Справа № 206/4377/24
Провадження № 2/206/1628/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10.12.2024 Самарський районний суд м. Дніпропетровська

у складі:

головуючий суддя Маштак К.С.

за участю:

секретаря судового засідання Похил А.В.

розглянувши у судовому засіданні в залі суду в місті Дніпро заяву представника позивача Незамай А.Д. про закриття провадження та повернення сплаченого судового збору по цивільній справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -

ВСТАНОВИВ:

21.08.2024 представником позивача подано дану позовну заяву з додатками (а.с. 1-28).

08.10.2024 у даній справі відкрито провадження та призначено судове засідання для розгляду справи по суті на 06.11.2024 (а.с. 34).

31.10.2024 від відповідача до канцелярії суду надійшла заява, відповідно до якої вона просила перенести розгляд справи у зв`язку із веденням переговорів з позивачем щодо предмету спору (а.с. 37).

06.11.2024 судове засідання відкладено на 10.12.2024 у зв`язку з неявкою сторін (а.с. 38).

03.12.2024 від представника позивача через систему «Електронний суд» надійшла заява про закриття провадження у справі на підставі п. 2 ч. 1 ст. 255 ЦПК України та повернення сплаченого судового збору, яка обґрунтована тим, що відповідачем повністю сплачено заборгованість за кредитним договором (а.с. 40).

Представник позивача та відповідач в судове засідання не з`явилися, повідомлені належним чином про дату, час та місце розгляду справи.

Вивчивши зміст заяви позивача про закриття провадження у справі, дослідивши матеріали цивільної справи, суд приходить до наступних висновків.

Так, відповідно до ч. 1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 255 ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо відсутній предмет спору.

Відповідно до ч. 4 ст. 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Так, у постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 20.09.2021 у справі № 638/3792/20 (провадження № 61-3438сво21) зазначено, що предмет спору це об`єкт спірного правовідношення, з приводу якого виник спір. Під предметом позову розуміється певна матеріально-правова вимога позивача до відповідача, стосовно якої позивач просить прийняти судове рішення. Підстави позову це обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги щодо захисту права та охоронюваного законом інтересу. Тобто, правові підстави позову це зазначена в позовній заяві нормативно-правова кваліфікація обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги. З урахуванням викладеного, відсутність предмета спору унеможливлює вирішення справи по суті незалежно від обґрунтованості позову, а відповідно і здійснення ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів осіб.

Відповідно до правового висновку, висловленого Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 26.06.2019 у справі № 13/51-04, провадження № 12-67гс19, прикладами відсутності предмета спору можуть бути дії сторін, чи настання обставин, якщо між сторонами у зв`язку з цим не залишилося неврегульованих питань або самими сторонами врегульовано спірні питання. Суд закриває провадження у справі у зв`язку з відсутністю предмета спору, зокрема у випадку припинення існування предмета спору, якщо між сторонами у зв`язку з цим не залишилося неврегульованих питань.

У постанові від 20.09.2023 у справі № 345/5459/21, з огляду на підхід, який Велика Палата Верховного Суду застосувала у постанові від 26.06.2019 у справі № 13/51-04, провадження № 12-67гс19, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду відступив від висновку, сформульованого у постановах Верховного Суду у складі колегії суддів: Першої судової палати Касаційного цивільного суду у постанові від 10.04.2019 у справі № 456/647/18, провадження № 61-2018св19; Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 13.05.2020 у справі № 686/20582/19, провадження № 61-1807св20; Першої судової палати Касаційного цивільного суду у постанові від 09.09.2020 у справі № 750/1658/20, провадження № 61-9658св20, конкретизувавши цей висновок так, що закриття провадження у справі на підставі пункту 2 частини першої статті 255 ЦПК України можливе, якщо предмет спору був відсутній як на час пред`явлення позову, так і на час ухвалення судом першої інстанції судового рішення.

За змістом ст. 14 Міжнародного пакту про громадянські і політичні права особа визначає обсяг своїх прав і обов`язків у цивільному процесі. Тому особа, визначивши свої права, реалізує їх на свій розсуд.

Згідно ч.ч. 1, 3 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності.

Оскільки на час розгляду справи відсутній предмет спору у зв`язку зі сплатою відповідачем заборгованість за кредитним договором, то заява представника позивача про закриття провадження у справі є обґрунтованою, у зв`язку з чим провадження у справі підлягає закриттю на підставі п. 2 ч. 1 ст. 255 ЦПК України.

Частиною 2 ст. 256 ЦПК України передбачено, що у разі закриття провадження у справі повторне звернення до суду з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав не допускається.

Крім того, представник позивача в прохальній частині заяви про закриття провадження у справі просить повернути сплачений судовий збір відповідно до ч. 2 ст. 255 ЦПК України.

Так, відповідно до ч. 2 ст. 255 ЦПК України про закриття провадження у справі суд постановляє ухвалу, а також вирішує питання про розподіл між сторонами судових витрат, повернення судового збору з державного бюджету.

Відповідно до частини другої статті 133 ЦПК України розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Правові засади справляння судового збору, зокрема порядок його повернення, визначені Законом України «Про судовий збір».

Згідно з пунктом 5 частини першої та частиною другою статті 7 Закону України «Про судовий збір» сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила, за ухвалою суду, зокрема, у разі закриття (припинення) провадження у справі (крім випадків, якщо провадження у справі закрито у зв`язку з відмовою позивача від позову і така відмова визнана судом), у тому числі в апеляційній та касаційній інстанціях.

Судом встановлено, ТОВ «ФК «ЄАПБ» сплатило судовий збір у розмір 3028 грн., згідно платіжної інструкції кредитного переказу коштів № 76513 від 30.07.2024, платник ТОВ «ФК «ЄАПБ».

Враховуючи вищевикладене, а також те, що заява представника позивача не порушує будь-чиї права або інтереси, суд задовольняє заяву представника позивача про закриття провадження у справи. Також, суд вважає за можливе також задовольнити заяву представника позивача в частині повернення сплаченого судового збору, оскільки судовий збір був сплачений, тоді як провадження по справі закривається на підставі п. 2 ч. 1 ст. 255 ЦПК України.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 2, 3, 12, 13, 43, 133, 255, 256, 260, 353 ЦПК України, ст.ст. 1, 7 ЗУ «Про судовий збір», -

ПОСТАНОВИВ:

Заяву представника позивача Незамай А.Д. про закриття провадження та повернення сплаченого судового збору по цивільній справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити.

Закрити провадження у цивільній справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним на підставі п. 2 ч. 1 ст. 255 ЦПК Україниу зв`язку з відсутністю предмета спору.

Роз`яснити, що у разі закриття провадження у справі повторне звернення до суду з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предметі з тих самих підстав не допускається.

Зобов`язати Головне управління Державної казначейської служби України у Дніпропетровській області (місце знаходження: вул. Челюскіна, буд. 1, м. Дніпро, ) повернути Товариству з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» (місцезнаходження: м. Київ, вул. Симона Петлюри, буд. 30, , реквізити IBAN № НОМЕР_1 у АТ «ТАСкомбанк») сплачений судовий збір у розмірі 3028 грн., згідно платіжної інструкції кредитного переказу коштів № 76513 від 30.07.2024, платник ТОВ «ФК «ЄАПБ», рахунок платника UA 2761301, отримувач ГУК у Дн-кій обл./Сам.р./22030101, призначення платежу судовий збір за позовом ТОВ «ФК «ЄАПБ», Самарський районний суд м. Дніпропетровська № 63024.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня складення повного судового рішення (ухвали) до Дніпровського апеляційного суду.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України

Суддя К.С. Маштак