Справа № 462/7708/24
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 грудня 2024 року Залізничний районний суд міста Львова у складі головуючого судді Кирилюка А. І., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін заяву уповноваженого представника позивача ОСОБА_1 - адвоката Зарічного Івана Ярославовича, про ухвалення додаткового рішення у цивільній справі за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів,

встановив:

Рух справи.

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 03.10.2024 року для розгляду зазначеної справи визначено головуючого суддю Кирилюка А. І. (а.с. 16).

Ухвалою Залізничного районного суду м. Львова від 04.10.2024 року прийнято до розгляду позовну заяву та відкрито провадження у справі. Розгляд справи постановлено проводити у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін за наявними у справі матеріалами (у письмовому провадженні). Відповідачу встановлено п`ятнадцятиденний строк для подання відзиву на позовну заяву (а.с. 18-19).

Рішенням Залізничного районного суду м. Львова від 02.12.2024 рокупозов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів задоволено (а.с. 21-25).

Суть заяв та їх доводи.

10.12.2024 року (вх. №27554) через систему «Електронний суд» (документ сформовано 09.12.2024 року) до Залізничного районного суду м. Львова надійшла заява від уповноваженого представника позивача ОСОБА_1 - адвоката Зарічного І. Я. про ухвалення додаткового рішення у справі № 462/7708/24 про стягнення з відповідача на корить позивача судові витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 4 000 грн 00 коп. (а.с. ).

Подану заяву обґрунтовує тим, що рішенням Залізничного районного суду м. Львова від 02.12.2024 рокуза позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дитини задоволено повністю, вирішено стягнути на утримання дитини у розмірі 1/3 частки з усіх видів заробітку але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісяця і до досягнення дитиною повноліття ІНФОРМАЦІЯ_1

Також представник зазначає, що відповідно до договору про надання правової допомоги №1-2309/24-ц укладеного між адвокатом Зарічним І. Я. та ОСОБА_1 витрати на правову допомогу при розгляді справи у суді першої інстанції визначені у фіксованому розмірі та становлять 4000 гривень.

Відповідно до правової позиції, викладеної у постанові Великої Палати Верховного Суду у постанові від 19.02.2020 у справі № 755/9215/15-ц, розмір гонорару визначається лише за погодженням адвоката з клієнтом, а суд не вправі втручатися у ці правовідносини (п. 28 постанови).

У разі встановлення адвокатом та клієнтом фіксованого розміру гонорару детальний опис робіт, виконаних під час надання правової допомоги не потрібен (ВС/КАС у справі № 640/18402/19 від 28.12.2020).

Разом з тим, до матеріалів справи долучено Акт прийому-передачі наданих послуг по Договору про надання правової допомоги та рахунок на оплату послуг.

З огляду на зазначене просить заяву задовольнити.

Дослідивши доводи заяви та докази на підтвердження такої, перевіривши матеріали справи, суд дійшов наступних висновків.

Мотиви, з яких виходить суд при розгляді заяви та застосовані ним норми права.

Пунктом 3 ч. 1 ст. 270 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України) визначено, що суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. Заяву про ухвалення додаткового рішення може бути подано до закінчення строку на виконання рішення.

Відповідно до ч. 3 ст. 270 ЦПК України додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення.

Ухвалюючи рішення 02.12.2024 року у даній цивільній справі, судом було вирішено усі питання визначені ч. 1 ст. 264 ЦПК України. Зі змісту судового рішення вбачається вирішення судом питання розподілу судових витрат.

Так, згідно з п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, зокрема, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Відповідно до ч. 2 ст. 137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Відповідно до ч. 8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

Згідно із ч. 1 ст. 246 ЦПК України якщо сторона з поважних причин не може подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат до закінчення судових дебатів у справі, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання просудові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог.

При цьому, судом враховано, що вимога ч. 8 ст. 141 ЦПК України щодо строку та порядку подання доказів про розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, має застосовуватися і до справ, що розглядаються в спрощеному провадженні, де судові дебати відсутні. Така позиція узгоджується із правовим висновком зробленим Великою Палатою Верховного Суду 19.02.2020 року у постанові по справі №755/9215/15-ц.

Потрібно розрізняти наслідки своєчасного неподання заяви про відшкодування судових витрат, пов`язаних з розглядом справи, та доказів у підтвердження їх розміру, та загальні правила розподілу судових витрат за результатами розгляду справи. Неподання чи незаявлення стороною до закінчення судових дебатів у справі, а в разі розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження - до ухвалення судового рішенні у справі, про необхідність розподілу судових витрат, пов`язаних із розглядом справи, тобто крім судового збору, є підставою для відмови у задоволенні заяви про ухвалення додаткового рішення щодо таких судових витрат. Неподання стороною доказів у підтвердження розміру витрат, пов`язаних із розглядом справи, до закінчення судових дебатів у справі, а в разі розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження - до ухвалення судового рішенні у справі, або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву, має своїм процесуальним наслідком залишення такої заяви без розгляду (постанова колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 29.06.2022 у справі № 908/574/20).

Отже, заяву про стягнення судових витрат особа має подати до прийняття судового рішення, а докази, що підтверджують конкретний розмір судових витрат, можуть бути подані особою, в даному випадку, до ухвалення рішення у справі по суті позовних вимог або ж протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, однак виключно у разі здійснення стороною заяви, в даному випадку до ухвалення рішення у справі по суті позовних вимог, про неможливість з поважних причин подати відповідні докази у цей строк.

Вищевказане судом було прийнято до уваги при ухваленні 02.12.2024 року рішення у даній справі.

Як вбачається із матеріалів справи і встановлено судом під час ухвалення рішення, адвокатом позивачки хоча й було вказано у попередньому (орієнтовному) розрахунку судових витрат понесення або ж очікування понесення позивачкою витрат на професійну правничу допомогу в сумі 5 000 грн 00 коп, однак доказів таких витрат суду протягом провадження не надано.

До 02.12.2024 позивачкою та/або її адвокатом не повідомлено суд про неможливість надання доказів, що підтверджують розмір понесених витрат на професійну правничу допомогу; про причини неможливості надання таких доказів.

Водночас, заяву про стягнення судових витрат адвокатом позивачки було зроблено після ухвалення 02.12.2024 судового рішення у справі, як і надано докази розміру таких витрат. При цьому судом звернуто увагу на те, що договір про надання правової допомоги було укладено 23.09.2024 року. Причини неможливості надання доказів при зверненні до суду, адже позов було подано 03.10.2024, як і в ході перебування справи в провадженні суду, стороною позивача не повідомлялись. Крім того, строки розгляду справи у порядку спрощеного позовного провадження чітко визначені ст. 275 ЦПК Україні, про які адвокат позивачки не міг бути необізнаним.

Відповідно суд, ухвалюючи рішення у справі, не мав підстав та обов`язку вирішувати питання щодо встановлення, в даному випадку позивачці, терміну для надання суду доказів щодо розміру понесених витрат на професійну правничу допомогу, як і призначати засідання для вирішення питання про судові витрати, вказуючи про це у резолютивній частині рішення (п. 5 ч. 7 ст. 265 ЦПК України).

Як встановлено рішенням суду від 02.12.2024, позивачкою та/або її адвокатом не було зроблено заяву про надання таких доказів протягом п`яти днів після ухвалення судового рішення у відповідності до положень ч. 8 ст. 141 ЦПК України. У зв`язку із чим суд здійснив розподіл судових витрат під час ухвалення судового рішення на підставі наявних у справі про це доказів, встановивши, зокрема, що позивачкою доказів понесення інших судових витрат суду не надано.

Отже, підстави для ухвалення додаткового рішення у даній справі відсутні.

При цьому суд звертає увагу на те, що процесуальним наслідком подачі заяви про відшкодування судових витрат або ж надання доказів розміру понесених судових витрат стороною по справі поза межами встановленого ч. 8 ст. 141 ЦПК України строку, є залишення такої заяви без розгляду. Однак в даному випадку, зважаючи на вище викладене, приймаючи до уваги вирішення судом питання про розподіл судових витрат під час ухвалення рішення у даній справі, процесуальним наслідком поданої позивачем заяви є саме відмова в ухваленні додаткового рішення.

Вищевказане узгоджується із позицією Верховного Суду, зокрема, висловленій у постановах від 16.04.2019 у справі № 817/1889/17 і від 29.06.2022 року у справі № 908/574/20.

Керуючись ст.ст. 258-261, 270, 353, 354 ЦПК України, суд, -

ухвалив:

У заяві уповноваженого представника позивача ОСОБА_1 - адвоката Зарічного Івана Ярославовича, про ухвалення додаткового рішення у цивільній справі у цивільній справі за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів відмовити.

Ухвала суду може бути оскаржена протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення до Львівського апеляційного суду.

Ухвала набирає законної сили з моменту підписання її суддею.

Суддя/підпис/

Згідно з оригіналом.

Суддя: