Провадження 2/201/749/2024
УХВАЛА

про роз`єднання позовних вимог

20 травня 2024 року м. Дніпро

Жовтневий районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючого судді Демидової С.О.,

з секретарем судового засідання Галко С.Д.

за участі:

позивача ОСОБА_1

представника позивача ОСОБА_2

представника відповідача ОСОБА_3

розглянувши клопотання представника відповідача ОСОБА_3 про роз`єднання позовних вимог за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_4 , третя особа: ОСОБА_5 про припинення права власності на частину нерухомості, визнання права власності з виплатою грошової компенсації, усунення перешкод у користуванні власністю та зобов`язання вчинити дії,-

ВСТАНОВИВ:

У провадженні Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська перебуває цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_4 , третя особа: ОСОБА_5 про припинення права власності на частину нерухомості, визнання права власності з виплатою грошової компенсації, усунення перешкод у користуванні власністю та зобов`язання вчинити дії, провадження у якій відкрито 04 грудня 2023 року.

09 квітня 2024 представником відповідача подано клопотання про роз`єднання позовних вимоги, оскільки докази якими позивач буде обгрунтовувати вимоги про припинення права спільної часткової власності на гараж та на квартиру - різні. Обставини та факти , на які буде посилатися відповідач на обгрунтування своїх заперечень - різні. Окрім того предметами спільної часткової власності позивача та відповідача є різні об`єкти нерухомого майна які не об`єднані родовими ознаками.

В судовому засіданні представник відповідача підтримав заявлене клопотання та наполягав на його задоволенні.

Представник позивача та позивач заперечували проти роз`єднання позовних вимог, вважаючи клопотання не обгрунтованим, оскільки позовні вимоги щодо квартири та гаража пов`язані між собою підставою виникнення, а саме те, що зазначене майно є спадщиною після смерті померлого ОСОБА_6 , який є батьком сторін, позовні вимоги щодо квартири та гаража заявлені на підставі ст. 365 ЦК України, заявлені одним позивачем до одного й того самого відповідача.

Заслухавши пояснення сторін, ознайомившись із позовною заявою, суд дійшов до висновку, що клопотання представника відповідача не підлягає задоволенню з таких підстав.

Частиною 1 статті 188 ЦПК України передбачено, що в одній позовній заяві може бути об`єднано декілька вимог, пов`язаних між собою підставою виникнення або поданими доказами, основні та похідні позовні вимоги.

Похідною позовною вимогою є вимога, задоволення якої залежить від задоволення іншої позовної вимоги (основної вимоги).

Під вимогою розуміють матеріально-правову вимогу, тобто предмет позову, який одночасно є способом захисту порушеного права. При цьому об`єднані можуть бути вимоги, пов`язані між собою підставами виникнення або доказами, що підтверджують ці вимоги.

Підстава позову це фактичні обставини, на яких ґрунтуються вимоги позивача. Отже, вимоги повинні випливати з тих фактичних обставин, на яких вони ґрунтуються.

Доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Таким чином, позивач має право об`єднати в одній позовній заяві кілька вимог, пов`язаних між собою підставою виникнення або поданими доказами.

Об`єднаними можуть бути позовні вимоги, які пов`язані з однорідними позовними вимогами і водночас подані одним і тим же позивачем до одного й того самого відповідача (чи відповідачів) або хоч і різними позивачами, але до одного й того ж відповідача. Однорідними є позовні вимоги, що виникають з одних і тих самих або з аналогічних підстав і водночас пов`язані між собою одним і тим самим способом захисту прав і законних інтересів.

Об`єднання позовних вимог дає можливість досягти процесуальної економії, ефективніше використати процесуальні засоби для відновлення порушеного права, а також запобігти можливості ухвалення різних рішень за однакових обставин. Подібні висновки викладено у постановах Верховного Суду від 22.01.2021 у справі № 904/4376/20, від 12.08.2022 у справі № 911/2401/21.

Суд за клопотанням учасника справи або з власної ініціативи вправі до початку розгляду справи по суті роз`єднати позовні вимоги, виділивши одну або декілька об`єднаних вимог в самостійне провадження, якщо це сприятиме виконанню завдання судочинства. Розгляд позовних вимог, виділених у самостійне провадження, здійснює суддя, який прийняв рішення про роз`єднання позовних вимог. Про об`єднання справ в одне провадження, роз`єднання позовних вимог, про відмову в об`єднанні справ в одне провадження, роз`єднанні позовних вимог суд постановляє ухвалу.

Системний аналіз наведених норм дає підстави для висновку про те, що суд вправі з власної ініціативи до початку розгляду справи по суті роз`єднати позовні вимоги, виділивши одну або декілька об`єднаних вимог у самостійне провадження для забезпечення виконання завдань судочинства, тобто, зокрема, для своєчасного вирішення судом спорів та з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб. Проте таке роз`єднання можливе лише у тому випадку, якщо кожна з виділених вимог може бути предметом розгляду у тому суді, який роз`єднав позовні вимоги (30 вересня 2020 року Велика Палата Верховного Суду в рамках справи № 420/3956/20, провадження № 11-240заі20 (ЄДРСРУ № 92137277).

Так, у відповідності до ч. 6 ст. 188 ЦПК України суд за клопотанням учасника справи або з власної ініціативи вправі до початку розгляду справи по суті може роз`єднати позовні вимоги, виділивши одну або декілька об`єднаних вимог в самостійне провадження, якщо це сприятиме виконанню завдання цивільного судочинства.

Зі змісту позовної заяви вбачається, що позовні вимоги заявлені стосовно спадкового майна після смерті ОСОБА_6 , який є батьком позивача та відповідача.

В своїй позовній заяві позивач просить суд припинити право власності на частку спадкового майна, а саме квартиру та гараж, визнати право власності на частку спадкового майна, виплатити компенсацію за частку майна, та усунути перешкоди в користуванні спадковим майном

За змістом ч. 1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Правовий аналіз норми процесуального законодавства свідчить про те, що Законом передбачено саме право суду, а не обов`язок роз`єднати/об`єднати позовні вимоги. Реалізація вказаного права залежить, у тому числі, від того чи буде це роз`єднання/об`єднання сприяти виконанню завдань процесуального судочинства.

З огляду на зазначене, вимоги представника відповідача про необхідність роз`єднання позовних вимог є безпідставними та такими, що порушують основні засади цивільного судочинства.

Керуючись ст.ст. 188, 260 ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання представника відповідача ОСОБА_3 про роз`єднання позовних вимог за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_4 , третя особа: ОСОБА_5 про припинення права власності на частину нерухомості, визнання права власності з виплатою грошової компенсації, усунення перешкод у користуванні власністю та зобов`язання вчинити дії,- залишити без задоволення.

Повний текст ухвали виготовлено 20 травня 2024 року

Суддя С.О. Демидова