Провадження № 2-з/185/100/24
25 жовтня 2024 року м.Павлоград
Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі головуючого судді Перекопського М.М., розглянувши у письмовому провадженні заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову,
Заява обґрунтована тим, що заявницею подано позов до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя і заявниця має обґрунтоване припущення, що невжиття заходів забезпечення по вказаній справі може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду. Цей захід забезпечення позову дозволить уникнути невиконання з боку відповідача, ОСОБА_2 , судового рішення по справі.
Розглянувши заявлену вимогу та доводи заявниці, суд вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав.
Відповідно до ч.2 ст.149 ЦПК України, забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.
Відповідно до ч.1,7 ст.153 ЦПК України заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи. В ухвалі про забезпечення позову суд зазначає вид забезпечення позову і підстави його обрання та вирішує питання зустрічного забезпечення. Суд може також зазначити порядок виконання ухвали про забезпечення позову.
Одним із критеріїв обґрунтованості заяви є наявність причинного зв`язку між конкретним видом забезпечення позову, про який йдеться у відповідній заяві, та наслідком у формі потенційної загрози виконанню рішення суду.
Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має врахувати наскільки конкретний захід, який пропонується вжити, пов`язаний з предметом позову, наскільки він співрозмірний позовній вимозі, і яким чином цей захід фактично реалізує мету його вжиття.
Відповідно до п. 4 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.2006 № 9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.
До заяви додані витяги з реєстрів нерухомості, з яких вбачається, що спірне майно зареєстровано за відповідачем.
Незастосування заходів забезпечення позову у вказаній справі може призвести до невиконання судового рішення по вказаній вище цивільній справі.
Згідно ч.2 ст.150 ЦПК України, заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.
Частиною 1 ст.150 ЦПК України передбачено забезпечення позову шляхом зупинення стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником у судовому порядку.
Таким чином, на підставі вищевикладеного, суд приходить до висновку, що заява про забезпечення позову підлягає задоволенню.
Згідно ч. 1 ст. 157 ЦПК України, ухвала суду про забезпечення позову має відповідати вимогам до виконавчого документа, встановленим законом. Така ухвала підлягає негайному виконанню з дня її постановлення незалежно від її оскарження і відкриття виконавчого провадження.
Керуючись ст.150,153,260,353 ЦПК України, суд
Задовольнити заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову.
Накласти арешт на майно, а саме на:
Ухвала підлягає негайному виконанню.

Роз`яснити, що відповідно до частини 13 статті 158 ЦПК України заходи забезпечення позову, вжиті судом до подання позовної заяви, скасовуються судом також у разі: 1) неподання заявником відповідної позовної заяви згідно з вимогами частини третьої статті 152 цього Кодексу; 2) повернення позовної заяви; 3) відмови у відкритті провадження у справі.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту її підписання та може бути оскаржена у п`ятнадцятиденний строк безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду.

Суддя М. М. Перекопський