Справа № 638/7231/24
Провадження № 2/638/3939/24
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 жовтня 2024 року м. Харків

Дзержинський районний суд міста Харкова у складі:

головуючого судді - Теслікової І.І.

за участі секретаря судових засідань - Зубко А.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в порядку загального провадження цивільну справу за первісною позовною заяво25 жовтня 2024 рокую представника ОСОБА_1 - адвоката Петруніної Кристини Олегівни до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя, та зустрічною позовною заявою представника ОСОБА_2 адвоката Кузовкіна Едуарда Вячеславовича до ОСОБА_1 про поділ майна подружжя,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 , в якому, з врахуванням остаточної редакції позовних вимог, що було викладено в заяві про зміну предмету позову від 15.08.2024 року, що прийнято до розгляду судом ухвалою від 15.08.2024 року, просить визнати спільною сумісною власністю подружжя ОСОБА_2 та ОСОБА_1 наступне майно: об`єкт нерухомого майна із реєстраційним номером 101 житловий будинок по АДРЕСА_1 загальною площею 298,4 кв.м., житловою площею 182, 4 кв.м.; земельна ділянка загальною площею 0.0506 га із кадастровим номером :09:026:0016; грошові кошти на картковому рахунку відкритому в АТ «РАЙФФАЙЗЕН БАНК», IBAN НОМЕР_1 в сумі 43793,15 Евро. Також просить визначитити, що частка ОСОБА_1 , у праві власності на об`єкт нерухомого майна із реєстраційним номером 101 житловий будинок по АДРЕСА_1 загальною площею 298,4 кв.м., житловою площею 182, 4 кв.м., становить 1/2; частка ОСОБА_2 , у праві власності на об`єкт нерухомого майна із реєстраційним номером 101 житловий будинок по АДРЕСА_1 загальною площею 298,4 кв.м., житловою площею 182, 4 кв.м., становить 1/2; визначити, що частка ОСОБА_1 , у праві власності на земельну ділянку загальною площею 0.0506 га із кадастровим номером :09:026:0016, становить 1/2; визначити, що частка ОСОБА_2 , у праві власності на земельну ділянку загальною площею 0.0506 га із кадастровим номером :09:026:0016, становить 1/2; визначити, що частка ОСОБА_1 , у праві власності на грошові кошти на картковому рахунку відкритому в АТ «РАЙФФАЙЗЕН БАНК», IBAN НОМЕР_1 , становить 1/2, а саме 21896,57 Евро; визначити, що частка ОСОБА_2 у праві власності на грошові кошти на картковому рахунку відкритому в АТ «РАЙФФАЙЗЕН БАНК», IBAN НОМЕР_1 , становить 1/2 а саме 21896,57 Евро; визнати в порядку поділу майна, набутого за час шлюбу, особистою приватною власністю Відповідача ОСОБА_2 автомобіль марки AUDI, модель Q3 Sportback 40 TFSI quattro S line, кузов НОМЕР_2 , державний номер НОМЕР_3 ; стягнути зі ОСОБА_2 на корить ОСОБА_1 грошову компенсацію за частку 50% середньої ринкової вартості автомобіля марки AUDI, модель Q3 Sportback 40 TFSI quattro S line, кузов НОМЕР_2 , державний номер НОМЕР_3 , 2020 року випуску в розмірі 686703,41 грн; стягнути зі ОСОБА_2 на корить ОСОБА_1 21896,57 Евро, що становить 1/2 частку грошових коштів розміщених під час шлюбу на картковому рахунку відкритому в АТ «РАЙФФАЙЗЕН БАНК», IBAN НОМЕР_1 .

Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що 07 червня 2003 року між позивачем та відповідачем зареєстровано шлюб у міському відділі реєстрації актів громадянського стану №1 Харківського обласного управління юстиції про що в книзі реєстрації актів про одруження 07.06.2003 року зроблено відповідний актовий запис за №631, отримано свідоцтво про одруження серія НОМЕР_4 .

Сторони припинили спільне проживання. Під час шлюбу сторони придбали у власність нерухоме майно та автомобіль, накопичували грошові кошти.

Рішенням Дзержинського районного суду від 14.05.2024 року в справі № 638/7197/24 шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 розірвано.

Відповідач добровільно не бажає розподіляти майно, що стало причиною звернення до суду із даним позовом.

Так, згідно із договором купівлі-продажу житлового будинку з надвірними будівлями від 17.07.2017 року, що було посвідчено приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Бакумовою А.В., зареєстровано в реєстрі за №1276, було придбано у власність житловий будинок літ. «М-2» загальною площею 305,1 кв.м., житловою площею 186,5 кв.м. з надвірними будівлями, розташований за адресою АДРЕСА_1 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 101). В подальшому, на підставі декларації про готовність об`єкта до експлуатації, серія та номер ХК29, виданий 31.05.2019 року, видавник Інспекція Державного архітектурно-будівельного контролю Департаменту територіального контролю Харківської міської ради, в Державний реєстр речових прав на нерухоме майно внесено актуальну інформацію про об`єкт нерухомого майна із реєстраційним номером 101 житловий будинок по АДРЕСА_1 загальною площею 298,4 кв.м., житловою площею 182, 4 кв.м. Таким чином, в сумісній власності знаходиться, та поділу підлягає житловий будинок по АДРЕСА_1 загальною площею 298,4 кв.м., житловою площею 182, 4 кв.м (реєстраційний номер 101)

Крім того, на підставі договору купівлі-продажу № 018/21А від 05.02.2021 року набуто у власність автомобіль марки AUDI, модель Q3 Sportback 40 TFSI quattro S line, кузов НОМЕР_2 , державний номер НОМЕР_3

На підставі рішення 20 сесії 7 скликання Харківської міської ради від 20.06.2018 року №1136/18 «Про передачу у власність, надання в оренду громадянам земельних ділянок та припинення права користування (оренди) громадянам земельними ділянками» набуто у власність земельну ділянку загальною площею 0.0506 га із кадастровим номером :09:026:0016. На зазначеній земельній ділянці розташований житловий будинок по АДРЕСА_1 загальною площею 298,4 кв.м., житловою площею 182, 4 кв.м (реєстраційнимй номер 101).

Крім того, на ім`я відповідачки під час перебування в шлюбі в АТ «РАЙФФАЙЗЕН БАНК» відкрито такі рахунки:

НОМЕР_5 (валюта - гривня);

НОМЕР_6 (валюта - гривня);

НОМЕР_1 (валюта - Евро);

НОМЕР_7 (валюта - гривня).

Картковий рахунок НОМЕР_1 було відкрито під час перебування позивача та відповідачки у шлюбі, грошові кошти було так саме розміщено під час шлюбу, рахунок використовувався для зберігання грошових коштів подружжя.

Як випливає із історії по картковому рахунку, станом на 23.07.2022 року на зазначеному рахунку було розміщено та обліковувалось 43793,15 Евро, отже, враховуючи приписи ст. 60, 61, 69, 70 СК України, позивачу належить 50% із зазначеної суми, а саме 21896,57 Евро. А враховуючи, що банківська картка знаходиться у користуванні відповідачки, доступу до карткового рахунку та грошових коштів позивач не має, зазначена сума підлягає стягненню з відповідачки на користь позивача.

Все зазначене вище майно набуто сторонами (подружжям), під час шлюбу, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, жодних інших домовленостей щодо майна між сторонами не існує, шлюбний договір не укладався.

Ухвалою судді Дзержинського районного суду м.Харкова від 03 травня 2024 року позовна заява була залишена без руху, на виконання якої представником позивача подано заяву про усунення недоліків.

Ухвалою Дзержинського районного суду м. Харкова від 09 травня 2024 року розгляд справи призначено в підготовчому засіданні за правилами загального позовного провадження.

Відповідачка за первісним позовом, ОСОБА_2 , звернулась до суду із зустрічним позовом. Ухвалою суду від 18 липня 2024 року прийнято до розгляду заяву про зміну предмету позову представника ОСОБА_1 - адвоката Петруніної К.О. до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя. Прийняти зустрічний позов представника ОСОБА_2 адвоката Кузовкіна Е.В. до ОСОБА_1 про поділ майна подружжя, до спільного розгляду із первісним позовом представника ОСОБА_1 - адвоката Петруніної К.О. до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя, та об`єднано в одне провадження. Клопотання представника ОСОБА_1 адвоката Петруніної К.О. задоволено частково. Поновлено строк на подання клопотання про витребування доказів від 17 липня 2024 року. Витребувано з АТ «РАЙФФАЙЗЕН БАНК» інформацію.

Ухвалою суду від 15 серпня 2024 року прийнято до розгляду заяву про зміну предмету первісного позову представника ОСОБА_1 - адвоката Петруніної К.О. до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя від 15 серпня 2024 року. У задоволенні клопотання представника позивача за зустрічним позовом ОСОБА_2 адвоката Кузовкіна Е.В. про витребування доказів відмовлено.

Ухвалою суду від 09 вересня 2024 року прийнято до розгляду заяву про зміну предмету зустрічного позову представника ОСОБА_2 адвоката Кузовкіна Е.В. до ОСОБА_1 про поділ майна подружжя від 09 вересня 2024 року.

Ухвалою суду від 04 жовтня 2024 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду.

В зустрічному позові, з врахуванням остаточної редакції позовних вимог, що було викладено в заяві про зміну предмету позову від 09.09.2024 року, що прийнято до розгляду судом ухвалою від 09.09.2024 року, ОСОБА_2 просить визнати приватною власністю ОСОБА_2 наступне майно: автомобіль марки AUDI, модель Q3 Sportback 40 TFSI quattro S line, кузов НОМЕР_2 , державний номерний знак НОМЕР_3 ; 1/2 частки квартири по АДРЕСА_2 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 101); грошові кошти в сумі 31 644,07 Євро розміщені на картковому рахунку НОМЕР_1 в АТ «РАЙФФАЙЗЕН БАНК». Просить визнати приватною власністю ОСОБА_1 грошові кошти в сумі 232 767,00 грн, які розміщені на картковому рахунку в АТ «КБ «ПРИВАТБАНК». Просить визнати спільною сумісною власністю ОСОБА_2 та ОСОБА_1 наступне майно: об`єкт нерухомого майна з реєстраційним номером 101 житловий будинок літ «М-2» загальною площею 298,4 кв.м., житлова площа 182,4 кв.м. з надвірними будівлями, розташований за адресою: АДРЕСА_1 ; земельну ділянку загальною площею 0.0506 га, кадастровий номер :09:026:0016; заробітну плату у розмірі 1 411 234 грн; пенсію у розмірі 777 274 грн; грошові кошти (готівка) у розмірі 40 000 доларів США; грошові кошти (готівка) у розмірі 11 000 Євро; грошові кошти (готівка) у розмірі 80 000 грн. Також просить визначити, що частка ОСОБА_1 у праві власності на об`єкт нерухомого майна із реєстраційним номером АДРЕСА_3 загальною площею 298,4 кв м., житловою площею 182,4 кв м., становить 1/2; визначити, що частка ОСОБА_2 у праві власності на об`єкт нерухомого майна із реєстраційним номером

АДРЕСА_3 загальною площею 298,4 кв м., житловою площею 182,4 кв м., становить 1/2; визначити, що частка ОСОБА_1 у праві власності на земельну ділянку загальною площею 0.0506 га із кадастровим номером :09:026:0016 становить 1/2; визначити, що частка ОСОБА_2 у праві власності на земельну ділянку загальною площею 0.0506 га із кадастровим номером :09:026:0016 становить1/2; визначити, що частка ОСОБА_1 на заробітну плату становить 1/2, та складає 705 617 грн; визначити, що частка ОСОБА_2 на заробітну плату становить 1/2, та складає 705 617 грн; визначити, що частка ОСОБА_1 на пенсію становить 1/2, та складає 388 637 грн.; визначити, що частка ОСОБА_2 на пенсію становить 1/2, та складає 388 637 грн.; визначити, що частка ОСОБА_1 на грошові кошти (готівка) у розмірі 40 000 доларів США становить 1/2, та складає 20 000 доларів США; визначити, що частка ОСОБА_2 на грошові кошти (готівка) у розмірі 40 000 доларів США становить 1/2, та складає 20 000 доларів США; визначити, що частка ОСОБА_1 на грошові кошти (готівка) у розмірі 11 000 Євро становить 1/2, та складає 5 500 Євро; визначити, що частка ОСОБА_2 на грошові кошти (готівка) у розмірі 11 000 Євро становить 1/2, та складає 5 500 Євро; визначити, що частка ОСОБА_1 на грошові кошти (готівка) у розмірі 80 000 грн становить 1/2, та складає 40 000 грн; визначити, що частка ОСОБА_2 на грошові кошти (готівка) у розмірі 80 000 грн становить 1/2, та складає 40 000 грн. Просить стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 705 617 грн, що є 1/2 заробітної плати; 388 637 грн, що є 1/2 пенсії; 20 000 доларів США, що є 1/2 готівкових коштів у розмірі 40 000 доларів США; 5 500 Євро, що є 1/2 готівкових коштів у розмірі 11 000 Євро; 40 000 грн, що є 1/2 готівкових коштів у розмірі 80 000 грн; витрати по сплаті судового збору.

Позовні вимоги за зустрічним позовом ОСОБА_2 обґрунтовує тим, що 07.06.2003 між Відповідачем за зустрічним позовом та Позивачем за зустрічним позовом зареєстровано шлюб у міському відділі реєстрації актів громадянського стану №1 Харківського обласного управління юстиції про що в книзі реєстрації актів про одруження зроблено актовий запис №631 та отримано свідоцтво про одруження серія НОМЕР_4 . За час шлюбу Сторони набули у власність рухоме, нерухоме майно, а також грошові кошти. Підставою поділу майна подружжя стала неможливість добровільно розподілити спільно нажите майно.

17.07.2017 за Договором купівлі-продажу житлового будинку з надвірними будівлями придбано у власність житловий будинок літ «М-2» загальною площею 305,1 кв.м., житловою площею 186,5 кв.м. з надвірними будівлями, розташований за адресою: АДРЕСА_1 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 101). В подальшому, внесено актуальну інформацію про вказаний будинок, а саме уточнено загальну площу, яка становить 298,4 кв.м., житлова площа 182,4 кв.м., отже, вказаний Будинок належить Сторонам на праві спільної сумісної власності.

Рішенням 20 сесії 7 скликання Харківської міської ради від 20.06.2018 № 1136/18 «Про передачу у власність, надання в оренду громадянам земельних ділянок та припинення права користування (оренди) громадянам земельними ділянками» набуто у власність земельну ділянку загальною площею 0.0506 га, кадастровий номер :09:026:0016. На вказаній земельній ділянці розташований Будинок. Отже Земельна ділянка належить Сторонам на праві спільної сумісної власності.

За договором купівлі-продажу №018/21А від 05.02.2021 набуто у власність автомобіль марки AUDI, модель Q3 Sportback 40 TFSI quattro S line, кузов НОМЕР_2 , державний номерний знак НОМЕР_3 . Автомобіль марки AUDI зареєстрований за Позивачем за зустрічним позовом, що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_8 . Позивачем та Відповідачем погоджено, що вказаний автомобіль перебуватиме у ОСОБА_2 , як дарунок ОСОБА_1 Автомобіль марки AUDI досі перебуває у ОСОБА_2 , жодних дій по поверненню або витребуванню ОСОБА_1 не вчиняв. Автомобіль марки AUDI є єдиним транспортним засобом у ОСОБА_2 . Враховуючи постійні обстріли та небезпечну обстановку у місті Харкові, вказаний автомобіль є необхідним ОСОБА_2 для мобільності та безпеки останньої. Автомобіль, як неподільна річ, на думку ОСОБА_2 , є її особистою приватною власністю.

05.12.2016 між ОСОБА_3 (мати/Відчужувач) та ОСОБА_4 (син), ОСОБА_2 (донька) укладено Договір довічного утримання (догляду), посвідчений приватним нотаріусом ХМНО Некрасовою Н.А., номер в реєстрі 1121. Пунктом 1 Договору довічного утримання (догляду) встановлено, що ОСОБА_3 , передає у власність в рівних частках кожному належну їй на праві приватної власності квартиру АДРЕСА_4 , взамін чого, ОСОБА_2 та ОСОБА_4 зобов`язалися забезпечувати ОСОБА_3 утриманням та доглядом довічно в рівних частинах кожний. ОСОБА_2 та ОСОБА_4 , зобов`язуються довічно доглядати ОСОБА_3 , надаючи їй грошову допомогу, харчування, медикаменти, необхідні лікувальні засоби, здійснювати догляд та надавати необхідну допомогу (п. 5 Договору довічного утримання (догляду)).

За час шлюбу, позивач за зустрічним позовом у травні 2022 року відкрила картковий

рахунок НОМЕР_1 в АТ «РАЙФФАЙЗЕН БАНК», на який поклала власні грошові кошти та використовувала в особистих цілях та цілях сина ОСОБА_5 , що підтверджується наступним. Так, 12.05.2017 між ОСОБА_3 (мати), ОСОБА_4 (син), ОСОБА_2 (донька) надалі Продавці та ОСОБА_6 надалі Покупець укладено Договір купівлі-продажу квартири, посвідчений приватним нотаріусом ХМНО Милиця М.Л., номер в реєстрі 273. За цим договором Продавці, передають у власність Покупця, а Покупець приймає у власність трикімнатну квартиру АДРЕСА_5 і сплачує за неї обумовлену грошову суму відповідно до цього договору. Продаж цей вчинено за домовленістю сторін за 1 701 000,00 гривень, що на момент укладення основного договору по курсу продажу долара США фізичним особам комерційними банками міста Харкова складає 63 000,00 доларів США. За продаж квартири ОСОБА_2 отримала 27 000 доларів США. Крім того, 20.09.2019 між ОСОБА_3 (мати/ ОСОБА_7 ) та ОСОБА_2 (донька/Обдарована) укладено Договір дарування грошей, посвідчений приватним нотаріусом ХМНО Хотенець Ю.А., номер в реєстрі 491, за яким Дарувальниця передає безоплатно гроші в національній валюті України у сумі 750 000,00 грн у власність Обдаровуваній, а Обдаровувана приймає ці гроші (дарунок) у свою власність (п. 1 Договору дарування грошей). Після початку повномасштабного вторгнення рф, маючи значну суму готівки та хвилюючись про її збереження, обмінявши на валюту Євро, у травні 2022 року ОСОБА_2 поклала власні кошти, а саме частину з продажу кварти та кошти за Договором дарування грошей на рахунок НОМЕР_1 . Пластикова картка, та доступ до рахунку перебував та продовжує перебувати виключно у користуванні Позивача за зустрічним позовом, як власниці рахунку.

З відомостей розміщених у Щорічній декларації ОСОБА_1 за 2023 рік (подано

12.03.2024) у розділі «11. Доходи, у тому числі подарунки» міститься інформація про заробітну плату та пенсію на ім`я Відповідача за зустрічним позовом. З Щорічної декларації ОСОБА_1 за 2023 рік вбачається, що останній отримав заробітну плату у розмірі 1 411 234 грн. На підставі ст.ст. 60-63 СК України та інформації наведеній в декларації кошти є спільною сумісною власністю та підлягають поділу у частці 1/2, тобто ОСОБА_2 належить 705 617 грн (половина).

З Щорічної декларації ОСОБА_1 за 2023 рік вбачається, що останній отримав

пенсію у розмірі 777 274 грн. На підставі ст.ст. 60-63 СК України та інформації наведеній в декларації кошти є спільною сумісною власністю та підлягають поділу у частці 1/2, тобто ОСОБА_2 належить 388 637 грн (половина).

З Щорічної декларації ОСОБА_1 за 2023 рік вбачається, що останній має 40 000 доларів США, 11 000 Євро та 80 000 грн готівки. У розділі «Інформація про особу, якій належить об`єкт і право на нього» ОСОБА_1 вказав, що ці кошти є спільною сумісною власністю ОСОБА_1 та ОСОБА_2 . На підставі ст.ст. 60-63 СК України та інформації наведеній в декларації кошти є спільною сумісною власністю та підлягають поділу у частці 1/2, тобто ОСОБА_2 належить 20 000 доларів США, 5 500 Євро та 40 000 грн (половина).

З Щорічної декларації ОСОБА_1 за 2023 рік вбачається, що останній має на

рахунку в АТ «КБ «ПРИВАТБАНК» кошти, у розмірі 232 767,00 грн, які є власністю ОСОБА_1 . Позивач за первісним позовом визнає ці кошти особистою приватною власністю ОСОБА_1 .

Позивачка за зустрічним позовом наголошує, що відомості з декларації, вважаються достовірними і не потребують додаткового підтвердження первинними документами з урахуванням вимог частини другої статті 19 Закону України «Про публічні електронні реєстри» (ч. 8 ст. 46 ЗУ «Про запобігання корупції).

Відзив ОСОБА_2 на позов ОСОБА_1 , а саме на заявлені вимоги щодо поділу земельної ділянки та житлового будинку, що на ній розташований, автомобіля марки AUDI, модель Q3 Sportback 40 TFSI quattro S line та грошової компенсації за частку 50% середньої ринкової вартості зазначеного автомобіля а також грошових коштів на картковому рахунку відкритому в АТ «РАЙФФАЙЗЕН БАНК», IBAN НОМЕР_1 , повністю співпадає із доводами, що було викладено в остаточній редакції позовних вимог, що було викладено в заяві про зміну предмету позову від 09.09.2024 року.

У відзиві ОСОБА_1 на зустрічний позов зазначено, що позиція та позовні вимоги ОСОБА_2 та ОСОБА_1 щодо поділу земельної ділянки повністю співпадають та є ідентичними.

Щодо поділу автомобіля марки AUDI, модель Q3 Sportback 40 TFSI quattro S line, зазначив, що позивачкою за зустрічним позовом не наведено та не надано жодних доказів на підтвердження того факту, що між сторонами існує будь-яка домовленість що вказаний автомобіль перебуватиме у неї як дарунок від ОСОБА_1 . Таке її твердження жодним чином не відповідає дійсності, а фактичні дані полягають в тому, що автомобіль AUDI придбано в шлюбі на підставі договору купівлі-продажу №018/21А від 05.02.2021 року, отже, в силу приписів ст. 60 СК України, ст. 368 ЦК України, автомобіль належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, і, враховуючи, що автомобіль є річчю неподільною, первісний позов, із врахуванням заяви про зміну предмету позову, мстить вимогу про визнання за ОСОБА_2 права приватної власності на автомобіль в порядку поділу сумісного майна, із стягненням з неї на користь ОСОБА_1 грошової компенсації. Саме такий поділ автомобіля AUDI, на думку ОСОБА_1 , відповідає інтересам сторін, що підтверджується і самою ОСОБА_2 в зустрічному позові це є єдиним транспортним засобом ОСОБА_2 , що, із врахуванням обстрілів м. Харкова є необхідним для її мобільності та безпеки, отже, автомобіль після поділу сумісного майна має залишитись за нею. Також зазначає, що той факт що автомобіль AUDI фактично знаходиться у ОСОБА_2 , жодним чином не спростовує того факту, що, з урахуванням зазначеного вище, він є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя та підлягає поділу.

Щодо 1/2 частини квартири АДРЕСА_6 зазначив, що з урахуванням позиції Верховного Суду щодо того, що тягар доказування обставин, необхідних для спростування презумпції спільності права власності подружжя на майно, яке набуте ними в період шлюбу, покладається на того з подружжя, який її спростовує, із зустрічного позову саме випливає, що 1/2 частини квартири АДРЕСА_6 , що було придбано під час шлюбу за договором довічного утримання, є саме спільною сумісною власністю та підлягає поділу, вважає, що зустрічний позов не містить жодних доказів щодо того, що по-перше, договір не був укладений в інтересах сім`ї, по-друге, утримання відчужувача за договором довічного утримання не здійснювалось із коштів подружжя, що були їх спільною сумісною власністю.

Щодо поділу грошових коштів на картковому рахунку відкритому в АТ «РАЙФФАЙЗЕН БАНК», IBAN НОМЕР_1 зазначив, що зустрічний позов не містить будь-якого підтвердження позиції ОСОБА_2 , зазначено що кошти на картковий рахунок було розміщено за рахунок коштів, що було отримано ОСОБА_2 від продажу квартири АДРЕСА_5 за договором купівлі-продажу від 12.05.2017 року, за яким позивачкою за зустрічним позовом отримано 27000 доларів США, а також за рахунок коштів, що було отримано за договором дарування грошей від 20.09.2019 року, тобто за кошти, що були особистою власністю ОСОБА_2 , також стверджує, що таке твердження не відповідає дійсності, та наголошує, що рахунок НОМЕР_1 був поповнений коштами, які отримані подружжям в результаті продажу спільної сумісної власності, а саме, відповідно до договору купівлі-продажу 6341/2021/2961531 транспортного засобу від 04.12.2021 року ОСОБА_2 продала ОСОБА_8 транспортний засіб (марка MERCEDES-BENZ, модель GLC220D, номерний знак НОМЕР_9 ). Сума такого договору склала 1 300 000,00 грн. (курс долара станом на 04.12.2021 27,4, тобто сума договору дорівнювала приблизно 47,5 тис. дол. США). ОСОБА_1 стверджує, що саме від продажу такого транспортного засобу, купленого подружжям під час спільного сімейного життя, що, таким чином, був спільною сумісною власністю, було поповнено рахунок НОМЕР_1 .

Щодо поділу заробітної плати та пенсії ОСОБА_1 вказав, що підтверджує вірність внесених даних до декларації за 2023 рік, при цьому зазначив, що згідно із пп. 4 п. 12 розділу IV Порядку заповнення та подання декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, затв. Наказом Національного агентства з питань запобігання корупції від 23.07.2021 року № 449/21, розмір отриманих доходів зазначається з урахуванням нарахованих податків і зборів, отже, необхідно приймати до уваги, що із сум доходів, зазначених в декларації, вже було виплачено нараховані податки і збори та зазначив, що в зустрічному позові не спростовано і не надано доказів на підтвердження тієї обставини, що доходи, отримані ОСОБА_1 в якості заробітної плати та пенсії, були використані відповідачем за зустрічним позовом не в інтересах сім`ї чи не на її потреби, або приховані відповідачем, зазначив, що зняття коштів відбувалось в період перебування сторін у шлюбі, відтак в позовних вимогах про поділ отриманої в 2023 році заробітної плати та пенсії та визнання за ОСОБА_2 половини заробітної плати ОСОБА_1 та половини пенсії в розмірі необхідно відмовити.

Щодо поділу готівкових коштів в розмірі 40000 доларів США, 11000 Євро, 80000 грн зазначив, що такі суми наявної готівки дійсно зазначено в його декларації за 2023 рік, як спільна сумісна власність подружжя, проте, зазначені кошти фактично знаходяться у позивачки за зустрічним позовом, і на теперішній час фактично знаходяться у неї або нею фактично витрачено.

03 серпня 2024 року від представника відповідача за первісним позовом надійшов до суду відзив на позовну заяву, в якому вона просить відмовити у задоволенні позовних вимог в частині: визнання спільною сумісною власністю подружжя 1/2 частки квартири по АДРЕСА_7 ; грошових коштів на картковому рахунку відкритому в АТ «Райффайзен Банк» № НОМЕР_1 ; визнання за ОСОБА_1 1/4 частки у праві власності на квартиру по АДРЕСА_2 ; визнання за ОСОБА_1 1/2 частки у праві власності на грошові кошти, розміщенні на картковому рахунку, відкритому в АТ «Райффайзен Банк» № НОМЕР_1 ; стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 грошової крмпенсації за частку 50 % середньої ринкової вартості автомобіля марки AUDI, модель Q3 Sportback 40 TFSI quattro S line, що еквівалентно 16 616,66 доларів США.

В обґрунтування заперечень проти позову, викладених у відзиві, представник відповідача за первісним позовом зазначив, що відповідач погоджується, що об`єкт нерухомого майна з реєстраційним номером 101, а саме житловий будинок по АДРЕСА_1 , а також земельна ділянка з кадастровим номером :09:026:0016 є спільною сумісною власністю подружжя та погоджується що її частка у праві власності на вказане майно складає .

Що стосується автомобіля AUDI, модель Q3 Sportback 40 TFSI quattro S line, реєстраційний номер НОМЕР_3 , зазначено, що даний автомобіль є особистою приватною власністю відповідача.

З приводу набуття у власність 1/4 частки квартири по АДРЕСА_2 , зазначено, що 1/2 цієї квартири набута відповідачем на підставі договору довічного утримання (догляду), що в свою чергу свідчить про те, що зазначена частка квартири не може бути об`єктом спільної сумісної власності подружжя.

Щодо карткового рахунку № НОМЕР_1 зазначено, що даний рахунок використовується особисто відповідачем для зберігання власних коштів. Зокрема на даному рахунку розміщені кошти від продажу 12.05.2017 квартири, а також грошові кошти отримані 20.09.2019 за договором дарування. Вказані грошові кошти були розміщені на картковий рахунок у травні 2022 року. Таким чином, вказані грошові кошти є особистою власністю відповідача.

02 серпня 2024 року від представника відповідача за зустрічним позовом надійшов до суду відзив на зустрічну позовну заяву, в якому просить відмовити у задоволенні зустрічного позову в частині визнання приватною власністю ОСОБА_2 наступне майно: автомобіль марки AUDI, модель Q3 Sportback 40 TFSI quattro S line, кузов НОМЕР_2 , державний номерний знак НОМЕР_3 ; 1/2 частки квартири по АДРЕСА_2 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 101); грошові кошти в сумі 31 644,07 Євро розміщені на картковому рахунку НОМЕР_1 в АТ «РАЙФФАЙЗЕН БАНК»; визнання спільною сумісною власністю ОСОБА_2 та ОСОБА_1 : заробітну плату у розмірі 1 411 234 грн; пенсію у розмірі 777 274 грн; грошові кошти (готівка) у розмірі 40 000 доларів США; грошові кошти (готівка) у розмірі 11 000 Євро; грошові кошти (готівка) у розмірі 80 000 грн; грошові кошти у розмірі 12 815 Євро, та визнання частки на вказані грошові кошти.

В обґрунтування заперечень проти зустрічного позову, викладених у відзиві, представник відповідача за зустрічним позовом зазначив, що позивачем не надано доказів того, що між подружжям існує домовленість, що автомобіль марки AUDI, модель Q3 Sportback 40 TFSI quattro S line, кузов НОМЕР_2 , державний номерний знак НОМЕР_3 , перебуватиме у ОСОБА_2 як подарунок від ОСОБА_1 . Крім того, перебування вказаного автомобіля у позивача за зустрічним позовом не спростовує того, що даний автомобіль є об`єктом спільної сумісної власності подружжя та підлягає поділу.

З приводу поділу 1/2 квартири по АДРЕСА_7 зазначено, що частка даної квартир набута позивачем за зустрічним позовом на підставі договору довічного утримання (догляду), при цьому даний договір не містить відомостей, що він не був укладений в інтересах сім`ї, утримання за цим договором здійснювалось за кошти подружжя, відповідно вказана частка квартири є спільною сумісною власністю подружжя.

Щодо поділу грошових коштів, розміщених на картковому рахунку № НОМЕР_1 , зазначено, що доказів того, що грошові кошти, які перебувають на вказаному картковому рахунку, отримані від продажу квартири, а також за рахунок дарування грошей, позивачем за зустрічним позовом не надано. Представник відповідача за зустрічним позовом зазначає, що грошові кошти розміщені на вказаному рахунку, це кошти, що були отримані 04.12.2021 за договором купівлі-продажу транспортного засобу, що був об`єктом спільної сумісної власності. Щодо поділу заробітної плати та пенсії, то з цього приводу вказано, що розмір таких доходів зазначено з урахуванням нарахованих податків і зборів. Крім того, позивачем за зустрічним позовом не надано доказів того, що доходи отримані відповідачем у якості заробітної плати та пенсії були приховані та витрачені не в інтересах сім`ї.

Представник позивача за первісним позовом та відповідача за зустрічним позовом в судове засідання не з`явився, надавши заяву про розгляд справи за його відсутності, просив суд задовільнити первісний позов.

Відповідач та її представник за первісним позовом та позивач та її представник за зустрічним позовом в судове засідання не з`явились, заявивши у відповіді на відзив на зустрічний позов від 06.08.2024 клопотання про розгляд справи за їх відсутності.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, дослідивши матеріали справи, встановивши факти та відповідні їм правовідносини, оцінивши кожен доказ окремо та у їх сукупності та взаємозв`язку, встановив наступне.

Відповідно до частини першої статті 4 ЦПК України кожна особа має право у порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Захист цивільних прав - це передбачені законом способи охорони цивільних прав у разі їх порушення чи реальної небезпеки такого порушення.

Під способами захисту суб`єктивних цивільних прав розуміють закріплені законом матеріально-правові заходи примусового характеру, за допомогою яких проводиться поновлення (визнання) порушених (оспорюваних) прав, як вплив на правопорушника. Загальний перелік таких способів захисту цивільних прав та інтересів передбачено статтею 16 ЦК України.

Законодавчі обмеження матеріально-правових способів захисту цивільного права чи інтересу підлягають застосуванню з дотриманням положень статей 55, 124 Конституції України та статті 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, відповідно до яких кожна особа має право на ефективний засіб правового захисту, не заборонений законом.

За приписом ч.1ст.13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Частиною 2 ст.13 та ч.1 ст.81 ЦПК України передбачено обов`язок кожної сторони довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Суд вважає, що кожна із сторін по даній справі була належним чином поінформована про право надати суду будь-які докази для встановлення наявності або відсутності обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, а також прокоментувати їх. Крім того, сторони по справі не були позбавлені можливості повідомити суду й інші обставини, що мають значення для справи. Кожній стороні надавалася розумна можливість представити справу в таких умовах, які не ставлять цю сторону у суттєво невигідне становище відносно другої сторони.

Відповідно до ч.1 ст.12 ЦК України особа здійснює свої права вільно, на власний розсуд.

Відповідно до ч. 2 і ч. 3 ст.12 ЦПК України учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно з п.2, п.4, п.6 - п.7 ч.2 ст.43 ЦПК України учасники справи зобов`язані: сприяти своєчасному, всебічному, повному та об`єктивному встановленню всіх обставин справи; подавати усі наявні у них докази в порядку та строки, встановлені законом або судом, не приховувати докази; виконувати процесуальні дії у встановлені законом або судом строки; виконувати інші процесуальні обов`язки, визначені законом або судом.

Відповідно до ч. 1 ст.44 ЦПК України учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

Згідно із ч.4 ст.12 ЦПК України кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Таким чином, враховуючи вищевикладене та положення ч.8 ст.279 ЦПК України, судом досліджуються письмові пояснення, викладені в заявах по суті і докази, надані до суду.

Згідно з частиною третьою статті 368 ЦК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до статті 60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя.

При цьому конструкція норми статті 60 СК України свідчить про презумпцію спільності права власності подружжя на майно, яке набуте ними в період шлюбу. Разом з тим зазначена презумпція може бути спростована одним із подружжя. Тягар доказування обставин, необхідних для спростування презумпції, покладається на того з подружжя, який її спростовує.

Зазначена правова позиція також висловлена у постанові Верховного Суду України від 24 травня 2017 року № 6-843цс17.

Відповідно до статті 70 СК України у разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. При вирішенні спору про поділ майна суд може відступити від засади рівності часток подружжя за обставин, що мають істотне значення, зокрема якщо один із них не дбав про матеріальне забезпечення сім`ї, ухилявся від участі в утриманні дитини (дітей), приховав, знищив чи пошкодив спільне майно, витрачав його на шкоду інтересам сім`ї.

Згідно з частиною першою, другою, четвертою, п`ятою статті 71 СК України майно, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі. Якщо дружина та чоловік не домовилися про порядок поділу майна, спір може бути вирішений судом. При цьому суд бере до уваги інтереси дружини, чоловіка, дітей та інші обставини, що мають істотне значення. Неподільні речі присуджуються одному з подружжя, якщо інше не визначено домовленістю між ними. Присудження одному з подружжя грошової компенсації замість його частки у праві спільної сумісної власності на майно, зокрема на житловий будинок, квартиру, земельну ділянку, допускається лише за його згодою, крім випадків, передбачених Цивільним кодексом України. Присудження одному з подружжя грошової компенсації можливе за умови попереднього внесення другим із подружжя відповідної грошової суми на депозитний рахунок суду.

Відповідно до статті 372 ЦК України у разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом. За рішенням суду частка співвласника може бути збільшена або зменшена з урахуванням обставин, які мають істотне значення. У разі поділу майна між співвласниками право спільної сумісної власності на нього припиняється.

Судом встановлено, що 07 червня 2003 року між позивачем та відповідачем зареєстровано шлюб у міському відділі реєстрації актів громадянського стану №1 Харківського обласного управління юстиції про що в книзі реєстрації актів про одруження 07.06.2003 року зроблено відповідний актовий запис за №631, отримано свідоцтво про одруження серія НОМЕР_4 .

Рішенням Дзержинського районного суду від 14 травня 2024 року в справі № 638/7197/24 шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 розірвано, яке набрало законної сили 14 червня 2024 року.

Щодо поділу об`єкту нерухомого майна із реєстраційним номером 101 житлового будинку по АДРЕСА_1 загальною площею 298,4 кв.м., житловою площею 182, 4 кв.м. та земельної ділянки загальною площею 0.0506 га із кадастровим номером :09:026:0016, суд зазначає наступне.

Згідно із договором купівлі-продажу житлового будинку з надвірними будівлями від 17.07.2017 року, що було посвідчено приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Бакумовою А.В., зареєстровано в реєстрі за №1276, подружжям було придбано у власність житловий будинок літ. «М-2» загальною площею 305,1 кв.м., житловою площею 186,5 кв.м. з надвірними будівлями, розташований за адресою АДРЕСА_1 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 101). В подальшому, на підставі декларації про готовність об`єкта до експлуатації, серія та номер ХК29, виданий 31.05.2019 року, видавник Інспекція Державного архітектурно-будівельного контролю Департаменту територіального контролю Харківської міської ради, в Державний реєстр речових прав на нерухоме майно внесено актуальну інформацію про об`єкт нерухомого майна із реєстраційним номером 101 житловий будинок по АДРЕСА_1 загальною площею 298,4 кв.м., житловою площею 182, 4 кв.м. Таким чином, в сумісній власності знаходиться, та поділу підлягає житловий будинок по АДРЕСА_1 загальною площею 298,4 кв.м., житловою площею 182, 4 кв.м (реєстраційний номер 101).

На підставі рішення 20 сесії 7 скликання Харківської міської ради від 20.06.2018 року №1136/18 «Про передачу у власність, надання в оренду громадянам земельних ділянок та припинення права користування (оренди) громадянам земельними ділянками» набуто у власність земельну ділянку загальною площею 0.0506 га із кадастровим номером :09:026:0016. На зазначеній земельній ділянці розташований житловий будинок по АДРЕСА_1 загальною площею 298,4 кв.м., житловою площею 182, 4 кв.м (реєстраційний номер 101).

Зазначені фактичні обставини встановлено судом на підставі інформаційних довідок, сформованих станом на 13.08.2024 року щодо об`єкту нерухомого майна із реєстраційним номером 101 житлового будинку по АДРЕСА_1 , загальною площею 298,4 кв.м., житловою площею 182, 4 кв.м. та земельної ділянки загальною площею 0.0506 га із кадастровим номером :09:026:0016.

Суд зазначає, що позиція та вимоги щодо поділу земельної ділянки із будинком як позивача за первісним позовом, так і позивачки за зустрічним позовом є абсолютно тотожними, в цій частині суд задовольняє як первісний позов, так і зустрічний позов.

Приймаючи рішення про поділ земельної ділянки, суд керується положеннями ст. 377 ЦК України, згідно із якою, до особи, яка набула право власності на об`єкт нерухомого майна (житловий будинок (крім багатоквартирного), право власності на який зареєстровано у визначеному законом порядку, або частку у праві спільної власності на такий об`єкт, одночасно переходить право власності (частка у праві спільної власності) або право користування земельною ділянкою, на якій розміщений такий об`єкт, без зміни її цільового призначення в обсязі та на умовах, встановлених для відчужувача (попереднього власника) такого об`єкта, у порядку та на умовах, визначених Земельним кодексом України, та ч. 2 ст. 120 ЗК України, згідно із якою, у разі набуття частки у праві спільної власності на об`єкт нерухомого майна (жилий будинок (крім багатоквартирного), об`єкт незавершеного будівництва право власності на земельну ділянку (крім земель державної, комунальної власності), на якій розміщено такий об`єкт, одночасно переходить від відчужувача (попереднього власника) такого об`єкта до набувача у розмірі належної відчужувачу (попередньому власнику) частки у праві спільної власності на такий об`єкт, крім випадку, коли попередньому власнику належала частка у праві спільної власності на земельну ділянку в іншому розмірі. Якщо відчужувачу (попередньому власнику) у праві спільної власності на такий об`єкт належала частка у праві спільної власності на земельну ділянку в іншому розмірі, право власності переходить у такому самому розмірі.

У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 21 березня 2018 року у справі № 686/9580/16-ц (провадження № 61-3478св18) зроблено висновок, що земельна ділянка, одержана громадянином в період шлюбу в приватну власність шляхом приватизації, є його особистою приватною власністю, а не спільною сумісною власністю подружжя, оскільки йдеться не про майно, нажите подружжям у шлюбі, а про одержану громадянином частку із земельного фонду. Якщо на такій земельній ділянці знаходиться будинок, будівля, споруда, що є спільною сумісною власністю подружжя, то у разі поділу будинку, будівлі, споруди між подружжям та виділу конкретної частини будинку, будівлі, споруди до особи, яка не мала права власності чи користування земельною ділянкою переходить це право у розмірі частки права власності у спільному майні будинку, будівлі, споруди у відповідності до статті 120 ЗК України, статті 377 ЦК України.

В Постанові Верховного Суду від 17.06.2022 року в справі № 663/2343/19 (провадження № 61-5310св21) висловлено позицію, що системний аналіз змісту наведених норм статті 120 ЗК України та статті 377 ЦК України дає підстави для висновку про однакову спрямованість їх положень щодо переходу прав на земельну ділянку при виникненні права власності на будівлю і споруду, на якій вони розміщені.

Зазначені норми закріплюють загальний принцип цілісності об`єкта нерухомості із земельною ділянкою, на якій цей об`єкт розташований, відповідно до якого визначення правового режиму земельної ділянки перебуває у прямій залежності від права власності на будівлю і споруду та передбачається механізм роздільного правового регулювання нормами цивільного законодавства майнових відносин, що виникають при укладенні правочинів щодо набуття права власності на нерухомість, і правового регулювання нормами земельного і цивільного законодавства відносин при переході прав на земельну ділянку у разі набуття права власності на нерухомість.

Отже, зробила висновок колегія Верховного Суду, чинне земельне та цивільне законодавство імперативно передбачає перехід права на земельну ділянку в разі набуття права власності на об`єкт нерухомості, що відображає принцип єдності юридичної долі земельної ділянки та розташованої на ній будівлі або споруди, який хоча безпосередньо і не закріплений у загальному вигляді в законі, тим не менш знаходить свій вияв у правилах статті 120 ЗК України, статті 377 ЦК України, інших положеннях законодавства.

Також Верховний Суд роз`яснив, що, якщо на земельній ділянці що була одержана громадянином в період зареєстрованого шлюбу в приватну власність шляхом приватизації, що, таким чином, є його особистою приватною власністю, а не спільною сумісною власністю подружжя, знаходиться будинок, будівля, споруда, що є спільною сумісною власністю подружжя, то у разі поділу будинку, будівлі, споруди між подружжям та виділу конкретної частини будинку, будівлі, споруди до особи, яка не мала права власності чи користування земельною ділянкою, переходить це право у розмірі частки права власності у спільному майні будинку, будівлі, споруди у відповідності до статей 120 ЗК, 377 ЦК України.

Щодо поділу автомобіля, суд зазначає наступне.

На підставі договору купівлі-продажу №018/21А від 05.02.2021 року набуто у власність автомобіль марки AUDI, модель Q3 Sportback 40 TFSI quattro S line, кузов НОМЕР_2 , державний номер НОМЕР_3 . Зазначений факт визнається обома сторонами.

Неподільною є річ, яку не можна поділити без втрати її цільового призначення (частина друга статті 183 ЦК України).

Автомобіль, в силу припису ст. 71 СК України, є річчю неподільною, має бути присудженим одному з подружжя, з урахуванням інтересів сторін.

Суд не приймає позицію ОСОБА_2 , що автомобіль є подарунком від ОСОБА_1 , враховуючи, що позивач за первісним позовом цього не визнає, позивачка за зустрічним позовом не надає жодних доказів на підтвердження факту будь-яких домовленостей між подружжям, а надані до матеріалів справи докази свідчать про той факт, що автомобіль придбано в шлюбі та підлягає поділу на підставі ст. ст. 60, 70, 71 СК України.

В постанові від 8 лютого 2022 року в справі №209/3085/20 Велика Палата Верховного Суду роз`яснила, що у спорі, в якому особа просить суд припинити її (а не відповідача) право власності на частку у праві спільної сумісної власності подружжя на майно та виплатити грошову компенсацію вартості цієї частки, немає необхідності в отриманні згоди відповідача на таке припинення права позивача, а також у внесенні відповідачем суми компенсації на депозитний рахунок суду. Якщо дружина та чоловік не домовилися про порядок поділу майна, спір може бути вирішений судом (речення перше абзацу другого частини першої статті 71 СК України).Тобто суд має вирішити переданий на його розгляд спір про поділ спільної сумісної власності саме тоді, коли подружжя не домовилося про порядок такого поділу. Вирішення цього спору, зокрема щодо неподільної речі, не має зумовлювати у співвласників потребу після судового рішення домовлятися про порядок поділу цього ж майна, а саме про виплату одному із них компенсації іншим співвласником і про гарантії її отримання. Якщо одна зі сторін спору довірила його вирішення суду, відповідний конфлікт треба вичерпати внаслідок ухвалення судового рішення та подальшого його виконання.

Згідно із висновком судового експерта ОСОБА_9 про визначення середньої ринкової вартості автомобіля від 04.06.2024 року №36В середня ринкова вартість станом на 04.06.2024 року автомобіля марки AUDI Q3 номер кузова НОМЕР_2 , реєстраційний номер НОМЕР_3 , 2020 року виготовлення, складає 1345328,40 гривень (один мільйон триста сорок п`ять тисяч триста двадцять вісім гривень, 40 копійок), отже, компенсація 50 % вартості автомобіля складає 686703,41 грн., таким чином позовна заява ОСОБА_2 про визнання за нею приватною власністю автомобіля марки AUDI, модель Q3 Sportback 40 TFSI quattro S line, кузов НОМЕР_2 , державний номерний знак НОМЕР_3 , задоволенню не підлягає, задоволенню підлягає вимога ОСОБА_1 про визнання в порядку поділу майна, набутого за час шлюбу, особистою приватною власністю Відповідача ОСОБА_2 автомобіля марки AUDI, модель Q3 Sportback 40 TFSI quattro S line, кузов НОМЕР_2 , державний номер НОМЕР_3 , із стягненням зі ОСОБА_2 на корить ОСОБА_1 грошову компенсацію за частку 50% середньої ринкової вартості автомобіля марки AUDI, модель Q3 Sportback 40 TFSI quattro S line, кузов НОМЕР_2 , державний номер НОМЕР_3 , 2020 року випуску в розмірі 686703,41 грн.

Суд вважає, що вимога позивачки за зустрічним позовом про визнання приватною власністю ОСОБА_2 1/2 частки квартири по АДРЕСА_2 задоволенню не підлягає, з огляду на таке.

Так, вичерпний перелік майна, що є особистою приватною власністю дружини, чоловіка, наведено в ст. 57 СК України. До такого переліку не віднесено майно, що було придбано в шлюбі на підставі договору довічного утримання.

Крім того, в Постанові від 30.01.2020 року в справі № 766/18678/17 Верховним Судом зазначено, що за загальним правилом ст. 60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності. Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя. Конструкція норми статті 60 СК України свідчить про презумпцію спільності права власності подружжя на майно, яке набуте ними в період шлюбу. Разом із тим, зазначена презумпція може бути спростована й один із подружжя може оспорювати поширення правового режиму спільного сумісного майна на певний об`єкт, в тому числі в судовому порядку. Тягар доказування обставин, необхідних для спростування презумпції, покладається на того з подружжя, який її спростовує. Належність майна до об`єктів права спільної сумісної власності визначено статтею 61 СК України, згідно з частиною третьою якої якщо одним із подружжя укладено договір в інтересах сім`ї, то гроші, інше майно, в тому числі гонорар, виграш, які були одержані за цим договором, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя. Норма частини третьої статті 61 СК України кореспондує частину четверту статті 65 СК України, яка передбачає, що договір, укладений одним із подружжя в інтересах сім`ї, створює обов`язки для другого з подружжя, якщо майно, одержане за договором, використане в інтересах сім`ї. За таких обставин за нормами сімейного законодавства умовою належності того майна, яке одержане за договором, укладеним одним із подружжя, до об`єктів спільної сумісної власності подружжя є визначена законом мета укладення договору - інтереси сім`ї, а не власні, не пов`язані з сім`єю інтереси одного з подружжя. За змістом ст. 744 ЦК України договір довічного утримання - це договір, за яким відчужувач передає набувачеві у власність житловий будинок, квартиру або їх частину, інше нерухоме майно або рухоме майно, яке має значну цінність, взамін чого набувач зобов`язується забезпечувати відчужувача утриманням та (або) доглядом довічно. За правилами статті 746 ЦК України сторонами договору довічного утримання є відчужувач та набувач. При цьому закон допускає, що набувачами за договором можуть бути кілька фізичних осіб, які стають співвласниками майна, переданого їм за договором довічного утримання, на праві спільної сумісної власності, та відповідно несуть солідарний обов`язок перед відчужувачем (частина третя ст. 746 ЦК України). Зміст обов`язків набувача за договором довічного утримання визначений у ст. 749 ЦК України. Таким чином, цивільне законодавство визначає, що виникнення спільної сумісної власності кількох осіб на майно, передане за договором довічного утримання, зумовлює солідарне виконання ними обов`язків за цим договором на користь відчужувача. Визначаючи правовий режим майна за договором довічного утримання (догляду), укладеним під час перебування набувача за цим договором у шлюбі, суди мають установити, чи був даний договір укладено саме в інтересах сім`ї; чи інший з подружжя, не визначений у договорі довічного утримання (догляду) як набувач, виконував обов`язки за таким договором солідарно з набувачем.

Наведене узгоджується із правовим висновком, зробленим Верховним Судом України у постанові від 24 травня 2017 року у справі № 6-843цс17.

З урахуванням позиції Верховного Суду щодо того, що тягар доказування обставин, необхідних для спростування презумпції спільності права власності подружжя на майно, яке набуте ними в період шлюбу, покладається на того з подружжя, який її спростовує, суд зазначає, що позивачкою за зустрічним позовом не надано жодних доказів щодо того, що по-перше, договір довічного утримання, що було укладено під час перебування набувача в шлюбі, не був укладений в інтересах сім`ї, по-друге, утримання відчужувача за договором довічного утримання не здійснювалось із коштів подружжя, що були їх спільною сумісною власністю.

Отже, 1/2 частки квартири по АДРЕСА_2 є спільною сумісною власністю подружжя ОСОБА_1 та ОСОБА_2 .

Позивачем за зустрічним позовом не наведено жодних інших підстав для визнання за нею право особистої приватної власності на 1/2 частини квартири по АДРЕСА_2 .

Щодо поділу грошових коштів розміщених на картковому рахунку відкритому в АТ «РАЙФФАЙЗЕН БАНК», IBAN НОМЕР_1 , суд зазначає наступне.

Судом встановлено, що картковий рахунок в АТ «РАЙФФАЙЗЕН БАНК», IBAN НОМЕР_1 відкрито за час шлюбу на ім`я ОСОБА_2 .

Суд приходить до висновку, що ані позивач за первісним позовом, ані позивачка за зустрічним позовом не надали належних доказів щодо того, з якого саме джерела походять грошові кошти, що було розміщено на картковому рахунку - за рахунок коштів, що було отримано ОСОБА_2 від продажу квартири АДРЕСА_5 за договором купівлі-продажу від 12.05.2017 року, за рахунок коштів, що було отримано за договором дарування грошей від 20.09.2019 року, за рахунок коштів, отриманих від договору купівлі-продажу 6341/2021/2961531 транспортного засобу від 04.12.2021 року, або з будь-яких інших джерел, отже, суд виходить із принципу презумпції спільності права власності подружжя на майно, яке набуте ними в період шлюбу, та приходить до висновку, що грошові кошти на картковому рахунку відкритому в АТ «РАЙФФАЙЗЕН БАНК», IBAN НОМЕР_1 , є спільною сумісною власністю ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , та підлягають поділу в рівних частках.

Згідно із ст. 114 СК України, в разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу.

З наданої АТ «РАЙФФАЙЗЕН БАНК» інформації, на виконання ухвали суду про витребування вбачається, що залишок станом на кінець дня 14.06.2024 року, тобто на дату набрання чинності рішення про розірвання шлюбу між сторонами, за картковим рахунком IBAN НОМЕР_1 в АТ «РАЙФФАЙЗЕН БАНК» складав 32054 Евро 07 центів (тридцять дві тисячі п`ятдесят чотири Евро, 07 центів), отже, саме зазначена сума підлягає поділу і частка ОСОБА_1 , у праві власності на грошові кошти на картковому рахунку відкритому в АТ «РАЙФФАЙЗЕН БАНК», IBAN НОМЕР_1 , становить 1/2, а саме 16027,03 Евро, так саме як і частка ОСОБА_2 у праві власності на грошові кошти на картковому рахунку відкритому в АТ «РАЙФФАЙЗЕН БАНК», IBAN НОМЕР_1 , становить 1/2 а саме 16027,03 Евро.

В постанові від 8 лютого 2022 року в справі №209/3085/20 Велика Палата Верховного Суду зауважила, що найбільш ефективне вирішення спору про поділ спільної сумісної власності подружжя досягається тоді, коли вимоги позивача охоплюють усе спільно набуте у шлюбі майно, зокрема й неподільне. Це відповідатиме принципу процесуальної економії, згідно з яким штучне подвоєння судового процесу є неприпустимим, бо вирішення справи у суді має усунути необхідність у новому зверненні до суду для вжиття додаткових засобів захисту (див. постанови Великої Палати Верховного Суду від 19 січня 2021 року у справі № 916/1415/19 (пункт 6.13), від 26 січня 2021 року у справі № 522/1528/15-ц (пункт 82)). Спосіб захисту права є ефективним тоді, коли він забезпечуватиме поновлення порушеного права, а у разі неможливості такого поновлення - гарантуватиме можливість отримати відповідну компенсацію. Тобто цей захист має бути повним і забезпечувати у такий спосіб досягнення мети правосуддя та процесуальну економію (див. постанову Великої Палати Верховного Суду від 22 вересня 2020 року у справі № 910/3009/18 (пункт 63)).

Суд приймає до уваги той факт, що, як випливає із наданої банком інформації, відповідачкою за первісним позовом в період після набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу на власний розсуд витрачались кошти на картковому рахунку відкритому в АТ «РАЙФФАЙЗЕН БАНК», IBAN НОМЕР_1 , більше того, що 04.07.2024 року, тобто, на наступний день після прийняття Харківським апеляційним судом постанови про накладання арешту на грошові кошти на IBAN НОМЕР_1 , ОСОБА_2 було виведено з рахунку весь залишок грошових коштів в розмірі 31444 Евро, отже, права ОСОБА_1 в частині поділу грошових коштів потребують ефективного судового захисту, позовна вимога про стягнення зі ОСОБА_2 на корить ОСОБА_1 1/2 грошових коштів з рахунку IBAN НОМЕР_1 підлягає частковому задоволенню, в розмірі 16027,03 Евро.

Щодо поділу заробітної плати ОСОБА_1 у розмірі 1 411 234 грн, пенсії у розмірі 777 274 грн, та стягнення їх 1/2 частини на користь ОСОБА_2 , суд зазначає таке.

Зазначена вимога обґрунтовується тим фактом, що інформація про зазначені суми доходів міститься в щорічній декларації ОСОБА_1 за 2023 рік.

Відповідно до ч. 2 ст. 61 СК України об`єктом права спільної сумісної власності є заробітна плата, пенсія, стипендія, інші доходи, одержані одним із подружжя, тобто правовий режим заробітної плати встановлено законодавством і не потребує визнання у судовому порядку.

Суд приймає до уваги висновки Великої Палати Верховного Суду, викладеними у постанові від 30.06.2020 у справі №638/18231/15-ц, яким підкреслено, що законодавцем встановлена презумпція спільності інтересів подружжя і сім`ї, яка може бути спростована, проте, тягар доказування обставин, необхідних для спростування презумпції, покладається на того з подружжя, хто її спростовує.

Суд погоджується із позицією представника позивача за первісним позовом, згідно із яким, позивачем за зустрічним позовом всупереч зазначеного обов`язку презумпцію спільності інтересів подружжя і сім`ї не спростовано і не надано доказів на підтвердження тієї обставини, що доходи, отримані ОСОБА_1 в якості заробітної плати та пенсії, були використані відповідачем за зустрічним позовом не в інтересах сім`ї чи не на її потреби, або приховані відповідачем. Також суд погоджується із твердженням представника позивача за первісним позовом, що зняття коштів відбувалось в період перебування сторін у шлюбі. Згідно із довідкою АТ КБ «ПРИВАТБАНК» від 11.07.2024 року, цільові зарахування, такі як заробітна плата та пенсія, надходять на картковий рахунок ОСОБА_1 IBAN НОМЕР_10 , і, станом на 11.07.2024 року, згідно із зазначеною довідкою, залишок по рахунку становив 198452,76 грн.

Поряд з цим, оскільки при вирішенні спорів між подружжям про майно, враховується обсяг спільно нажитого майна, наявного на час припинення спільного ведення господарства, враховуючи, що суду не надано жодних доказів щодо того, чи є залишок на рахунку IBAN НОМЕР_10 грошовими коштами, що було отримано ОСОБА_1 до 14.06.2024 року, тобто до набрання законної сили рішенням про розірвання шлюбу між сторонами, або вже після зазначеної дати, вимога щодо поділу отриманих та задекларованих в 2023 році ОСОБА_1 заробітної плати та пенсії та стягнення їх 1/2 частки на користь ОСОБА_2 , є необґрунтованою, безпідставною, та такою, що задоволенню не підлягає.

Щодо поділу готівкових грошових коштів у розмірі 40 000 доларів США, 11 000 Евро, 80 000 грн, суд зазначає наступне.

Сторонами визнається той факт, що в декларації ОСОБА_1 за 2023 рік задекларовано наявність готівкових коштів у розмірі 40 000 доларів США, 11 000 Евро, 80 000 грн, як спільна сумісна власність подружжя.

Суд приймає до уваги п. п. 2 п. 13 розділу IV Порядку заповнення та подання декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, затв. Наказом Національного агентства з питань запобігання корупції

від 08 листопада 2023 року № 252/23, згідно із яким інформація про грошові активи зазначається станом на кінець звітного періоду, тобто, на кінець 2023 року.

Сторонами не надано суду жодних належних доказів щодо наявності та місцезнаходження готівкових коштів станом на час розгляду даної справи, проте, враховуючи, що предметом спору по даній справі є виключно визнання зазначених готівкових коштів спільною сумісною власністю ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , що визнається сторонами по справі, а також визначення рівних часток сторін в готівкових коштах, що належать сторонам, що сторонами так саме не заперечується, суд приходить до висновку, що в цій частині зустрічний позов підлягає задоволенню, так саме як і вимога позивачки за зустрічним позовом про визнання визнати приватною власністю ОСОБА_1 грошові кошти в сумі 232 767,00 грн, які розміщені на картковому рахунку в АТ «КБ «ПРИВАТБАНК», проти чого представник відповідача за зустрічним позовом не заперечував.

Розподіляючи витрати із сплати сторонами судового збору, суд виходить із такого.

Згідно із ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Відповідно до ч. 10 ст. 141 ЦПК України при частковому задоволенні позову, у випадку покладення судових витрат на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, суд може зобов`язати сторону, на яку покладено більшу суму судових витрат, сплатити різницю іншій стороні. У такому випадку сторони звільняються від обов`язку сплачувати одна одній іншу частину судових витрат.

З урахуванням часткового задоволення первісного позову ОСОБА_1 та зустрічного позову ОСОБА_2 , беручі до уваги, що сума судового збору яка підлягає стягненню з іншої сторони як за первісним позовом так і за зустрічним позовом перевищують верхню межу ставки судового збору, сторони звільняються від обов`язку сплачувати одна одній іншу частину судових витрат.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 12, 13, 81, 141, 263-265, 268, 273, 354, 355 ЦПК України, суд,

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 за первісним позовом до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя та позовні вимоги ОСОБА_2 за зустрічним позовом до ОСОБА_1 про поділ спільного майна подружжя задовольнити частково.

1. Визнати спільною сумісною власністю подружжя ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_11 та ОСОБА_1 РНОКПП НОМЕР_12 наступне майно:

- об`єкт нерухомого майна із реєстраційним номером 101 житловий будинок по АДРЕСА_1 загальною площею 298,4 кв.м., житловою площею 182, 4 кв.м.;

- земельна ділянка загальною площею 0.0506 га із кадастровим номером :09:026:0016;

- грошові кошти на картковому рахунку відкритому в АТ «РАЙФФАЙЗЕН БАНК», IBAN НОМЕР_1 в сумі 32504,07 Евро;

- грошові кошти (готівка) у розмірі 40 000 доларів США;

- грошові кошти (готівка) у розмірі 11 000 Євро;

- грошові кошти (готівка) у розмірі 80 000 грн.

2. Визначити, що частка ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_12 , у праві власності на об`єкт нерухомого майна із реєстраційним номером 101 житловий будинок по АДРЕСА_1 загальною площею 298,4 кв.м., житловою площею 182, 4 кв.м., становить 1/2;

3. Визначити, що частка ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_11 , у праві власності на об`єкт нерухомого майна із реєстраційним номером 101 житловий будинок по АДРЕСА_1 загальною площею 298,4 кв.м., житловою площею 182, 4 кв.м., становить 1/2;

4. Визначити, що частка ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_12 , у праві власності на земельну ділянку загальною площею 0.0506 га із кадастровим номером :09:026:0016, становить 1/2;

5. Визначити, що частка ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_11 , у праві власності на земельну ділянку загальною площею 0.0506 га із кадастровим номером :09:026:0016, становить 1/2;

6. Визначити, що частка ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_12 , у праві власності на грошові кошти на картковому рахунку відкритому в АТ «РАЙФФАЙЗЕН БАНК», IBAN НОМЕР_1 , становить 1/2, а саме 16027,03 Евро.;

7. Визначити, що частка ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_11 , у праві власності на грошові кошти на картковому рахунку відкритому в АТ «РАЙФФАЙЗЕН БАНК», IBAN НОМЕР_1 , становить 1/2 а саме 16027,03 Евро;

8. Визначити, що частка ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_12 ) на грошові кошти (готівка) у розмірі 40 000 доларів США становить 1/2, та складає 20 000 доларів США;

9. Визначити, що частка ОСОБА_2 (РНКОПП: НОМЕР_11 ) на грошові кошти (готівка) у розмірі 40 000 доларів США становить 1/2, та складає 20 000 доларів США;

10. Визначити, що частка ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_12 ) на грошові кошти (готівка) у розмірі 11 000 Евро становить 1/2, та складає 5 500 Евро;

11. Визначити, що частка ОСОБА_2 (РНКОПП: НОМЕР_11 ) на грошові кошти (готівка) у розмірі 11 000 Евро становить 1/2, та складає 5 500 Евро;

12. Визначити, що частка ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_12 ) на грошові кошти (готівка) у розмірі 80 000 грн становить 1/2, та складає 40 000 грн;

13. Визначити, що частка ОСОБА_2 (РНКОПП: НОМЕР_11 ) на грошові кошти (готівка) у розмірі 80 000 грн становить 1/2, та складає 40 000 грн;

14. В порядку поділу майна подружжя виділити у приватну власність ОСОБА_2 ( АДРЕСА_8 , РНОКПП НОМЕР_11 ) автомобіль марки AUDI, модель Q3 Sportback 40 TFSI quattro S line, кузов НОМЕР_2 , державний номер НОМЕР_3 .

15. Стягнути зі ОСОБА_2 ( АДРЕСА_8 , РНОКПП НОМЕР_11 ) на корить ОСОБА_1 ( АДРЕСА_8 , РНОКПП НОМЕР_12 ) грошову компенсацію за частку 50% середньої ринкової вартості автомобіля марки AUDI, модель Q3 Sportback 40 TFSI quattro S line, кузов НОМЕР_2 , державний номер НОМЕР_3 , 2020 року випуску в розмірі 686703 (шістсот вісімдесят шість тисяч сімсот три) грн. 41 коп.

16. Стягнути зі ОСОБА_2 ( АДРЕСА_8 , РНОКПП НОМЕР_11 ) на корить ОСОБА_1 ( АДРЕСА_8 , РНОКПП НОМЕР_12 ) 16027,03 Евро, що становить 1/2 частку грошових коштів розміщених під час шлюбу на картковому рахунку відкритому в АТ «РАЙФФАЙЗЕН БАНК», IBAN НОМЕР_1 .

17. Визнати приватною власністю ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_12 ) наступне майно грошові кошти в сумі 232 767,00 грн, які розміщені на картковому рахунку в АТ «КБ «ПРИВАТБАНК».

У задоволенні іншої частини первісного позову та зустрічного позову відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Харківського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя І.І. Теслікова