Справа №:755/6831/24
Провадження №: 2/755/4673/24
"25" жовтня 2024 р. м.Київ
Дніпровський районний суд міста Києва в складі:
головуючого судді Коваленко І.В.,
при секретарі судових засідань - Щербак А.О.,
розглянувши у приміщенні Дніпровського районного суду міста Києва у порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Комунального автотранспортного підприємства № 273904 КАТП-273904 про стягнення заборгованості по заробітній платі,
18.04.2024 року позивач ОСОБА_1 звернувся до Дніпровського районного суду м. Києва з позовом до Комунального автотранспортного підприємства № 273904 про стягнення заробітної плати.
В обґрунтування заявлених вимог позивач зазначив, що Наказом керівника комунального автотранспортного підприємства №273904 (КАТП-273904) від 12.04.2017 року №68-к з 13.04.2017 року позивач був прийнятий на посаду начальника юридичного відділу. Наказом керівника КАТП-273904 від 30.09.2022 року № 136-к - 30.09.2022 року позивач був звільнений з посади за угодою сторін. Наказом керівника КАТП-273904 від 30.09.2022 року № 174-к з 04.10.2022 року позивач був призначений на посаду юрисконсульта провідного, з якої звільнений 20.01.2023 року. При звільненні відповідач не виплатив заробітну плату. Позивач направляв відповідачу на електронну адресу претензію про виплату заробітної плати, відповідач відповіді не надав, заробітну плату не виплатив, у зв`язку з чим, просить стягнути з КАТП-273904 на свою користь не сплачену заробітну плату у розмірі 146 795,98 грн.
Ухвалою Дніпровського районного суду міста Києва від 24 квітня 2024 року відкрито провадження у справі, постановлено розгляд справи проводити у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. Сторонам роз`яснено їх процесуальні права подати заяви по суті справи та встановлено відповідні строки.
У встановлений судом строк відповідач Комунальне автотранспортне підприємство № 273904 КАТП-273904 відзив на позов не подав. Конверт з ухвалою про відкриття провадження отримано 15.05.2024 року.
Верховний Суд у постанові від 18 березня 2021 року у справі № 911/3142/19 сформував правовий висновок про те, що направлення листа рекомендованою кореспонденцією на дійсну адресу є достатнім для того, щоб вважати повідомлення належним, оскільки отримання зазначеного листа адресатом перебуває поза межами контролю відправника, а, у даному випадку, суду (близька за змістом правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 25 квітня 2018 року у справі № 800/547/17 (П/9901/87/18) (провадження № 11-268заі18), постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 27 листопада 2019 року у справі № 913/879/17, від 21 травня 2020 року у справі № 10/249-10/19, від 15 червня 2020 року у справі № 24/260-23/52-б).
Відповідно до положень частини першої статті 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
За наведених обставин, відповідно до вимог частини першої статті 281 ЦПК України суд ухвалив провести заочний розгляд справи та ухвалити у справі заочне рішення на підставі наявних у справі доказів.
Враховуючи те, що розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, керуючись частиною другою статті 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Дослідивши матеріали справи, оцінивши надані позивачем докази, суд приходить до таких висновків.
За ч. 1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.
Кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів (ч. 1 ст. 4 ЦПК України).
Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій (ч.ч. 1-4 ст. 12 ЦПК України).
За ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Судом встановлено, що 13.04.2017 року ОСОБА_1 був прийнятий до КАТП - 273904 на посаду начальника юридичного відділу, що підтверджується копією трудової книжки ОСОБА_1 серії НОМЕР_1 .
Як вбачається з вищевказаної трудової книжки, Наказом Комунального автотранспортного підприємства № 273904, а саме № 136-к від 30.09.2022 року позивач звільнений за угодою сторін на підставі п. 1 ст. 36 КЗпП України.
Наказом керівника КАТП-273904 від 30.09.2022 року № 174-к з 04.10.2022 року призначений на посаду юрисконсульта провідного, з якої звільнений 20.01.2023 року.
Згідно довідки № 4, виданої 20.01.2023 року В.о. директора Богданом Клітченко Комунального автотранспортного підприємства № 273904, ОСОБА_1 дійсно працював на посаді начальника юридичного відділу з 13.04.2017 р. по 30.09.2022 р. і заборгованість по заробітній платі станом на 01.01.2023 р. становить 126 179,17 грн.
Згідно довідки № 5, виданої 20.01.2023 року В.о. директора Богданом Клітченко Комунального автотранспортного підприємства № 273904, ОСОБА_1 дійсно працював на посаді юрисконсульта 1 кат. з 03.10.2022 р. по 31.12.2022 р. і заборгованість по заробітній платі станом на 01.01.2023 р. становить 20 616,81 грн.
При цьому, факт наявності невиплаченої позивачу заробітної плати при звільненні стороною відповідача не заперечується.
Згідно ч. 3 ст. 15 Закону України «Про оплату праці», оплата праці працівників підприємства здійснюється в першочерговому порядку.
Частиною 1 ст. 21 КЗпП України передбачено, що трудовий договір є угода між працівником і власником підприємства або уповноваженим ним органом, за якою власник підприємства або уповноважений ним орган зобов`язується виплачувати працівникові заробітну плату і забезпечувати умови праці, необхідні для виконання роботи, передбачені законодавством про працю, колективним договором і угодою сторін.
Відповідно до ч. 1 ст. 94 КЗпП України заробітна плата - це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку власник або уповноважений ним орган виплачує працівникові за виконану ним роботу.
Частиною 1 ст. 115 КЗпП України, ст. 24 Закону України «Про оплату праці» передбачено, що заробітна плата виплачується працівникам регулярно в робочі дні у строки, встановлені колективним договором або нормативним актом роботодавця, погодженим з виборним органом первинної профспілкової організації чи іншим уповноваженим на представництво трудовим колективом органом (а в разі відсутності таких органів - представниками, обраними і уповноваженими трудовим колективом), але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує шістнадцяти календарних днів, та не пізніше семи днів після закінчення періоду, за який здійснюється виплата.
Відповідно до ч. 1 ст. 116 КЗпП України, при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред`явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про суми, нараховані та виплачені працівникові при звільненні, із зазначенням окремо кожного виду виплати (основна та додаткова заробітна плата, заохочувальні та компенсаційні виплати, інші виплати, на які працівник має право згідно з умовами трудового договору і відповідно до законодавства, у тому числі при звільненні) роботодавець повинен письмово повідомити працівника в день їх виплати.
У разі спору про розмір сум, нарахованих працівникові при звільненні, роботодавець у будь-якому разі повинен у визначений цією статтею строк виплатити не оспорювану ним суму.
Судом встановлено, що відповідач не виконував свого обов`язку та своєчасно не сплачував позивачу заробітну плату, внаслідок чого за період з 13.04.2017 по 30.09.2022 утворилась заборгованість у розмірі 126 179 гривень 17 копійок та у період з 04.10.2022 по 31.12.2022 утворилась заборгованість в розмірі 20 616 гривень 81 копійка.
Оскільки позивач звільнився з роботи, то відповідач мав виплати всі суми, що належать ОСОБА_1 від підприємства в день звільнення. Проте, відповідач свого обов`язку не виконав, чим порушив права позивача, що має наслідком задоволення вимог позивача про стягнення боргу по заробітній платі у повному обсязі.
За загальними правилами доказування, визначеними статтями 12, 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (частина перша та друга статті 77 ЦПК України).
Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи (стаття 79 ЦПК України). Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування (частина перша статті 80 ЦПК України).
Підсумовуючи викладене, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню заборгованість по заробітній платі за період з 13.04.2017 по 30.09.2022 - 126 179 гривень 17 копійок та за період з 04.10.2022 по 31.12.2022 - 20 616 гривень 81 копійка, що в загальному розмірі складає 146 795,98 гривень.
Згідно з ч. 1, п. 1 ч. 3 ст.133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.
Суд відзначає, що з відповідача на користь держави пропорційно розміру задоволених позовних вимог про стягнення заборгованості по заробітній платі підлягає стягненню судовий збір в сумі 1 467,95 грн., оскільки позивач звільнений від його сплати відповідно до п.1 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір».
На підставі вищевикладеного та керуючись ст. ст. 1-23, 76-81, 89, 95, 141, 258-259, 263-265, 352-355 ЦПК України, суд, -
Позов ОСОБА_1 до Комунального автотранспортного підприємства № 273904 КАТП-273904 про стягнення заборгованості по заробітній платі - задовольнити.
Стягнути з Комунального автотранспортного підприємства № 273904 КАТП-273904 на користь ОСОБА_1 заборгованість із заробітної плати в розмірі 146 795 (сто сорок шість тисяч сімсот дев`яносто п`ять) гривень 98 копійок.
Стягнути з Комунального автотранспортного підприємства № 273904 КАТП-273904 на користь держави судовий збір в розмірі 1 467 грн. 95 коп.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково шляхом подання апеляційної скарги на рішення суду до Київського апеляційного суду протягом 30 днів з дня складання повного судового рішення.
Учасник справи, якому повне рішення суду не були вручені у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Учасники справи:
Позивач - ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_2 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ).
Повний текст рішення виготовлено 25 жовтня 2024 року.