Справа № 305/649/24
Провадження по справі 2/305/371/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23.10.2024 Рахівський районний суд Закарпатської області у складі:

головуючого судді Ємчука В.Е.

за участі: секретаря судового засідання Шемоти М.І.

представника позивачки ОСОБА_1

свідків ОСОБА_2 , ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Рахові в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, виконавчий комітет Демидівської селищної ради Дубенського району Рівненської області як орган опіки та піклування про позбавлення батьківських прав,

ВСТАНОВИВ :

ОСОБА_4 (далі Позивачка) звернулася в суд з позовом до ОСОБА_5 (далі Відповідач), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, виконавчий комітет Демидівської селищної ради Дубенського району Рівненської області як орган опіки та піклування про позбавлення батьківських прав. Позовні вимоги мотивувала тим, що з 2009 року вона проживала у шлюбі з громадянином ОСОБА_5 . За час спільного проживання у них народилися діти: ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . З 2015 року вони з Відповідачем припинили спільне проживання. 03.06.2021 вона уклала шлюб з іншим чоловіком - ОСОБА_8 . Вона зареєстрована та проживає у АДРЕСА_1 . ОСОБА_9 та ОСОБА_10 проживають разом з нею та перебувають на її утриманні та вихованні. Відповідач зареєстрований та проживає у АДРЕСА_2 в будинку своїх батьків і, наскільки їй відомо, Відповідач ніде не працює. З 2016 року Відповідач участі у вихованні дітей не бере, їх розвитком та здоров`ям не цікавиться, матеріальної допомоги на їх утримання не надає, а всі питання щодо виховання дітей вирішуються нею самостійно. Відповідач самоусунувся від виховання та утримання дітей, свідомо ухиляється від виконання батьківських обов`язків, не спілкується з дітьми взагалі та не виявляє бажання спілкуватися з ними, тому просить позбавити батьківських прав ОСОБА_5 щодо його неповнолітніх дітей: ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

В судовому засіданні представник позивачки ОСОБА_4 - ОСОБА_1 позовні вимоги підтримала, з підстав, наведених у позовній заяві, та наполягала на задоволенні позову.

Відповідач ОСОБА_5 про відкриття провадження у справі був повідомлений 22.03.2024, шляхом вручення йому поштового відправлення з ухвалою суду про відкриття провадження у справі, копією позовної заяви з додатками та судовою повісткою. Відповідач відзиву у визначений п`ятнадцятиденний строк не подав, на виклики суду в судові засідання жодного разу не з`явився, попри те, що щоразу був належним чином повідомлений про розгляд справи. 26.09.2024 ОСОБА_5 подав до суду заяву про розгляд справи без його участі.

Свідок ОСОБА_2 в судовому засіданні по суті позову пояснила, що вона являється сусідкою позивачки, вони разом водили дітей до школи, неодноразово разом святкували дні народження дітей, тому цю сім`ю добре знає. Стверджує, що ОСОБА_5 жодного разу до дітей не приїжджав, він сім`ї не допомагає, взагалі не цікавиться їхнім життям.

Свідок ОСОБА_3 в судовому засіданні з приводу позовних вимог пояснила, що позивачка є її дочкою. ОСОБА_4 проживала з відповідачем у Закарпатській області, але після того, як він неодноразово бив її, вона у 2015 році приїхала до неї з дітьми, де проживає по цей час. Відповідач жодного разу до дітей не приїжджав, не дзвонив їм, взагалі жодного разу не цікавився ними, матеріальної допомоги не надавав. На аліменти дочка його не подавала, оскільки вони домовилися, що відповідач надаватиме кошти добровільно, проте ОСОБА_5 своїх обіцянок не виконував.

Представник третьої особи без самостійних вимог - органу опіки та піклування виконавчого комітету Демидівської селищної ради Дубенського району Рівненської області в судове засідання не з`явився, заступник селищного голови ОСОБА_11 04.07.2024 надав заяву про розгляд справи без участі їхнього представника.

Вивчивши матеріали справи та дослідивши надані докази, суд дійшов до такого висновку.

Відповідно до положень частини 1 статті 3 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом України (ч.1 ст. 4 ЦПК України).

В Україні законодавство про охорону дитинства ґрунтується на Конституції України, Декларації ООН прав дитини (1959), Конвенції ООН про права дитини (1989), міжнародних договорах, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, Сімейному кодексі України, а також інших нормативно-правових актах, що регулюють суспільні відносини у цій сфері.

Як зазначено в статті 27 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою ВРУ №789/ХІІ від 27.02.1991 року держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батько (-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Згідно з ч. 1 ст. 12 Закону України "Про охорону дитинства" батьки мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.

Відповідно до ст. ст. 150, 164 СК України батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини.

Свідоцтвом про народження ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , серії НОМЕР_1 від 12 листопада 2013 року, та ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , серії НОМЕР_2 від 12 листопада 2013 року, а також витягами з державного реєстру актів цивільного стану вказаних дітей стверджено, що батьками зазначених дітей є ОСОБА_5 та ОСОБА_4 .

Згідно з витягом №196 від 06.02.2024 про зареєстрованих у житловому будинку АДРЕСА_1 , ОСОБА_4 значиться зареєстрованою в цьому будинку.

Відповідно до довідки Демидівської селищної ради №236 від 15.02.2024 діти ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживають у будинку АДРЕСА_1 .

Довідка №28 директора Демидівського ліцею Олександра Вальчуна від 09.02.2024 підтверджує те, що ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , відвідував Рогізненський дошкільний заклад "Первоцвіт" з 2016 року по 2018 рік, а ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з 2017 по 2020 рік. Упродовж цього періоду ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , не брав участі у вихованні дітей, не відвідував батьківські збори, не приводив дітей у заклад.

Характеристика на учня 4-Б класу ОСОБА_6 , що була складена класним керівником ОСОБА_12 свідчить про те, що увагу вихованню дитини приділяють мати та бабуся, вони підтримують зв`язок з класним керівником у телефонному режимі, регулярно відвідують школу.

Орган опіки та піклування виконавчого комітету Демидівської селищної ради Рівненської області 28.06.2024 за №03-13/1498 надав висновок стосовно даного спору, з якого вбачається, що малолітні ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживають зі своєю матір`ю ОСОБА_4 , яка повністю піклується про дітей. Батько, ОСОБА_5 , проживає у с. Косівська Поляна, Рахівського району, Закарпатської області, участі у вихованні дітей не бере, їх розвитком не займається, матеріальної допомоги не надає. Згідно з інформацією служби у справах дітей Великобичківської селищної ради від 15.05.2024 ОСОБА_5 повністю самоусунувся від виконання батьківських обов`язків, зокрема він не намагався контактувати з дітьми, не цікавився їх здоров`ям, не піклувався про їх фізичний та духовний розвиток, не надавав матеріальної допомоги на їх утримання. У процесі проведення бесіди щодо долі дітей він висловив згоду з тим, що його можуть позбавити батьківських прав. З огляду на викладене, орган опіки та піклування Демидівської селищної ради вважає за доцільне позбавити ОСОБА_5 батьківських прав відносно його малолітніх дітей ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Згідно з довідкою виконавчого комітету Великобичківської селищної ради №69 від 13.05.2024 ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , проживав з ОСОБА_4 та разом виховували двох дітей. Постійної роботи не має, працює як сезонний робітник, комунікабельний, спокійний, неконфліктний. В громадському житті села участі не бере. До зловживання алкоголю та наркотичних речовин не схильний.

За роз`ясненнями у пунктах 15,16 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.03.2007р. № 3 „Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав", ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкується з дитиною в обсязі за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками і є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків.

Позбавлення батьківських прав повинно бути результатом свідомої поведінки батьків (одного з них). Якщо вони не в змозі розумно керувати своїми діями та вчинками з причини, що від них не залежать (тяжке психічне захворювання, недоумкуватість, інвалідність тощо), то, за загальним правилом, їх не можна позбавити батьківських прав.

Таким чином, наявність вини батьків належить до обов`язкових умов позбавлення батьківських прав.

В судовому засіданні достовірно встановлено, що Відповідач не являється особою з інвалідністю, психічно хворою чи слабоумною людиною, натомість є особою працездатною, отже очевидна свідома умисна поведінка останнього щодо ухилення від обов`язку належного виховання дітей, тобто не піклування про фізичний і духовний розвиток своїх дітей, відсутність у нього інтересу до їх виховання, не забезпечення дітей необхідним харчуванням, медичним доглядом, не спілкування з дітьми в обсязі, необхідному для їх нормального самоусвідомлення, не сприяння засвоєнню ними загальновизнаних норм моралі, не виявлення інтересу до їх внутрішнього світу, що є причиною для позбавлення ОСОБА_5 батьківських прав, тому суд вважає за необхідне позов ОСОБА_4 задовольнити.

Вимоги про стягнення судових витрат з ОСОБА_5 позивачка не пред`являла, тому такі залишаються за нею.

Керуючись ст. ст. 12, 13, 76, 81, 83, 89, 141, 263-265, 273, 354, 355, 430, п.15.5 Перехідних положень Цивільного процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ :

Позов задовольнити.

Позбавити батьківських прав ОСОБА_5 щодо його неповнолітніх дітей: ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Відомості про учасників провадження:

Позивач: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_3 , мешканка АДРЕСА_1 ;

Представник позивача: адвокат Кондратюк Тетяна Ростиславівна, ІНФОРМАЦІЯ_5 , АДРЕСА_3 ;

Відповідач: ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_4 , мешканець АДРЕСА_2 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржено до Закарпатського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 Цивільного процесуального кодексу України.

Повний текст рішення виготовлено 28.10.2024.

Суддя: В.Е.Ємчук