Дата документу 24.10.2024
Справа № 334/1955/15-ц
Провадження № 4-с/334/2/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 жовтня 2024 року Ленінський районний суду м. Запоріжжя у складі головуючого судді Козлової Н.Ю., за участю секретаря Франчук Н.С.

розглянувши матеріали скарги ОСОБА_1 на дії приватного виконавця виконавчого округу Запорізької області Сколибог Олександра Сергійовича щодо відкриття виконавчих проваджень ВП 72903186 та ВП 72904651 від 28.09.2023 року, боржником у яких є ОСОБА_1

в с т а н о в и в :

04 жовтня 2023 року до Ленінського районного суду м. Запоріжжя надійшла скарга ОСОБА_1 на дії приватного виконавця виконавчого округу Запорізької області Сколибог Олександра Сергійовича щодо відкриття виконавчих проваджень ВП 72903186 та ВП 72904651 від 28.09.2023 року, боржником у яких є ОСОБА_1 , стягувач АТ «Перший Український Міжнародний Банк».

Обґрунтовуючи підстави для звернення до суду, скаржник вказує, що приватний виконавець виконавчого округу Запорізької області Сколибог О.С. у порушення Закону України «Про виконавче провадження» не повідомив її як боржника про відкриття виконавчих проваджень ВП № 72903186; Постанова від 28.09.2023 року про стягнення з боржника основної винагороди у ВП№ 72003186; Постанова від 28.09.2023 року про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження ВП№ 72903186.

При ознайомленні з матеріалами виконавчого провадження ОСОБА_1 дізналася, що вказані постанови приватним виконавцем відкриті на підставі виконавчого листа № 334/1955/15-ц, виданого 10.07.2023 року Ленінським районним судом м. Запоріжжя, який наданий представником АТ « ПУМБ» як стягувача. Проте, матеріали ВП № 72903186 не містять оригіналу виконавчого листа № 334/1955/15-ц від 10.07.2023.

Крім того, в матеріалах виконавчого провадження існує заява від АТ « ПУМБ» від 06.11.2023 року № КНО-44.2.2/62 про виправлення помилки у заяві про початок примусового виконання рішення. У заяві зазначається щодо стягнення з ОСОБА_1 на користь АТ «ПУМБ» заборгованість за кредитним договором № 5613181 від 29.09.2007 року у розмірі 11120,90 доларів США, залишок нестягнутої суми за виконавчим документом та витрати по сплаті судового збору в розмірі 3654,00 грн. Але, у вказаній заяві не надано розрахунок суми залишку заборгованості у розмірі 11120,90 доларів США та розрахунок еквівалентної суми заборгованості в національній валюті.

Також, ОСОБА_1 наполягала на зупиненні провадження по даній скарзі, оскільки рішення Ленінського районного суду м. Запоріжжя по цивільній справі № 334/1955/15-ц за яким з ОСОБА_1 на користь ПАТ «ПУМБ» стягнуто заборгованість за кредитним договором № 5613181 від 29.08.2007 року в розмірі 18694,42 долари США та про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ «ПУМБ» витрат по сплаті судового збору в розмірі 3654 грн. наразі перебуває у Першій судовій палаті Касаційного цивільного суду, тому доцільно розглядати скаргу після ухвалення остаточного рішення Судом у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду.

Другою підставою для звернення до суду з відповідною скаргою стало те, що приватний виконавець виконавчого округу Запорізької області Сколибог О.С. грубо порушуючи норми Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів щодо сприяння процесам релокації підприємств в умовах воєнного стану та економічного відновлення держави» від 28.07.2022 року № 2468- IX, відкрив виконавче провадження та вживає заходи примусового виконання, тоді як нормою вказаного закону - забороняється відкриття виконавчих проваджень та вжиття заходів примусового виконання рішень на території територіальних громад, що розташовані в районі проведення воєнних (бойових) дій або перебувають у тимчасовій окупації, оточені ( блоковані), відповідно до переліку затвердженого центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику з питань тимчасово окупованої Російською Федерацією території України, а також прилеглих до неї територій.

Ухвалою суду від 05.10.2023 року було відкрито провадження по скарзі.

Приватний виконавець Сколибог О.С., дії якого оскаржуються у суді надав відзив на скаргу в якій зазначено, що скарга ОСОБА_1 не містить обґрунтовування того, які саме права, свободи та інтереси боржника порушені. При цьому, скаржник вводить в оману суд посилаючись на те, що вона не отримувала копії постанов про відкриття виконавчого провадження, оскільки в матеріалах виконавчого провадження існує повідомлення про те, що ОСОБА_1 власноручно отримала кореспонденцію 09.10.2023 року. Інші посилання у скарзі взагалі є незрозумілими, оскільки усі заперечення скаржника зводиться до її незгоди з рішеннями судів.

Стосовно посилання скаржника щодо віднесення Запорізького району (до якого віднесено також територію Запорізької міської територіальної громади) до територій можливих бойових дій, а звідси виконавче провадження має бути закритим є хибним, на думку приватного виконавця є хибним, оскільки у м. Запоріжжі не велись бойові дії та воно не знаходилось в окупації. Перелік заборон, які визначені у п.102 розділу Х111 Закону України «Про виконавче провадження» має чітке формулювання. Отже, м. Запоріжжя, як територія можливих бойових дій не прирівнюється до територій на яких ведуться бойові дії, що дає підстави зробити висновок про законність відкриття виконавчого провадження межах зведеного виконавчого провадження.

З вищенаведених підстав, приватний виконавець просив суд відмовити у задоволенні скарги та проводити розгляд за його відсутністю.

Представник стягувача у судове засідання не з`явився. Надав суду клопотання про розгляд скарги за відсутністю представника АТ «ПУМБ». При ухваленні рішення просили врахувати письмові пояснення представника стягувача та надані письмові докази в обґрунтування заперечень на скаргу.

08.11.2023 року до суду надійшла заява від представника ОСОБА_1 ОСОБА_2 про зупинення провадження по розгляду скарги до ухвалення судом у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду остаточного рішення по цивільній справі № 334/1955/15-ц за якою з ОСОБА_1 на користь ПАТ «ПУМБ» стягнуто заборгованість за кредитним договором № 5613181 від 29.08.2007 року в розмірі 18694,42 долари США та про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ «ПУМБ» витрат по сплаті судового збору в розмірі 3654 грн..

Ухвалою суду від 09.11.2023 року у задоволенні заяви було відмовлено.

До початку слухання скарги по суті, представник ОСОБА_1 ОСОБА_2 заявив клопотання про витребування у приватного виконавця виконавчого округу Запорізької області Сколибог Олександра Сергійовича копію виконавчого провадження ВП 72903186 та ВП 72904651 від 28.09.2023 року та витребувати у АТ «ПЕРШИЙ УКРАЇНСЬКИЙ МІЖНАРОДНИЙ БАНК» розрахунок залишку заборгованості ОСОБА_1 за кредитним договором №5613181 від 29.09.2007 року, а також оригінал кредитного договору № 5613181 від 29.09.2007 року для огляду у судовому засіданні та належним чином засвідчену копію кредитного договору № 5613181 від 29.09.2007 року для долучення до матеріалів провадження у справі.

Ухвалою суду від 12.12.2023 року клопотання представника заявника про витребування доказів було частково задоволено. Витребувано у приватного виконавця виконавчого округу Запорізької області Сколибог Олександра Сергійовича копію виконавчого провадження ВП 72903186 та ВП 72904651 від 28.09.2023 року.

У задоволенні клопотання щодо витребування у АТ «Перший Український Міжнародний Банк» розрахунку заборгованості боржника та оригіналу кредитного договору було відмовлено.

У судовому засіданні представник скаржника надав суду відповідь на його звернення до Запорізької обласної військової адміністрації щодо статусу Запорізької міської територіальної громади та посилаючись на дану відповідь просив суд визнати неправомірними та скасувати постанови від 28.09.2023 року приватного виконавця виконавчого округу Запорізької області Сколибог Олександра Сергійовича щодо відкриття виконавчих проваджень ВП 72903186 та ВП 72904651 боржником у яких є ОСОБА_1 , стягувач АТ «Перший Український Міжнародний Банк».

ОСОБА_1 погодилася з позицією свого представника. Вважає, що приватний виконавець не мав права відкривати виконавчі провадження за умов що м.Запоріжжя має відповідний статус, який забороняє виконавцям відкривати виконавчі провадження.

Дослідивши матеріали скарги та наявні в ній письмові докази, суд дійшов до висновку про відмову у задоволенні скарги ОСОБА_1 щодо неправомірних дій приватного виконавця виконавчого округу Запорізької області Сколибог О.С.

Даного висновку суд дійшов виходячи з наступного:

Відповідно до ст. 129-1 Конституції України, судове рішення є обов`язковим до виконання.

Виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року, ратифікованої Законом України від 17 липня 1997 року № 475/97-ВР «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції».

Згідно ст. 1 Закону України "Про виконавче провадження" виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Згідно з ч. 1 ст. 2 Закону України «Про виконавче провадження», виконавче провадження здійснюється з дотриманням зокрема таких засад: обов`язковості виконання рішень; справедливості, неупередженості та об`єктивності; розумності строків виконавчого провадження.

Частиною 1 ст. 5 Закону України «Про виконавче провадження» визначено, що примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів".

Згідно ст. 13 Закону України "Про виконавче провадження" під час здійснення виконавчого провадження виконавець вчиняє виконавчі дії та приймає рішення шляхом винесення постанов, попереджень, внесення подань, складення актів та протоколів, надання доручень, розпоряджень, вимог, подання запитів, заяв, повідомлень або інших процесуальних документів у випадках, передбачених цим Законом та іншими нормативно-правовими актами. Арешт на майно (кошти) накладається не пізніше наступного робочого дня після його виявлення, крім випадку, передбаченого частиною сьомою статті 26 цього Закону. Опис та арешт майна здійснюються не пізніш як на п`ятий робочий день з дня отримання інформації про його місцезнаходження. У разі виявлення майна виконавцем під час проведення перевірки майнового стану боржника за місцем проживання (перебування) фізичної особи та місцезнаходженням юридичної особи здійснюються опис та арешт цього майна.

Статтею 447 ЦПК України визначено, що сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Скарга подається до суду, який розглянув справу, як суд першої інстанції (ч. 1 ст. 448 ЦПК України).

Пунктом 1ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свободвизначено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Разом з тим, Європейський суд з прав людини у своїй прецедентній практиці виходить з того, що реалізуючи п. 1ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступу до правосуддя та справедливого судового розгляду кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, змістом яких є не допустити судовий процес у безладний рух.

З вивчених судом матеріалів вбачається, що 09.06.2015 року рішенням Ленінського районного суду м. Запоріжжя у справі №334/1955/15-ц стягнуто з ОСОБА_1 на користь ПАТ «ПУМБ» заборгованість за кредитним договором № 5613181 від 29.08.2007 року в розмірі 18694,42 долари США та про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ «ПУМБ» витрат по сплаті судового збору в розмірі 3654 грн.

Рішення набрало законної сили 20.06.2015 року.

З часу набрання судовим рішенням законної сили рішення суду не виконане.

Постановою від 07 червня 2023 року Запорізького Апеляційного суду по справі № 334/1955/15-ц Акціонерному товариству «Перший Український Міжнародний Банк» поновлено строк для пред`явлення виконавчого листа до виконання та видано дублікат виконавчого листа про стягнення з ОСОБА_1 на користь АТ «Перший Український Міжнародний Банк» заборгованості за кредитним договором № 5613181 від 29.08.2007 року у розмірі 18694,42 доларів США та судового збору у розмірі 3654 грн.

10.07.2023 року Ленінським районним судом м. Запоріжжя було видано дублікат виконавчого № 334/1955/15-ц, який AT «ПУМБ» направив на примусове виконання до приватного виконавця Сколибога О.С.

28.09.2023р. приватним виконавцем виконавчого округу Запорізької області Сколибогом О.С. відкрито виконавчі провадження № №72904651, 72903186 з примусового виконання виконавчих листів№ 334/1955/15 -ц виданих 10.07.2023року Ленінським районним судом м.Запоріжжя.

В матеріалах виконавчого провадження, копія якого долучена до матеріалів справи міститься, зокрема: супровідний лист № 4853 від 28.09.2023р. підписаного приватним виконавцем про направлення постанов про відкриття виконавчих проваджень № №72904651, 72903186 від 28.09.2023р.; список згрупованих поштових відправлень (рекомендовані листи) подані у відділення поштового зв`язку серед яких зазначено про направлення оскаржуваних постанов на адресу ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ); квитанція № 201 від 29.09.2023р.; поштове повідомлення від 29.09.2023р. № 201 з відміткою про отримання поштового відправлення особисто ОСОБА_1 09.10.2023р. з особистим підписом скаржника.

Тобто твердження ОСОБА_1 про неотримання оскаржуваних постанов про відкриття виконавчого провадження не знаходять на своє підтвердження та не відповідають матеріалам виконавчих проваджень № №72904651, 72903186.

Також, суд вважає помилковим твердження скаржника та її представника про заборону відкриття виконавчих проваджень та вжиття заходів примусового виконання через те, що місто Запоріжжя віднесено до території можливих бойових дій.

В місті Запоріжжя не велись бойові дії та місто Запоріжжя не знаходилось та не знаходиться на даний час в окупації.

Дійсно, згідно п.102 розділу XIII Закону України Про виконавче провадження «Забороняється відкриття виконавчих проваджень та вжиття заходів примусового виконання рішень на території територіальних громад, що розташовані в районі проведення воєнних (бойових дій або перебувають у тимчасовій окупації, оточенні (блокуванні), відповідно до переліку, затвердженого центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику з питань тимчасово окупованої Російською Федерацією території України, а також прилеглих до неї територій».

Перелік територій, який формує Мінреінтеграції та використовується для різних цілей (нарахування соціальних виплат, реєстрація ВПО, нарахування виплат військовим та т.і.).

Постановою КМУ від 06.12.2022 р №1364 скориговано структуру зазначеного документу та зазначено, що прирівнювання територій, для яких не визначена дата припинення можливості бойових дій, до територій на яких ведуться бойові дії, не застосовується до: - зупинення вчинення виконавчих дій, заборони відкриття виконавчих проваджень та вжиття заходів примусового виконання рішень у встановлених пунктом 10-2 розділу XIII Прикінцеві та перехідні положення Закону Про виконавче провадження».

Місто Запоріжжя, як територія можливих бойових дій не прирівнюється до територій на яких ведуться бойові дії, що дає підстави зробити висновок про законність відкриття ВП №72904651, 13186 від 28.09.2023р. та відповідність приписам п.102 розділу XIII Закону України «Про виконавче провадження».

Відповідно до ст.ст.12, 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.

ОСОБА_1 та її представником на підтвердження своїх тверджень про визнання неправомірними дій та скасування постанов про відкриття виконавчих проваджень не надано будь-яких допустимих доказів.

З огляду на наведене суд вважає безпідставними та недоведеними вимоги заявника щодо постанов про відкриття виконавчого провадження № №72904651, 72903186 від 28.09.2023 року, винесені приватним виконавцем виконавчого округу Запорізької області Сколибогом О.С. про примусове виконання виконавчого листа № 334/1955/15-ц виданого 10.07.2023 року Ленінським районним судом м.Запоріжжя.

Оскаржувані постанови про відкриття виконавчих проваджень № №72904651, 72903186 від 28.09.2023року та дії приватного виконавця Сколибога О.С. були вчинені відповідно до закону, в межах повноважень виконавця. Жодного порушення права заявником не доведено та судом не встановлено.

Згідно зі ст. 451 ЦПК України, за результатами розгляду скарги суд постановляє ухвалу. У разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника). Якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця і право заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги.

З урахуванням вищевикладеного, суд дійшов висновку, що приватний виконавець, відкриваючи виконавче провадження постановою від 28.09.2023р. діяв відповідно до закону і в межах повноважень, відтак скарга ОСОБА_1 щодо неправомірних дій приватного виконавця виконавчого округу Запорізької області Сколибог О.С. є необґрунтованою і такою, що задоволенню не підлягає.

Враховуючи вищевикладене, керуючись ст. 34 Закону України "Про виконавче провадження", ст. ст. 260-261, 448-449 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

У задоволенні скарги ОСОБА_1 на дії приватного виконавця виконавчого округу Запорізької області Сколибог Олександра Сергійовича щодо відкриття виконавчих проваджень ВП 72903186 та ВП 72904651 від 28.09.2023 року, боржником у яких є ОСОБА_1 - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Запорізького апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення

Учасник справи якому ухвала суду не була вручена в день її проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом 15 днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.

Повний текст ухвали суду буде складено та проголошено 24 жовтня 2024 о 16-00 годині.

Суддя: Козлова Н. Ю.