Справа № 740/3695/24
Провадження № 2/740/1197/24
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

12 грудня 2024 року м.Ніжин Ніжинський міськрайонний суд Чернігівської області в складі:

судді Олійника В.П., при секретарі судового засідання Пулинець Ю.О.,

розглянувши у судовому засіданні у порядку спрощеного позовного провадження справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

встановив:

У червні 2024 року ТЗОВ «ФК «Кредит-Капітал» звернулось до суду із позовом до ОСОБА_1 про стягнення 39520 грн заборгованості за кредитним договором №4957965 від 20 жовтня 2021 року. Позов обгрунтований тим, що 20 жовтня 2021 року між ТОВ «Мілоан» та ОСОБА_1 укладений електронний договір про надання споживчого кредиту №4957965, предметом якого є 8000 грн, строк кредитування 30 днів, дата погашення кредиту-19 листопада 2021 року, процентна ставка 2,5% від фактичного залишку кредиту за кожен день строку користування кредитом, комісія за надання кредиту- 19,00 % від суми кредиту одноразово, вказані грошові кошти перераховані на платіжну картку відповідача. 09 лютого 2022 року між ТОВ «Мілоан» та ТЗОВ «ФК «Кредит-Капітал» був укладений Договір відступлення прав вимоги №80-МЛ, згідно якого ТОВ «Мілоан» відступило право грошової вимоги, зокрема, і по вищезазначеному договору із відповідачем ОСОБА_1 .. Умови кредитного договору відповідачем не виконуються, внаслідок чого станом на час відступлення права вимоги заборгованість склала 39520 грн, яка обрахована ТОВ «Мілоан». Представник позивача Солонинка В.О. позов підтримує, просить розглянути справу за відсутності.

Згідно з ст.ст.19, 274 ЦПК України дана справа, яка є малозначною, підлягає розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, про що їх заперечення відсутні.

Відповідно до відзиву від 03 липня 2024 року представник відповідача ОСОБА_2 просить відмовити у задоволенні позовних вимог в повному обсязі, зазначає, що позивачем не доведено наявність підстав для стягнення з відповідача заборгованості за договором, зокрема, матеріали справи не містять доказів про рух та отримання коштів на картку № НОМЕР_1 , долучене платіжне доручення без зазначення банківської установи та із зазначенням частково номеру картки не свідчить про отримання кредиту відповідачем, також посилається, на те що розрахунок заборгованості не містить даних про осіб, повноважних на його видання із зазначенням прізвища та посади, відповідальних за здійснення бухгалтерської операції і правильність її оформлення. Проведений позивачем розрахунок заборгованості не відповідає нормам закону та долученому позивачем договору позики. Крім того, не погоджується із вказаною сумою заборгованості, оскільки позивачем нараховані відсотки за користуванням кредиту за межами строку кредитування.

У відповіді від 12 липня 2024 року на відзив представник позивача Солонинка В.О. підтримує позовні вимоги, зазначає, що відповідач у повній мірі проінформована про умови надання кредиту, всі документи знаходяться в особистому кабінеті позичальника, сторонами узгоджено розмір кредиту, грошову одиницю в якій надано позику, строк та умови кредитування, що свідчить про наявність волі відповідача для укладення договору, на таких умовах шляхом підписання договору за допомогою електронного підпису, просить проводити судове засідання за відсутності представника позивача.

У запереченні на відповідь на відзив від 26 липня 2024 року представник відповідача адвокат Ходіна Н.В. просить відмовити у задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

Інші заяви, клопотання сторін станом на 12 грудня 2024 року відсутні.

Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу в порядку ч.2 ст.247 ЦПК України не здійснюється.

Фактичні обставини та мотиви, з яких виходить суд, із застосованими нормами права.

Положеннями ст.627 ЦК України встановлено, що сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Згідно з ст.ст.526, 599, 629, 1046, 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти, договір є обов`язковим для виконання сторонами, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору, зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

За змістом ст.207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони.

Використання при вчиненні правочинів факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного, електронного або іншого копіювання, електронного підпису або іншого аналога власноручного підпису допускається у випадках, встановлених законом, іншими актами цивільного законодавства, або за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідного аналога їхніх власноручних підписів.

У відповідності до ст.6 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (ч.1 ст.627 ЦК України).

За змістом ст.ст.626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася (ч.2 ст.639 ЦК України).

Абзац 2 ч.2 ст.639 ЦК України передбачає, що договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін вважається укладеним в письмовій формі.

Особливості укладання кредитного договору в електронному вигляді визначені Законом України «Про електронну комерцію», відповідно до ч.3 ст.11 якого електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною; електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті.

Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному ст.12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі.

Аналізуючи викладене, слід дійти висновку про те, що будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного або Господарського кодексів України може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (ст.ст.205, 207 ЦК України). Аналогічні висновки викладені у постановах Верховного Суду від 09 вересня 2020 року у справі № 732/670/19, від 23 березня 2020 року у справі № 404/502/18, від 07 жовтня 2020 року № 127/33824/19.

У ст.526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог-відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

У судовому засіданні встановлено, що 20 жовтня 2021 року між ТОВ «Мілоан» та відповідачем ОСОБА_1 , як фізичною особою, було укладено електронний договір про споживчий кредит №4957965, підписаний шляхом використання електронного підпису відповідача із використанням одноразового ідентифікатора J97984 та номеру телефону відповідача ОСОБА_1 НОМЕР_2 , зазначеного нею в анкеті позичальника, предметом якого є 8000 грн кредиту, строком на 30 днів з 20 жовтня 2021 року, термін повернення кредиту, процентів і комісії 19 листопада 2021 року; процентна ставка - 2,5% від фактичного залишку кредиту за кожен день строку користування кредитом, комісія за надання кредиту- 19,00 %, стандартна (базова) процентна ставка - 5% від фактичного залишку кредиту за кожен день користування кредитом. Згідно платіжного доручення №59171767 ТОВ «Мілоан» від 20 жовтня 2021 року перераховано ОСОБА_1 8000 грн згідно договору №4957965 на картку отримувача № НОМЕР_1 . Будь-яких доказів на спростування цих обставин відповідачем не надано.

09 лютого 2022 року між ТОВ «Мілоан» та ТЗОВ «ФК «Кредит-Капітал» укладено Договір відступлення прав вимоги №80-МЛ, у відповідності до умов якого ТОВ «Мілоан» відступило право грошової вимоги, зокрема і по кредитному договору №49579665 від 20 жовтня 2021 року, позичальником по якому є відповідач ОСОБА_1 , що підтверджується також і випискою з Реєстру боржників від 09 лютого 2022 року.

Положеннями ст.ст.1077, 1078 ЦК України встановлено, що за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога).

Згідно з ст.1081 ЦК України клієнт відповідає перед фактором за дійсність грошової вимоги, право якої відступається, якщо інше не встановлено договором факторингу. Частинами 1, 2 ст.1082 ЦК України передбачено, що боржник зобов`язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж. Боржник має право вимагати від фактора надання йому в розумний строк доказів того, що відступлення права грошової вимоги факторові справді мало місце. Якщо фактор не виконає цього обов`язку, боржник має право здійснити платіж клієнтові на виконання свого обов`язку перед ним.

Докази на підтвердження недійсності кредитного договору від 20 жовтня 2021 року та договору відступлення прав вимоги до нього від 09 лютого 2022 року,- станом на час розгляду справи відсутні.

За таких обставин позивач відповідно до ст.514 ЦК України набув прав кредитора по вищезазначеному договору від 20 жовтня 2021 року.

Відповідно до наданої позивачем виписки з особового рахунку відповідач ОСОБА_1 має заборгованість за даним кредитним договором станом на час набуття права вимоги по ньому 09 лютого 2022 року,-39520 грн, з яких 8000 грн- прострочене тіло кредиту, 30000 грн прострочені відсотки, 1520 грн - заборгованість за комісією.

Доказів на спростування наведеного відповідачем не надано, зокрема і щодо посилань на відсутність у позивача доказів на підтвердження підписання договору та отримання коштів, при цьому ч.3 ст.12 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом, тобто сторона, яка посилається на ті чи інші обставини, знає і може навести докази, на основі яких суд може отримати достовірні відомості про них, в іншому разі, за умови недоведеності тих чи інших обставин суд вправі винести рішення по справі на користь протилежної сторони, тобто доказування є юридичним обов`язком сторін, зокрема і відповідача.

За поданими суду доказами попередній кредитор виконав взяті на себе зобов`язання в повному обсязі, надавши відповідачу кредитні кошти відповідно до умов укладеного договору, а відповідач свої зобов`язання за договором належно не виконала ні первинному кредитору, ні позивачу, внаслідок чого утворилась заборгованість за договором, яка згідно з наданим позивачем розрахунком становить 39520 грн.

За даних обставин у судовому засіданні встановлені підстави для застосування до спірних правовідносин сторін правил згідно з ст.1049 ЦК України щодо зобов`язання відповідача повернути грошові кошти відповідно до умов кредитного договору.

За приписами ст.610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: зміна умов зобов`язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди (ст.611 ЦК України).

Відповідно до ч.1 ст.625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

Також судом при розгляді справи враховано, що сторонами, із врахуванням свободи визначення умов договору відповідно до ст.ст.6, 627 ЦК України, погоджені умови сплати відповідачем процентів (2,50% від фактичного залишку кредиту за кожен день користування кредитом, 5,00 %-стандартна (базова) процентна ставка за кожен день строку користування кредитом) та комісії (1520 грн) по споживчому договору від 20 жовтня 2021 року, що станом на час розгляду справи у встановленому порядку не спростовано, при цьому відповідач, як позичальник, отримала грошові кошти, власником яких вона не була, і отримала можливість певний час правомірно не повертати надані їй грошові кошти, натомість у неї виникло зобов`язання повернути грошові кошти у встановлений строк та сплатити визначені договором проценти та комісію за користування кредитом.

За таких обставин позов підлягає задоволенню повністю.

Відповідно до ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача, у разі відмови в позові - на позивача, у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Із врахуванням задоволення позову повністю та сплати позивачем 2422 грн 40 коп судового збору відповідно до ч.3 ст.4 Закону України «Про судовий збір», вказана сума судового збору підлягає стягненню із відповідача на користь позивача.

При розгляді справи суд виходить виключно із тих доказів, що надані сторонами під час судового розгляду із врахуванням змагальності сторін та свободи в поданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Керуючись ст.ст.12, 13, 81, 141, 247, 265 Цивільного процесуального кодексу України, суд,-

ухвалив:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути із ОСОБА_1 , місце проживання в АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3 , на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-Капітал», місцезнаходження-79018, Львівська область, м.Львів, вул.Смаль-Стоцького, 1, корп.28, ідентифікаційний код в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України-35234236, 39520 (тридцять дев"ять тисяч п"ятсот двадцять) грн заборгованості за договором про надання споживчого кредиту №4957965 від 20 жовтня 2021 року.

Стягнути із ОСОБА_1 , місце проживання в АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3 , на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-Капітал», місцезнаходження-79018, Львівська область, м.Львів, вул.Смаль-Стоцького, 1, корп.28, ідентифікаційний код в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України-35234236, 2422 (дві тисячі чотириста двадцять дві) грн 40 коп судового збору.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене шляхом подачі до Чернігівського апеляційного суду апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя В.Олійник