідведенням та сплачувати міськводоканалу кошти за отримані послуги.

В 1993 році стався прорив водонапірної труби, міськводоканал для усунення прориву та витік води, відрізав трубу від центральної труби водопостачання і поставив вимогу перед позивачами, як власниками домоволодіння, провести новий водопровід оформивши в установленому законом порядку необхідні документи на дозвіл водопостачання та водовідведення, тобто виготовити проектну документацію, оскільки на той час дозвільні документи у власників були відсутні.

Позивачі одноособово за власний кошт проклали новий водопровід., оскільки спадкоємиця померлої ОСОБА_5 - ОСОБА_8 , відмовились від участі в проведенні та узаконенні водопостачання та водовідведення.

Позивач ОСОБА_1 в червні 2003року звернувся до ВУВКГ з проханням надати дозвіл на введення в експлуатацію мереж водопостачання та водовідведення та в подальшому на ім`я ОСОБА_1 МКП «ПУВКХ» відкрито особовий рахунок № НОМЕР_1 за яким останній сплачує за надання послуг з водопостачання та водовідведення, заборгованість станом на видачу довідки відсутня.

Рішенням Дніпровського районного суду м.Херсона від 8.04.2005 року за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_9 був проведений реальний розподіл житлового будинку між співвласниками та визначено порядок користування земельною ділянкою за вищевказаною адресою. Згідно вказаного рішення, чинного на даний час, в користування Медведєву і| виділено земельну ділянку площею 320 кв.м., в користування ОСОБА_10 . видцЦ земельну ділянку площею 320 кв.м., в загальному користуванні співвласників залиш* земельну ділянку площею 79 кв.м, безпосередньо прилеглий до фасадної межі, будинками.

За час проживання між співвласниками не виникало ніяких претензій щодо користування земельною ділянкою виділеною в загальне користування та мережами водопостачання, каналізації, електроенергії, газопостачання.

В 2016 році, ОСОБА_3 та її син- ОСОБА_4 вселилися на постійне проживання в будинок АДРЕСА_1 , з того часу між співвласниками домоволодіння ОСОБА_7 та ОСОБА_11 , постійно виникають конфлікти з вини останніх, щодо права ОСОБА_7 користуванням земельною ділянкою, яка виділена судом в загальне користування та мережами водопостачання, водовідведення, газопостачання та електроенергії, що закінчуються образами на адресу позивачів, погрозами фізичною розправою та позбавлення позивачів правом користування вищевказаними мережами, що в подальшому спонукає позивачів звертатися до органів поліції для припинення неправомірних дій відповідачів.

Так відповідачі, з порушенням границь земельних ділянок, в кінці 2016 року здійснили будівництво споруди, в кінці березня 2018року ОСОБА_3 самостійно захопила частину земельної ділянки, яка виділена у спільне користування співвласників, відгородила її огорожею, що значно звузило прохід позивачів до своєї частини будинку, що перешкоджає позивачам нормального доступу до своєї частини будинку, неможливість занести до оселі будь-які меблі, будівельні матеріали, тощо. На прохання позивачів звільнити захоплену земельну ділянку загального користування, відповідачі не реагують, агресивно сприймають будь-яке зауваження позивачів, провокуючи конфлікти з образами, погрозами вбивства чи побиття, на адресу позивачів, штовханиною людей похилого віку, з заявами, що вони будуть встановлювати правила проживання та користування на цьому подвір`ї демонструючи доказ, який проявляється в тому, що відповідач навмисно ставить свій автомобіль на проході, скидає будівельне, побутове сміття в разі чого, позивачам унеможливлює вільно без перешкод пройти до свого будинку. Неодноразово ОСОБА_4 висловлював погрози про від`єднання будинку позивачів від мережі газопостачання та водовідведення, заявляючи, що ОСОБА_1 самочинно приєднався і незаконно користується вказаними мережами, які належать на праві власності відповідачам.

11.10.2018року, відповідач ОСОБА_4 , виконав свої погрози, проявляючи чергове свавілля по відношенню до позивачів, на земельній ділянці загального користування, відкопав каналізаційну трубу, яка прокладена позивачами від свого будинку до каналізаційного колодязя, відрізав її від загальної труби, яка врізана до труби централізованої каналізації, та в подальшому розбив її, зробивши не придатною для подальшого використання. Звернення до МКП «ВУВКГ» та правоохоронних органів не привело до якогось результату. До теперішнього часу мережа каналізації не підключена до будинку позивачів. Позивачі не мають можливості її відновити, оскільки цьому перешкоджають відповідачі, які не допускають найманих працівників для виконання ремонтних робіт.

Крім того, встановлення відповідачем ОСОБА_3 огорожі з захопленням частини земельної ділянки, призвело до обмеження позивачів користуватися земельною ділянкою виділеною судом у спільне користування, для безперешкодного доступу до своєї частини будинку, для реалізації можливості позивачам вирішувати побутові питання для нормальної життєдіяльності. Оскільки відповідач ОСОБА_3 категорично відмовляється в добровільному порядку усунути вищевказані перешкоди, в позасудовому порядку вирішити даний спір не можливо.

Для відновлення мережі водовідведення необхідно провести ряд будівельних робіт, згідно локального кошторису на ремонтні роботи по відновленню зовні каналізації, складеного ПП ОСОБА_12 , вартість ремонтно-будівельних складає 9255грн.74коп.

Крім матеріальних збитків позивачам діями відповідачів спричинена і моральна шкода, яка полягає в тому, що позивачі є людьми похилого віку.

Однак, з часу вселення нового співвласника ОСОБА_3 з ОСОБА_4 в будинок, розраховувати на мирне співіснування та добросусідства позивачам не приходиться. Життя позивачів корінним чином змінилося, спокійне життя перетворилося на суцільні конфліктні ситуації та виклики поліції. Відповідачі, а в основному відповідач ОСОБА_4 , протягом трьох років, провокує конфлікти та застосовує до позивачів та їх майна неправомірні дії, що приводить до нестерпних умов проживання. Постійні необґрунтовані претензії до позивачів по надуманим причинам, провокування на конфлікти, які супроводжуються образами нецензурними словами на адресу позивачів, приниження гідності не зважаючи на їх вік, по застосування фізичного насильства, штовханинами, розбиття мобільного те пошкодження каналізаційної труби, перешкоджання в користуванні земельною ділянкою спільного користування, призводить до моральних страждань позивачів. Пошкодивши каналізаційну трубу, ОСОБА_4 позбавив літніх людей права користування належним їм майном та на законних підставах отримувати послуги водовідведення. Позивачі протягом трьох років користуються вуличним туалетом, позбавлені можливості нормально провести гігієну свого тіла, прати одежу в пральній машині. У зв`язку з неправомірними діями відповідачів, позивачі вимушені за захистом своїх прав зі скаргами звертатися в різні установи, а саме: в Херсонгаз (Крижановський погрожував відрізати будинок від мережі газопостачання), в МКП «ВУВКГ» з проханням відновлення мережі водовідведення, неодноразово звертатися до правоохоронних органів для припинення беззаконня з боку відповідача ОСОБА_4 , а на даний час змушені захищати свої права в судовому порядку, звертаючись за допомогою до фахівців в нести додаткові грошові витрати пов`язані зі зверненням до суду. Все вище перелічене негативно відображається на здоров`ї та якісному житті позивачів, яке перетворилось на суцільне випробовування та боротьбу за свої права.

У зв`язку із чим просить зобов`язати ОСОБА_3 та ОСОБА_4 усунути перешкоди в користуванні ОСОБА_1 та ОСОБА_2 земельною ділянкою загального користування, площею 79 кв.м., розташованої за адресою: АДРЕСА_1 , шляхом знесення огорожі встановленої на земельній ділянці загального користування та усунути перешкоди ОСОБА_1 та ОСОБА_2 у проведенні ремонтних робіт по відновленню мережі водовідведення до належного їм будинку АДРЕСА_2 , та каналізаційного люку та в подальшому зобов`язати не чинити перешкоди в користуванні відновленою мережею водовідведення та каналізаційним люком; стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_1 в рахунок відшкодування матеріальної шкоди у розмірі 9255,74 грн.; стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 в рахунок відшкодування моральної шкоди 5000 грн.; стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_13 в рахунок відшкодування моральної шкоди 5000 грн.; стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_1 в рахунок відшкодування моральної шкоди 10 000 грн.; стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_2 в рахунок відшкодування моральної шкоди 10 000 грн.; стягнути з ОСОБА_3 понесені позивачами судові витрати.

Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 24.04.2020 року відкрито провадження у справі в порядку загального позовного провадження з викликом сторін.

Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 13.08.2024 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду.

Позивачі та їх представник в судове засідання не з`явилися, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, надали заяву про розгляд справи у їх відсутності, просили задовольнити позовні вимоги, та врахувати висновки експертизи.

Відповідачі та їх представник в судове засідання повторно не з`явилися, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, причини неявки суду не повідомили, представник відповідачів надав відзив на позовну заяву, відповідно до якого просив відмовити в задоволенні позивних вимог з підстав викладених у відзиві.

Представник третьої особи Міського комунального підприємства «Виробниче управління водопровідно-каналізаційного господарства м. Херсона» в судове засідання повторно не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив, надав заяву про розгляд справи без його участі, при винесені рішення покладався на розсуд суду.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступні обставини та відповідні їм правовідносини.

Судом встановлено, що 19 квітня 1972 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 зареєстровано шлюб Чимбайським районним ЗАГСом ККАРСР.

Згідно свідоцтва про право власності на нерухоме майно видане на підставі рішення виконкому Дніпровської районної м. Херсона ОСОБА_1 належить 62/100 частин житлового будинку АДРЕСА_1 , 38/100 частина житлового АДРЕСА_1 належить відповідачу ОСОБА_14 .

Рішенням Дніпровського районного суду м. Херсона від 8.04.2005 року за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_9 був проведений реальний розподіл житлового будинку між співвласниками та визначено порядок користування земельною ділянкою за адресою АДРЕСА_1 .

Згідно вказаного рішення, чинного на даний час, в користування ОСОБА_1 виділено земельну ділянку площею 320 кв.м., в користування ОСОБА_10 виділено земельну ділянку площею 320 кв.м., в загальному користуванні співвласників залишено земельну ділянку площею 79 кв.м, безпосередньо прилеглий до фасадної межі, між будинками.

Користування земельною ділянкою між співвласниками визначено Висновком судової будівельно-технічної експертизи від 20.09.2004року (експерт Фесун Л.В.) по справі №2-14/2005р., яким зазначено, що на земельній ділянці виділеній в сумісне користування проходять зовнішні мережі водопостачання та каналізації, які являються власністю ОСОБА_1 . Межі ділянки сумісного користування визначались з урахуванням розташованих даних інженерних мереж.

Вказане рішення суду виконано, що підтверджується Актом державного виконавця від 06.10.2005р.

В червні 2004 року, за заявою ОСОБА_1 була проведена інженерно- топографічна зйомка для РП прокладки водопроводу та каналізації до житлового будинку АДРЕСА_2 , яка була узгоджена з необхідними інстанціями.

1 липня 2004 року ОСОБА_1 звернувся в УО «УКРНИИАГРОПРОЕКТ» КГПИИ «Херсонагропроект» про виготовлення Робочого Проекту водопостачання та каналізації будинку АДРЕСА_2 .

В липні 2004 року вищевказаною організацією був виготовлений та узгоджений з компетентними органами робочий проект водопостачання та каналізації будинку №90.

09.08.2004р. та 07.08.2004 року представниками технагляду забудовника представника будівельної організації та представника ПУВКХ були складені Акти на приховані роботи по виконанню робіт по будівництву зовнішнього водопроводу та зовнішньої каналізації, відповідно до актів.

10.08.2004р. комісія в складі замовника ОСОБА_1 , представника будівельно-монтажної організації Полонського А.А., представника експлуатаційної організації ПУВКХ - начальника Мірошника В.Ф. був складений Акт про проведення приймання гідравлічного випробовування безнапорного трубопроводу зовнішньої каналізації від житлового будинку АДРЕСА_1 до мережі ф600.

16.08.2004 року було проведено приймання гідравлічного випробовування напірного трубопроводу на міцність та герметичність зовнішнього водопроводу, що було складено відповідний Акт.

Згідно Довідки МКП «ВУВКГ м. Херсона» за №02/08-15/4567 від 23.12.2019р., з 1997 року на ім`я ОСОБА_1 МКП «ПУВКХ» відкрито особовий рахунок № НОМЕР_1 за яким останній сплачує за надання послуг з водопостачання та водовідведення, заборгованість станом на видачу довідки відсутня.

11.10.2018року, відповідач ОСОБА_4 на земельній ділянці загального користування, відкопав каналізаційну трубу, яка прокладена позивачами від свого будинку до каналізаційного колодязя, відрізав її від загальної труби, яка врізана до труби централізованої каналізації, та в подальшому розбив її, зробивши не придатною для подальшого використання.

У зв`язку з чим позивач ОСОБА_2 звернулася з заявою на вчинення неправомірних дій з боку ОСОБА_4 до Дніпровського ВП м. Херсона. а також з заявою до МКП «Виробниче управління водопровідно-каналізаційного господ м. Херсона» про перешкоджання з боку сусіда ОСОБА_4 в користуватися водовідведенням.

Відповідно до Акту від 16.10.2018р. представниками МКП «Виробниче управління водопровідно-каналізаційного господарства м. Херсона» було складено Акт, де зазначено, що на час обстеження домоволодіння АДРЕСА_1 , власником якого є ОСОБА_1 виявлено, що домоволодіння було відключено від мережі водовідведення сусідом, засипана та зацементована.

Крім цього, за зверненнями ОСОБА_1 до МКП ВУВКГ, були проведено обстеження та складені представниками підприємства Акти від 05.07. та 15.08.2019р. вказано, що на подвір`ї знаходиться каналізаційний колодязь, який стоїть на підпорі перевірити відключення водовідведення від будинку ОСОБА_1 не надається можливим.

На письмове звернення ОСОБА_15 до директора МКП «Виробниче управління водопровідно-каналізаційного господарства м. Херсона», отримано відповідь за №488-1-М від 10.12.2018р., в якій рекомендовано позивачу звернутися до суду оскільки підприємство вирішує питання, щодо порядку експлуатації каналізаційного випуску в разі знаходження на балансі МКП «ВУВКГ» дворові мережі водопостачання водовідведення, а випуск водовідведення будинку АДРЕСА_1 на балансі водоканалу не перебуває.

Відповідно до висновку судового експерта Малого О.В. №39/21 складеного 06.12.2021 року встановлено, що перешкоди в користуванні трубопроводом водовідведення від частини житлового будинку АДРЕСА_1 , якою користується ОСОБА_1 станом на дату огляду експертом наявні та полягають (відповідно до усних пояснень позивача) у перекритті можливості вільного проходу рідини по трубопроводу шляхом тампонування трубопроводу цементно-піщаним розчином. Візуально факт перекриття можливості стікання вод підтверджується наявністю заповненого стічними водами оглядового колодязю. Місце та спосіб перекриття трубопроводу встановити візуально не вбачається можливим. Перешкоди в користуванні частиною земельною ділянкою по АДРЕСА_1 , площею 320 кв.м., виділеною ОСОБА_1 рішенням суду не виявлені. Перешкоди в користування частиною земельною. Ділянки загального користування 79 кв.м. полягають в тому, що фактично ширина проходу загального користування вздовж житлового будинку, що відповідно до схеми порядку користування має становити 2,14 метра по всій ширині, має звуження до 1,55 метра, що в свою чергу призвело до ситуації, за якої площа ділянки загального користування зменшилася на 5,3 кв.м. Для усунення перешкод в користування частиною земельної ділянки загального користування слід перемістити внутрішній паркан, встановлений по ширині земельної ділянки, якою користується ОСОБА_3 таким чином, щоб ширина проходу вздовж задньої стіни житлового будинку становила 2,14 метра, як це передбачено схемою до рішення суду. Схема мережі водовідведення від частини житлового будинку по АДРЕСА_1 , яка належить ОСОБА_1 , міститься у графічному додатку №1 до даного висновку. Копії документів, що містяться в матеріалах справи, надають підстави визначити, що ОСОБА_1 у 2003-2004 роках у встановленому технічними нормами порядку було проведено комплекс заходів, спрямованих на будівництво та приєднання для подальшої експлуатації трубопроводу каналізації від будинку АДРЕСА_1 до приєднання до внутрішньоквартальної мережі. В подальшому цей трубопровід на баланс Водоканалу м. Херсона не передавався та фактично перебуває на утриманні споживача ( ОСОБА_1 ).

Відповідно до статті 41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності.

Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Статтею 15 ЦК України визначено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Згідно статті 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Згідно ст. ст. 317, 319 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном, які, зокрема, означають можливість належним чином використовувати річ для своїх потреб за її призначенням; при здійсненні права власності власник зобов`язаний дотримуватися вимог закону і моральних засад суспільства і не може використовувати право власності на шкоду правам, свободам та гідності громадян, інтересам суспільства, погіршувати екологічну ситуацію та природні якості землі.

За ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Відповідно до ч. 4 ст. 373 ЦК України власник земельної ділянки має право використовувати її на свій розсуд відповідно до її цільового призначення.

Згідно до ст. 78 ЗК України право власності на землю - це право володіти, користуватися і розпоряджатися земельними ділянками. Право власності на землю набувається та реалізується на підставі Конституції України, цього Кодексу, а також інших законів, що видаються відповідно до них.

Пунктами «г» та «е» частини першої статті 91 ЗК України передбачено, що власники земельних ділянок зобов`язані не порушувати прав власників суміжних земельних ділянок та землекористувачів та дотримуватися правил добросусідства та обмежень, пов`язаних з встановленням земельних сервітутів та охоронних зон. Землекористувачі зобов`язані не порушувати прав власників суміжних земельних ділянок та землекористувачів та дотримуватися правил добросусідства та обмежень, пов`язаних з встановленням земельних сервітутів та охоронних зон.

За загальними правилами добросусідства, закріпленими законом у статтях 103- 109 ЗК України, додержання правил добросусідства є обов`язком для власників та землекористувачів земельних ділянок, які мають обирати такі способи використання земельних ділянок відповідно до їх цільового призначення, при яких власникам та землекористувачам сусідніх земельних ділянок завдається щонайменше незручностей.

Відповідно до статті 152 ЗК України держава забезпечує громадянам та фізичним особам рівні умови захисту права власності на землю. Власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його права на землю, навіть якщо ці порушення не пов`язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків.

Захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом: а) визнання прав; б) відновлення стану земельної ділянки, який існував до порушення прав, і запобігання вчиненню дій, що порушують права або створюють небезпеку порушення прав; в) визнання угоди недійсною; г) визнання недійсними рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування; ґ) відшкодування заподіяних збитків; д) застосування інших, передбачених законом, способів.

За загальним правилом власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його права, навіть якщо ці порушення не пов`язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою; захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється згідно з частиною третьою статті 152 ЗК України, у тому числі, шляхом відновлення стану земельної ділянки, який існував до порушення прав, і запобігання вчинення дій, що порушують права або створюють небезпеку порушення прав.

Згідно ст. ст. 386, 391 ЦК України власник, права якого порушені, має право вимагати усунення будь-яких порушень його права, хоч би вони й не були пов`язані з порушенням права володіння, та право на відшкодування завданої йому майнової і моральної шкоди.

За вимогами ч. 1,2 ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права має право на їх відшкодування.

Частина перша статті 1166 ЦК України встановлює, що шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Підставою для відшкодування є наявність таких елементів складу цивільного правопорушення, як: шкода; протиправна поведінка її заподіювача; причинний зв`язок між шкодою та протиправною поведінкою заподіювача; вина. За відсутності хоча б одного із цих елементів цивільно-правова відповідальність не настає. Особа, яка завдала шкоду, звільняється від обов`язку її відшкодовувати, якщо доведе, що шкоди заподіяно не з її вини (частина другастатті 1166 ЦК України).

Для застосування такого заходу відповідальності як відшкодування шкоди слід встановити як наявність у діях винної особи усіх чотирьох елементів складу цивільного правопорушення (протиправної поведінки), так і ступінь вини у розумінні статті 1193 ЦК України.

Відповідно до ст. 1192 ЦК України, з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов`язати особу, яка завдала шкоду майну, відшкодувати її в натурі або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або використання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

Відповідно до частини другої статті 152 ЗК України власник земельної ділянки може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов`язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків. При цьому згідно з пунктом "д" частини першої статті 156 ЗК України власникам землі відшкодовуються збитки, заподіяні внаслідок неодержання доходів за час тимчасового невикористання земельної ділянки.

Відповідно до кошторису для відновлення мережі водовідведення необхідно провести ряд будівельних робіт, згідно локального кошторису на ремонтні роботи по відновленню зовнішньої каналізації, складеного ПП ОСОБА_12 , вартість ремонтно-будівельних складає 9255грн.74коп.

За таких обставин, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 , ОСОБА_2 в частині зобов`язання ОСОБА_3 , ОСОБА_4 усунути перешкоди ОСОБА_1 та ОСОБА_2 в користуванні земельною ділянкою загального користування площею 79 кв.м., розташованої за адресою: АДРЕСА_1 , шляхом знесення огорожі встановленої на земельній ділянці загального користування та усунути перешкоди ОСОБА_1 та ОСОБА_2 у проведенні ремонтних робіт відновленню мережі водовідведення до належного їм будинку АДРЕСА_2 , та каналізаційного люку підлягають задоволенню, кірм того підлягають задоволенню позовні вимоги в частині відшкодування матеріальних збитків в розмірі 9255,74грн.

Щодо позовних вимог ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про зобов`язання в подальшому не чинити перешкоди у користуванні відновлюваною мережею водовідведення та каналізаційним люком не підлягає задоволенню, оскільки суд вважає таку вимогу передчасною, так як вона стосується майбутнього, а суд здійснює захист вже порушених прав чи інтересів та не вирішує спори на майбутнє.

Вирішуючи позовні вимоги в частині відшкодування моральної шкоди, суд враховує наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення їх прав.

Частина друга вказаної статті передбачає, що моральна шкода, крім іншого, може полягати у у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів.

Згідно з ч. 1 статті 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення.

При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

В обґрунтування позовних вимог про відшкодування завданої моральної шкоди позивачі посилається на те, що їм завдано моральну шкоду неправомірними діями відповідачів, що полягає у переживаннях, негативних емоціях та сильних душевних хвилюваннях з приводу неможливості користування належною земельною ділянкою, водопостачанням та внаслідок постійних образ з боку відповідача ОСОБА_4 , що призвело до порушення звичного способу життя, необхідності докладання додаткових зусиль для його нормалізації та додаткових незапланованих витрат, позивачі оцінили завдану моральну шкоду у розмірі по 5000 грн. з ОСОБА_3 та по 10 000грн. з ОСОБА_4 .

З огляду на доведеність того факту, що відповідачі пошкодивши каналізаційну трубу позбавивши літніх людей права користування належним їм майном та на законних підставах отримувати послуги водовідведення, перешкоджають позивачам в користуванні земельною ділянкою спільного користування, що призводить до виникнення постійних конфліктних ситуації, порушення звичного способу життя позивача, необхідності докладання додаткових зусиль для його організації, суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог позивачів про відшкодування моральної шкоди.

Вирішуючи питання щодо розміру грошового відшкодування моральної шкоди, суд враховує характер правопорушення, ступінь тяжкості заподіяних самовільним захоплення земельної ділянки наслідків, глибини моральних та душевних страждань позивача внаслідок незаконного використання належного їй майна, ставлення до порушення права власності позивача з боку відповідача, а також інші обставини, які мають істотне значення, а також вимоги розумності і справедливості.

Відповідно до п. 9 Постанови Пленуму Верховного суду України "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди" № 4 від 31.03.1995 року розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану.

Оскільки такий спосіб захисту цивільних прав як компенсація моральної (немайнової) шкоди не повинен стати засобом безпідставного збагачення потерпілої особи, розмір присудженої до відшкодування моральної шкоди має бути не більшим, аніж достатнім для розумного задоволення потреб потерпілої особи і не повинен вести до збагачення потерпілого за рахунок винного.

З урахуванням конкретних обставин справи, характеру наслідків протиправних дій відповідачів, суд вважає, що належною компенсацією завданої позивачам моральної шкоди, що підлягає стягненню ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 та ОСОБА_2 моральної шкоди по 5000 грн.та стягненню з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_1 та ОСОБА_2 моральної шкоди по 10000грн.

Відповідно до ст.141 ЦПК України, з відповідачів пропорційно підлягає стягненню на користь позивача 2522,40грн. в рахунок відшкодування витрат по оплаті судового збору.

Керуючись ст.ст.15,16,22, 23, 317, 319, 321, 373, 386, 391,1166, 1167, 1192 ЦК України, ст.ст. 78,91,152,153,156 ЗК України, ст.141, 258,259,264-265,280-282, 354-355 ЦПК України, суд,-

в и р і ш и в:

Позов ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , третя особи: Міське комунальне підприємство «Виробниче управління водопровідно-каналізаційного господарства м. Херсона» про усунення перешкод в користуванні земельною ділянкою, системою водовідведення, відшкодування матеріальної та моральної шкоди - задовольнити частково.

Зобов`язати ОСОБА_3 та ОСОБА_4 усунути перешкоди в користуванні ОСОБА_1 та ОСОБА_2 земельною ділянкою загального користування площею 79 кв.м., розташованої за адресою: АДРЕСА_1 , шляхом знесення огорожі встановленої на земельній ділянці загального користування та усунути перешкоди ОСОБА_1 та ОСОБА_2 у проведенні ремонтних робіт відновленню мережі водовідведення до належного їм будинку АДРЕСА_2 , та каналізаційного люку.

В інший частині позовних вимог відмовити.

Стягнути з ОСОБА_4 (проживаючого за адреосю АДРЕСА_1 ) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстрованого за адресою АДРЕСА_1 ) в рахунок відшкодування матеріальної шкоди у розмірі 9255,74 грн. (дев`ять тисяч двісті п`ятдесят п`ять гривень сімдесят чотири копійки).

Стягнути з ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_3 , зареєстрованої за адреосю АДРЕСА_3 , проживаючої за адресою АДРЕСА_1 ) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстрованого за адресою АДРЕСА_1 ) в рахунок відшкодування моральної шкоди 5000,00 грн.(п`ять тисяч гривень 00 копійок).

Стягнути з ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_3 , зареєстрованої за адреосю АДРЕСА_3 , проживаючої за адресою АДРЕСА_1 ) на користь ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_4 , зареєстрованої за адресою АДРЕСА_1 ) в рахунок відшкодування моральної шкоди 5000 грн.

Стягнути з ОСОБА_4 (проживаючого за адреосю АДРЕСА_1 ) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстрованого за адресою АДРЕСА_1 ) в рахунок відшкодування моральної шкоди 10 000 грн.(десять тисяч гривень 00 копійок).

Стягнути з ОСОБА_4 (проживаючого за адреосю АДРЕСА_1 ) на користь ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_4 , зареєстрованої за адресою АДРЕСА_1 ) в рахунок відшкодування моральної шкоди 10 00,00 грн.(десять тисяч гривень 00 копійок).

Стягнути пропорційно з ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_3 , зареєстрованої за адреосю АДРЕСА_3 , проживаючої за адресою АДРЕСА_1 ), ОСОБА_4 (проживаючого за адреосю АДРЕСА_1 ) на корсить ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстрованого за адресою АДРЕСА_1 ) понесені судові витрати 2522,40грн., а саме по 1 261,20грн. (одна тисяча двісті шістдесят одна гривня двадцять копійок).

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів безпосередньо до Херсонського апеляційного суду з дня проголошення рішення або з дня складання повного судового рішення у разі оголошення вступної та резолютивної частини рішення або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи.

Учасник справи, якому повне рішення суду не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

У відповідності до п.п.15.5 ч.1 Розділу ХІІІ Перехідних положень ЦПК України в новій редакції, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через Херсонський міський суд Херсонської області.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або про прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

СуддяО. І. Кузьміна