Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 грудня 2024 року м. Кривий Ріг

Жовтневий районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі: Головуючого судді - Власенко М.Д., за участі секретаря судового засідання - Машошиної Ю.О., розглянувши відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України без участі осіб, які беруть участь у справі та без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, в порядку спрощеного позовного провадження, цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю Житлокомцентр до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості по житлово-комунальним послугам,-

В С Т А Н О В И В:

У жовтні 2024 року Товариство з обмеженою відповідальністю Житлокомцентр (далі ТОВ Житлокомцентр) звернулось до суду із вказаним позовом в якому просили стягнути з відповідача заборгованість за житлові послуги за період з 01 листопада 2018 року по 31 жовтня 2020 року та з 01 листопада 2023 року по 30 вересня 2024 року за адресою: АДРЕСА_1 у розмірі 5139,90 грн., суму індексу інфляції у розмірі 2073,42 грн., 3 % річних у розмірі 471,10 грн., а також судові витрати.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що згідно договору № б/н від 21 грудня 2012 року про надання послуг з управління будинком, спорудою або групою будинків і споруд у Жовтневому районі ТОВ Житлокомцентр було визначено управителем та виконавцем послуг з утримання будинком, спорудою або групою будинків та прибудинкової території з 01 квітня 2013 року по 01 січня 2019 року житлового багатоквартирного будинку АДРЕСА_2 . По умовам вищевказаного договору позивач зобов`язаний надавати своєчасно житлово-комунальні послуги для забезпечення потреб мешканців, вимагати своєчасно і в повному обсязі оплати наданих послуг і отримувати плату від споживачів за надані послуги. Здійснюючи управління багатоквартирним будинком ТОВ Житлокомцентр забезпечує належні умови проживання і задоволення господарсько-побутових потреб мешканців будинку шляхом утримання і ремонту спільного майна будинку та його прибудинкової території. Відповідач зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , а тому є споживачем житлово-комунальних послуг, що надаються багатоквартирному будинку ТОВ Житлокомцентр. У період з 01 листопада 2018 року по 31 жовтня 2020 року та з 01 листопада 2023 року по 30 вересня 2024 року ТОВ Житлокомцентр надавав послуги з управління багатоквартирного будинку та прибудинкової території, але відповідач не проводив своєчасну оплату в повному обсязі, в результаті чого утворилась заборгованість, яка станом на 01 жовтня 2024 року становить 5139,90 грн., яка до теперішнього часу не сплачена відповідачем. Крім того, у зв`язку із невиконанням відповідачем обов`язку щодо сплати заборгованості, позивачем на підставі ст.625 ЦК України нараховано суму інфляційних витрат у розмірі 2073,42 грн., 3% річних у розмірі 471,10 грн.

Ухвалою суду від 05 листопада 2024 року відкрито провадження в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

Відповідачу надіслано копію ухвали про відкриття провадження разом із матеріалами позовної заяви з доданими до неї документами, проте відповідач правом надання відзиву на позовну заяву не скористався, заяв із запереченнями розгляду справи в порядку спрощеного провадження, а також клопотань про розгляд справи з викликом сторін, до суду не направляв.

Відповідно до ч.5 ст.279 ЦПК України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше.

Оскільки сторонами не надано клопотань про розгляд справи з викликом сторін, справа розглядається за відсутності учасників справи, тому у відповідності до ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши письмові докази у справі, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, застосувавши до спірних правовідносин відповідні норми матеріального та процесуального права, вважає, що заявлений позов підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Судом встановлено, що згідно договору про надання послуги з управління будинком, спорудою або групою будинків і споруд у Жовтневому районі від 21 грудня 2012 року, укладеного між Управлінням благоустрою та житлової політики виконкому міськради та позивачем за яким ТОВ Житлокомцентр передано функції управління та надання послуг утримання будинку, споруди або групи будинків і споруд та об`єктів благоустрою, що розташовані на прибудинкових територіях, для забезпечення його сталого функціонування відповідно до цільового призначення, збереження його споживчих властивостей та організації забезпечення потреби власників, співвласників, наймачів, орендарів окремих житлових і нежитлових приміщень у своєчасному отриманні житлово-комунальних послуг відповідної якості (а.с.12-16).

Договір набуває чинності з 01 квітня 2013 року та діє до 01 квітня 2014 року. Даний договір може бути пролонговано за згодою сторін на той самий термін (п.4.1 договору).

Управлінням благоустрою та житлової політики виконкому міськради та ТОВ Житлокомцентр підписано акт прийому-передачі будинків, споруд або групи будинків і споруд, який є додатком до договору з управління будинком, спорудою або групою будинків і споруд від 21 грудня 2012 року (а.с.17).

Згідно переліку будинків об`єкту № 4 Жовтневого району, яким надаються послуги з управління та утримання будинку і прибудинкової території входить будинок АДРЕСА_2 (а.с.18).

Згідно додаткової угоди до договору про надання послуги з управління будинком, спорудою або групою будинків і споруд у Жовтневому районі (об`єкт № 4) від 21 грудня 2012 року, укладеного 11 листопада 2013 року між Управлінням благоустрою та житлової політики виконкому міськради та позивачем, сторони домовились викласти п.4.1 договору у наступній редакції: договір набуває чинності з 01 квітня 2013 року та діє безстроково. Якщо одна із сторін має намір розірвати договір, вона повинна попередити про цей намір не менш як за місяць до його розірвання (а.с.19).

Основні засади організаційних, господарських відносин, що виникають у сфері надання та споживання житлово-комунальних послуг між їхніми виробниками, виконавцями і споживачами, а також їхні права та обов`язки, регулюються Законом України Про житлово-комунальні послуги.

Відповідно п.1 ч.1 ст.5 Закону України «Про житлово - комунальні послуги» до житлово-комунальних послуг належать: послуги з управління будинком, які включають: забезпечення утримання спільного майна багатоквартирного будинку, зокрема прибирання внутрішньобудинкових приміщень та прибудинкової території, якщо прибудинкова територія, за даними Державного земельного кадастру, знаходиться у власності або користуванні співвласників багатоквартирного будинку відповідно до вимог законодавства, виконання санітарно-технічних робіт, обслуговування внутрішньобудинкових систем (крім обслуговування внутрішньобудинкових систем, що використовуються для надання відповідної комунальної послуги у разі укладення індивідуальних договорів з обслуговуванням внутрішньобудинкових систем про надання такої послуги, за умовами яких обслуговування таких систем здійснюється виконавцем), утримання ліфтів тощо; купівлю електричної енергії для забезпечення функціонування спільного майна багатоквартирного будинку; поточний ремонт спільного майна багатоквартирного будинку; інші додаткові послуги, які можуть бути замовлені співвласниками багатоквартирного будинку.

Згідно ч.1 ст.11, ч.1 ст.12 Закону України Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку, управління багатоквартирним будинком управителем здійснюється на підставі договору про надання послуг з управління багатоквартирним будинком, що укладається згідно з типовим договором. Витрати на управління багатоквартирним будинком включають: витрати на утримання, реконструкцію, реставрацію, проведення поточного і капітального ремонтів, технічного переоснащення спільного майна у багатоквартирному будинку; витрати на оплату комунальних послуг стосовно спільного майна багатоквартирного будинку; витрати, пов`язані з виконанням зобов`язань за кредитним договором, укладеним за програмами Фонду енергоефективності; витрати на сплату винагороди управителю в разі його залучення; інші витрати, передбачені рішенням співвласників або законом.

Відповідно до ст.1 Закону України Про житлово-комунальні послуги, управитель багатоквартирного будинку (далі - управитель) - фізична особа - підприємець або юридична особа - суб`єкт підприємницької діяльності, яка за договором із співвласниками забезпечує належне утримання та ремонт спільного майна багатоквартирного будинку і прибудинкової території та належні умови проживання і задоволення господарсько-побутових потреб.

Індивідуальний споживач - це фізична або юридична особа, яка є власником (співвласником) нерухомого майна, або за згодою власника інша особа, яка користується об`єктом нерухомого майна і отримує житлово-комунальну послугу для власних потреб та з якою або від імені якої укладено відповідний договір про надання житлово-комунальної послуги.

Відповідно до ч.1 ст.9 Закону України Про житлово-комунальні послуги, споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором. Споживач не звільняється від оплати житлово-комунальних послуг, отриманих ним до укладення відповідного договору.

Відповідно до вимог ст.10 Закону України Про приватизацію державного житлового фонду та Правил користування приміщеннями житлових будинків, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України № 572 від 08.10.1992 року власники зобов`язані брати участь у витратах на утримання будинку та прибудинкової території пропорційно займаної площі.

Статтею 66 ЖК України закріплено, плата за користування житлом (квартирна плата) обчислюється виходячи із загальної площі квартири.

Згідно ст.67 ЖК України плата за комунальні послуги (водопостачання, газ, теплова енергія та інші послуги) береться крім квартирної плати за затвердженими в установленому порядку тарифами.

Відповідно до ст.68 Житлового кодексу України наймач зобов`язаний своєчасно вносити квартирну плату та плату за комунальні послуги. Квартирна плата та плата за комунальні послуги в будинках державного і громадського житлового фонду вносяться щомісяця в строки, встановлені Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до правової позиції викладеної у постанові Верховного Суду України постанова від 09.11.2016 року у справі № 1238/8935/12, під час розгляду справ про стягнення заборгованості за комунальні послуги, визначальним є встановлення факту надання обслуговуючою організацією комунальних послуг особам, які є їх споживачами.

Згідно вимог ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим кодексом.

Так, судом встановлено, що відповідач з березня 1999 року зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 і тому є споживачем послуг з управління багатоквартирного будинку та суб`єктами, які мають здійснювати оплату за надані ТОВ Житлокомцентр послуги.

Відповідно до статті 509 ЦК України, зобов`язанням є право відношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Статтею 525 ЦК України, передбачає, що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ч.1 ст.526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно ст.610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

ТОВ Житлокомцентр належним чином виконувало свої зобов`язання з утримання будинку відповідача, однак відповідачем зобов`язання по оплаті за надані послуги здійснюється неналежним чином.

Відповідач, як споживач послуг з утримання будинку не здійснював своєчасно та в повному обсязі оплату за надані позивачем послуги, у зв`язку з чим виникла заборгованість.

Як встановлено судом з наданого розрахунку заборгованості, який перевірений судом та не спростований відповідачем, борг по оплаті за послугу з управління багатоквартирного будинку за адресою: АДРЕСА_1 за період з листопада 2018 року по жовтень 2020 року та з листопада 2023 року по вересень 2024 року становить 5139,90 грн. (а.с.6).

Доказів погашення заборгованості та спростування розрахунку заборгованості до суду відповідачем не надано.

Крім того, згідно з частиною 2 статті 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 10 квітня 2018 року у справі № 910/10156/17 вказала, що приписи статті 625 ЦК України поширюються на всі види грошових зобов`язань, та погодилася з висновками Верховного Суду України, викладеними у постанові від 01 червня 2016 року у справі № 3-295гс16, за змістом яких грошове зобов`язання може виникати між сторонами не тільки з договірних відносин, але й з інших підстав, передбачених цивільним законодавством.

За змістом частини 1 статті 901, частини 1 статті 903 ЦК України, за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. Якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

Беручи до уваги вищевикладене, правовідносини, які склалися на підставі договору про надання послуг, є грошовим зобов`язанням і, зважаючи на таку юридичну природу правовідносин сторін, на них поширюється дія частини 2 статті 625 ЦК як спеціальний вид цивільно-правової відповідальності за прострочення виконання зобов`язання (постанова Верховного Суду України від 14 листопада 2011 р. у справі № 6-40цс11).

Оскільки неправомірними діями відповідача позивачеві було завдано збитків, по суті матеріальної шкоди, яка виражена в грошовому еквіваленті, а відтак є грошовим зобов`язанням, суд вважає, що позовні вимоги позивача про стягнення індексу інфляції та трьох відсотків річних узгоджуються з положеннями частини 2 статті 625 ЦК України.

Таким чином, згідно з розрахунку доданого по позову, з яким погоджується суд, з відповідача підлягають стягненню 3% річних у розмірі 471,10 грн. та інфляційні втрати у розмірі 2073,42 грн. (а.с.7-9).

Також, відповідно до ст.141 ЦПК України, стороні на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, а тому понесені позивачем витрати по сплаті судового збору у розмірі 3028 грн. слід стягнути з відповідача на користь позивача.

Керуючись ст.ст.66-68 ЖК України, ст.ст.322, 625 ЦК України, Законом України Про житлово-комунальні послуги, ст.ст.10, 76, 83, 95, 133, 141, 259, 265 268, 280-282 ЦПК України, суд,

У Х В А Л И В:

Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю Житлокомцентр до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості по житлово-комунальним послугам задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю Житлокомцентр заборгованість за послуги з утримання/управління багатоквартирним будинком за адресою: АДРЕСА_1 за період з 01 листопада 2018 року по 31 жовтня 2020 року та з 01 листопада 2023 року по 30 вересня 2024 року у розмірі 5139 гривень 90 копійок, суму індексу інфляції у розмірі 2073 гривні 42 копійки та 3 % річних у розмірі 471 гривню 10 копійок, а всього 7684 (сім тисяч шістсот вісімдесят чотири) гривні 42 копійки.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю Житлокомцентр судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 3028 (три тисячі двадцять вісім) гривень.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю Житлокомцентр, , юридична адреса: Дніпропетровська обл., м. Кривий Ріг, вул. Руденка, буд. 2.

Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідно до ч.6 ст.259 ЦПК України, якщо справа розглянута у порядку спрощеного провадження, залежно від складності справи складання повного рішення суду може бути відкладено на строк - не більш як п`ять днів з дня закінчення розгляду справи.

Повний текст рішення, складено та підписано без проголошення 12 грудня 2024 року.

Суддя: М.Д. Власенко