Справа № 202/8095/23
Провадження № 2/202/199/2024
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 листопада 2024 року м. Дніпро

Індустріальний районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючої судді - Бєсєди Г.В.

за участю секретаря Голєва А.А.

представника позивача адвоката Хомича О.О.

представника відповідача адвоката Трушева О.П.

розглянувши цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, - приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу Дніпропетровської області Шрамко Віолетта Вячеславівна, про встановлення факту родинних відносин та визнання права власності на майно в порядку спадкування за законом, -

ВСТАНОВИВ:

До Індустріального районного суду м. Дніпропетровська звернувся представник ОСОБА_1 з позовом до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, - приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу Дніпропетровської області Шрамко Віолетта Вячеславівна, про встановлення факту родинних відносин та визнання права власності на майно в порядку спадкування за законом.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 у віці 89 років помер двоюрідний дядько ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , який на день смерті проживав у квартирі за адресою: АДРЕСА_1 . Позивач у порядку та в строки, встановлені законом, подав нотаріусу в Україні заяву про прийняття спадщини за померлим Спадкодавцем. Проте, 26.01.2023 року приватний нотаріус ДМНО Шрамко В.В. прийняла постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії, якою відмовила у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, оскільки не було надано правовстановлюючих документів на майно, а також не було надано всіх необхідних документів, які підтверджують родинні зв`язки та ступінь споріднення між позивачем та спадкодавцем, а тому нотаріус з повною достовірністю не змогла встановити наявність у позивача права на видачу йому такої спадщини.

Зазначає суду, що він є родичом спадкодавця п`ятого ступеня споріднення, а саме-двоюрідним племінником спадкодавця, а відтак має право на спадкування за законом у п`яту чергу після його смерті.

ОСОБА_4 , є рідним сином ОСОБА_5 . У свою чергу ОСОБА_5 , є рідною дочкою ОСОБА_6 і ОСОБА_7 .

Позивач є рідним онуком ОСОБА_6 , і йому достовірно відомо, що його бабамала дівоче прізвище « ОСОБА_8 », а також мала єврейський відповідник українського імені Фаїна - Фейга, і в її документах зазначається то одне ім`я, то інше (як і у всіх інших їх родичів, які були євреями і, проживаючи в Україні, перекладали свої ПІБ, знаходили їм українські відповідники, а не здійснювали їх транслітерацію, як це прийнято зараз). На жаль, актовий запис про шлюб ОСОБА_7 і Зак ОСОБА_9 втрачений і відсутній у державних архівах. Вказані рідні дід та баба позивача постійно проживали лише у м. Ніжин Чернігівської області та часто приїжджали до родичів лише в одне інше місто м. Дніпро, і в ті часи (1919- 1926 рр.) було прийнято укладати шлюб, зазвичай, лише за місцем постійного проживання або перебування подружжя, а тому запити було здійснено саме у ті державні архіви, у яких повинний був зберігатися актовий запис про їх шлюб, однак він у них відсутній.

Проте, ОСОБА_4 підтверджує суду, що йому особисто відомі ті обставини, що його дідусь ОСОБА_7 (який ще мав єврейський відповідник імені і по-батькові « ОСОБА_10 ») і його баба Зак ОСОБА_9 були дійсно одружені і що його баба при одруженні змінила дівоче прізвище « ОСОБА_8 » на прізвище чоловіка « ОСОБА_11 ».

Ці ж обставини підтверджує й інша близька родичка - двоюрідна сестра позивача і також рідна онука ОСОБА_7 і Зак ОСОБА_9 - громадянка Ізраїлю ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у своїй заяві свідка від 18.01.2023 року, підпис якої засвідчено нотаріусом Ізраїлю.

Зак ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , є рідною дочкою ОСОБА_13 і ОСОБА_14 . У свідоцтві про народження рідної баби Позивача зазначено ім`я « ОСОБА_15 », а її батьком зазначений « ОСОБА_16 », тоді як у свідоцтві про народження вже її дочки (матері Позивача) вона вже зазначена як « ОСОБА_17 ». ОСОБА_6 і ОСОБА_18 це одна й та ж сама особа - рідна баба Позивача, у документах якої є вищевказані відмінності в іменах і по-батькові, які однак насправді не є різними, а навпаки - повністю лінгвістично ідентичними і взаємозамінними, що підтверджується експертом.

Зак ОСОБА_19 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , також була рідною дочкою ОСОБА_13 . Тобто, ОСОБА_20 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , була меншою рідною сестрою ОСОБА_6 ( ОСОБА_21 ), рідної баби позивача.

23.07.1929 року між Зак ОСОБА_22 і ОСОБА_23 було укладено шлюб, прізвище обох після одруження ОСОБА_24 . У свою чергу, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 є рідним сином ОСОБА_23 і ОСОБА_25 . Зак Рива- ОСОБА_26 і Рапопорт Ревека Наумовна - це одна й та ж сама особа, у документах якої є вищевказані відмінності в іменах і по- батькові, які однак насправді не є різними, а навпаки - повністю лінгвістично ідентичними і взаємозамінними, що підтверджується експертом.

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 (спадкодавець), є двоюрідним братом ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_6 (рідної матері позивача). Позивач є двоюрідним племінником спадкодавця (сином його двоюрідної сестри), а відтак має право на спадкування за законом у п`яту чергу після його смерті.

Наголошував, що факт наявності зазначених родинних відносин між позивачем і спадкодавцем, а саме, що позивач є двоюрідним племінником спадкодавця, цілком і повністю визнає сама відповідач у заяві свідка від 27.12.2022 року, справжність підпису на якій засвідчено приватним нотаріусом ДМНО Котом Б.А., що зареєстровано в реєстрі за № 1288. Відповідач не є родичкою спадкодавцеві за жодним ступенем спорідненості, не була на його утриманні і не проживала з ним однією сім`єю, а відтак не має права отримувати спадщину після його смерті. Вона надавала послуги по фізичному догляду за спадкодавцем, не більше і не менше. Проте, вказані обставини не дають права на закликання до спадкування та отримання у власність спадкового майна, яке залишилося після смерті спадкодавця. Відповідач у період з 17.03.2006 року і, як мінімум, до 01.04.2022 року включно (тобто, і станом на 01.03.2022 року - дату відкриття спадщини) перебувала у зареєстрованому шлюбі не зі Спадкодавцем, а з іншою особою - ОСОБА_27 , а тому в силу прямих вимог закону вона одночасно не могла проживати однією сім`єю і зі спадкодавцем, і фактично в ньому не перебувала, про що вона сама підтверджує у своїй заяві свідка від 27.12.2022 року.

Щодо вимог про визнання права власності на квартиру представником позивача зазначено, що з огляду на дату набуття спадкодавцем права власності на зазначену квартиру (1995 рік), відомості про це відсутні в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно. У позивача дійсно відсутній оригінал свідоцтва про право власності на житло від 23.11.1995 року, виданого виконкомом міської Ради народних депутатів згідно з розпорядженням (наказом) від 23.11.1995 року № 3/1781-95, і від КП «ДМБТІ» ДОР йому вдалося отримати лише його копію, враховуючи той аспект, що позивач не є власником такого нерухомого майна і ніколи не зможе самостійно отримати його оригінал. Оригінал вказаного свідоцтва та запису в реєстровій книзі має перебувати саме у вказаному комунальному підприємстві. Через відмову у вчиненні нотаріальної дії у позивача виникли об`єктивні перешкоди у можливості оформлення права власності на спадкове майно, яке залишилося після смерті Спадкодавця; і реалізувати це право в нотаріальному порядку с неможливим.

Правова вимога щодо визнання права власності на грошові кошти обґрунтовується правовими підставами, зазначеними у розділах 3.1.-3.2. даного позову, а також тим, що відповідно до ст. 1218 ЦК України будь-які грошові кошти (у вигляді пенсії, стипендії, аліментів, допомог, інших соціальних виплат, страхових виплат, банківські вклади, власні безготівкові кошти тощо), які станом на дату відкриття спадщини ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ) перебували на банківських (розрахункових) рахунках спадкодавця, входять до складу спадщини і право власності на них має бути визнане за позивачем як єдиним спадкоємцем, як і на вищевказану квартиру.

З урахуванням заяви про зміну предмету позову просив:

- встановити факт родинних відносин, а саме - що громадянин Ізраїлю ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , РНОКПП: НОМЕР_1 , є двоюрідний племінником громадянина України ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 ;

- визнати за громадянином Ізраїлю ОСОБА_28 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , право власності на квартиру АДРЕСА_2 ;

- визнати за громадянином Ізраїлю ОСОБА_28 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , на грошові кошти у розмірі 5 167 грн 85 коп., які знаходяться на компенсаційному рахунку ТВБВ № 10003/0432, відкритому на ім`я ОСОБА_3 , на грошові кошти у розмірі 2 763 грн 60 коп., які знаходяться на компенсаційному рахунку ТВБВ № 10003/0447, відкритому на ім 'я ОСОБА_3 , на грошові кошти у розмірі 5 896 грн 15 коп., які знаходяться на компенсаційному рахунку ТВБВ № 10003/0603, на грошові кошти у розмірі 1 040 гри 05 коп., які знаходяться на рахунку № НОМЕР_2 , відкритому на ім`я ОСОБА_3 , на грошові кошти у розмірі 2 551,52 евро, які знаходяться на рахунку № НОМЕР_3 , відкритому на ім`я ОСОБА_3 , на грошові кошти у розмірі 9 178 грн 05 коп., які знаходяться на рахунку № НОМЕР_4 , відкритому на ім`я ОСОБА_3 , на грошові кошти у розмірі 548 грн 24 коп., які знаходяться на рахунку № НОМЕР_5 , відкритому на ім`я ОСОБА_3 , на грошові кошти у розмірі 201 грн 64 коп., які знаходяться на рахунку № НОМЕР_6 , відкритому на ім`я ОСОБА_3 .

У судовому засіданні представник позивача адвокат Хомич О.О. підтвердив, викладені у позові обставини та вимоги, просив їх задовольнити.

Представник відповідача адвокат Трушев О.П. надав письмові пояснення у справі, в яких заперечував щодо позовних вимог. Звертав увагу, що позивач не надав належних та достатніх доказів родинних відносин з ОСОБА_3 . Позивач зазначає про те, що мав дуже близькі стосунки з дядьком, проте не надав жодної сімейної фотографії або жодної листівки, враховуючи який період часу є предметом даного спору, а саме з 1900-х років. Очевидним є те, що всі ці люди того періоду дуже цінували фотографії та листівки, зберігали їх та передавали у спадщину. Крім того, позивачем не заявлено про виклик жодного свідка (сусідів, друзів, колег, інших родичів, тощо), які б могли підтвердити обставини справи на які посилається позивач. У той же час, долучена заява свідка не може підміняти процедуру допиту свідка в судовому засіданні, яка визначена ст. 230 ЦПК України. Крім того, до заяви свідка взагалі не надано доказів щодо ступеню споріднення з позивачем та спадкодавцем. Тому у зв`язку з недоведеності позовних вимог, просили відмовити у позові в повному обсязі.

Додатково представник відповідача адвокат Трушев О.П. у судовому засіданні повідомляв, що викладені у нотаріально посвідченої заяви відповідача обставини не відповідають дійсності, та як повідомила йому відповідач вона її підписала під примусом.

Приватний нотаірус Дніпровського міського нотаріального округу Дніпропетровської області Шрамко В.В. у судові засідання не з`являлась, повідомлялась про час та місце їх проведення у встановленому законом порядку.

Ухвалою Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 01 липня 2024 року закрито підготовче провадження та призначено цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, - приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу Дніпропетровської області Шрамко Віолетта Вячеславівна, про встановлення факту родинних відносин та визнання права власності на майно в порядку спадкування за законом до судового розгляду по суті у судовому засіданні в приміщенні Індустріального районного суду м. Дніпропетровська.

Ухвалою Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 22 жовтня 2024 року у задоволенні клопотання представника ОСОБА_1 - адвоката Хомича О.О. про повернення до стадії підготовчого провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, - приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу Дніпропетровської області Шрамко Віолетта Вячеславівна, про встановлення факту родинних відносин та визнання права власності на майно в порядку спадкування за законом відмовлено.

Суд, заслухавши пояснення представника позивача, представника відповідача, дослідивши докази у справі, приходить до таких висновків.

Згідно копії свідоцтва про народження НОМЕР_7 від 21.01.1962 року, переклад якого з грузинської на українську мову зроблено перекладачем Захаренко-Марійчук Є.О., справжність підпису якої засвідчено приватним нотаріусом КМНО Лівійською Н.С., якою засвідчено копії свідоцтва з оригіналом документа, що зареєстровано в реєстрі за № № 1784, 1785 сином ОСОБА_5 є ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_8 .

Згідно копії свідоцтва про смерть ОСОБА_5 померла ІНФОРМАЦІЯ_9 в м. Рустави (Грузія).

Як зазначає позивач ОСОБА_5 є рідною донькою ОСОБА_6 та ОСОБА_7 .

25.08.2022 Державний архів Чернігівської області надав відповідь № П-1165, згідно якої у книгах реєстрації первинних актових записів про шлюб у Ніжинському окружному виконавчому комітеті Ніжінського округу за 1925 рік актового запису про одруження ОСОБА_7 та Зак ОСОБА_9 не має.

28.09.2022 Державний нотаріальний архів Чернігівської області надав відповідь № П-1308, що у книгах реєстрації первинних актових записів про укладання шлюбу по м. Ніжин Ніжинського району Чернігівської області за 1919-1926 роки актового запису про шлюб ОСОБА_7 та ОСОБА_29 не має.

Згідно відповіді Державного архіву Чернігівської області від 25.11.2022 № П-1569, у книгах реєстрації первинних актових записів про шлюб по Ніжинському окружному виконавчому комітету Ніжинського округу за 1919-1926 роки актового запису про одруження ОСОБА_30 ( ОСОБА_31 ) та ОСОБА_21 ( ОСОБА_32 ) не має.

Державний архів Дніпропетровської області в листі від 03.11.2022 № 2514/0/217-22 повідомив на запит, що в алфавітних покажчиках до книг реєстрації актів цивільного стану про шлюб по місту Катеринославу за 1920-1926 роки ОСОБА_7 і Зак ОСОБА_9 не зазначені. Метеричні книги про шлюб синагоги м. ОСОБА_33 за 1919-1926 роки на зберігання до архіву не надходили. Книги реєстрації актів цивільного стану надійшли на зберігання до архіву не в повному обсязі.

Державним архівом Чернігівської області 01.09.2022 надана архівна довідка № З-1185, в якій зазначено, що в архівному фонді Чернігівської духовної консиситорії в єврейській метричній книзі по м. Ніжин та ніжинському повіту Чернігівської губернії за 1901 рік є актовий запис про народження № 63, в якому зазначено, що народилась ОСОБА_15 ІНФОРМАЦІЯ_10 (за Єврейським календарем 25 травня 1901 року), в с. Лосинівка, батьки: фастівського товариства Васильківського повіту міщанин Нохим Довидов Зак та його дружина ОСОБА_14 . Прізвище та ім`я по батькові у народженої не вказано.

Державним архівом Чернігівської області 01.09.2022 надана архівна довідка № З-1185, в якій зазначено, що в архівному фонді Чернігівської духовної консиситорії в єврейській метричній книзі по м. Ніжин та Ніжинському повіту Чернігівської губернії за 1905 рік є актовий запис про народження № 108, в якому зазначено, що народилась ІНФОРМАЦІЯ_11 (за Єврейським календарем 11 листопада 1905 року), в с. Лосинівка, батьки: фастівського товариства Васильківського повіту міщанин Нохим Довидов Зак та його дружина ОСОБА_14 . Прізвище та ім`я по батькові у народженої не вказано.

Державним архівом Дніпропетровської області надано архівну довідку 22.09.2022 № 2113/о/217-22, в якій зазначено, що у книзі реєстрації актів цивільного стану Амур-Нижньодніпровського районного відділу ЗАГС міста Дніпропетровська є актовий запис № 336 від 23 липня 1929 року про укладання шлюбу. Наречений « ОСОБА_23 », 26 років, наречена « ОСОБА_34 », 23 років. Прізвище обох після одруження « ОСОБА_24 », постійне місце проживання АДРЕСА_3 .

Згідно архівної довідки, виданої Державним архівом Дніпропетровської області від 24.08.2022 року № 1904/о/217-22 у книзі реєстрації актів цивільного стану Амур-Нижньодніпровського районного відділу ЗАГС м. Дніпропетровська є актовий запис № 979 від 20 вересня 1932 року про народження ІНФОРМАЦІЯ_12 дитини чоловічої статі на прізвище, ім`я та по батькові « ОСОБА_3 », батьки « ОСОБА_23 , ОСОБА_35 », обидві євреї. Батько 1903 року народження, мати 1905 року народження. Ім`я дитини змінено з « ОСОБА_36 » на « ОСОБА_37 » на підставі документів від 04 жовтня 1932 року № 67.

Представником позивача надано висновок експерта товариства з обмеженою відповідальністю «Київський експертно-дослідного центру» № 15796 від 23 листопада 2022 року, в якому зазначено, що імена ОСОБА_38 та ОСОБА_15 , незважаючи на їх різне походження, лінгвістично ідентичні, оскільки на практиці підтверджено заміну євр. Імені Фейга співзвучним гр. ім`я ОСОБА_38 . Імена ОСОБА_39 , ОСОБА_40 та ОСОБА_41 лінгвістично ідентичні. Оскільки становлять різні стилістичні варіанти того самого імені, єврейського за походженням. Імена по батькові ОСОБА_42 і ОСОБА_43 лінгвістично ідентичні, оскільки утворені від різних мовних форм того самого імені, ОСОБА_42 від слов`янського (грецького) Наум.

У підтвердження доводів, викладених у позові представником позивача також надано заява свідка ОСОБА_2 , яка посвідчена приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу 27 грудня 2022 року Котом Б.А., зареєстрована в реєстрі за № 1288, у якій вона повідомляла, що з січня 2019 року і включно до 01.03.2022 року вона надавала послуги по фізичному догляду за ОСОБА_3 , які оплачував ОСОБА_4 шляхом перерахування зі своєї банківської картки на її розрахунковий рахунок. Також зазначила, що їй відомо, що найближчим родичем ОСОБА_3 є ОСОБА_4 .

Також надана заява свідка ОСОБА_44 від 18.01.2023 року. Приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Литвинової Л.О. засвідчена вірність копії з оригіналу документа; в останньому підчисток, дописок, закреслених слів, незастережних виправлень або інших особливостей не виявлено. Письмовий переклад тексту документа з івриту та англійської на українську мову зроблено перекладачем ОСОБА_45 , справжність підпису якої засвідчено, в якій повідомляла, що вона є дочкою ОСОБА_46 ( ОСОБА_47 ), яка народилась ІНФОРМАЦІЯ_13 в сім`ї ОСОБА_48 та ОСОБА_49 (дівоче прізвище ОСОБА_8 ), які були між собою одружені. Повідомляла, що ОСОБА_4 є дійсно двоюрідним племінником ОСОБА_3 .

ОСОБА_3 помер ІНФОРМАЦІЯ_14 , що підтверджується копією свідоцтва про смерть, виданим Новокадацьким відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Дніпра південного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Дніпро) 02 березня 2022 року.

Із заявою про прийняття спадщини до приватного нотаріусу Дніпровського міського нотаріального округу Шрамко В.В. ІНФОРМАЦІЯ_15 звернулась ОСОБА_2 , в якій зазначила, що помер її родич ОСОБА_3 , який інших спадкоємців не має.

ОСОБА_4 приватному нотаріусу Кот Б.А. направив заяву, яка надійшла 11 січня 2023 року, в якій повідомив, що він приймає спадщину після смерті ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , який є його двоюрідним дядьком, тобто родичом спадкодавця п`ятого ступеня споріднення.

Приватний нотаріус Кот Б.А. направив 28.12.2022 приватному нотаріусу Дніпровського нотаріального округу Шрамко В.В. заяву про прийняття спадщини від ОСОБА_1 після смерті ОСОБА_3 , копію заяви про прийняття спадщини від ОСОБА_1 , копію посвідчення особи ОСОБА_1 з перекладом, копію довіреності ОСОБА_1 на ім`я ОСОБА_50 , копія паспорта та картки платника податків ОСОБА_51 .

Постановою нотаріуса від 26 січня 2023 року було відмовлено ОСОБА_52 у вчиненні нотаріальної дії видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на квартиру АДРЕСА_2 , після смерті ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_14 . Нотаріусом зазначено, що оскільки не було подано жодних правовстановлюючих документів на майно, встановити належність майна померлому неможливо, а також спадкоємцем не надано документів, що підтверджують родинні зв`язки та ступінь споріднення, а отже право ОСОБА_1 на спадкування за законом після смерті ОСОБА_3 .

Відповідно до статті 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини.

Для спадкування за законом мають існувати чітко визначені юридичні факти, що підтверджують наявність: родинних відносин (певний ступінь споріднення зі спадкодавцем); сімейних відносин; відносин із утримання (перебування на утриманні спадкодавця спадкоємцем не менш як 5 років до часу відкриття спадщини).

Позитивні юридичні факти, тобто ті, які повинні існувати на час відкриття спадщини і можуть зумовлювати, за передбачених у ЦК України умов, виникнення права на спадкування за законом.

Чинне законодавство не містить вичерпного переліку засобів доказування, за допомогою яких має підтверджуватися факт родинних відносин, тому застосовуються загальні правила щодо доказів та обов`язків щодо доказування.

Відповідно до ч.1ст.319 ЦПК Україниу рішенні суду про встановлення факту повинно бути зазначено відомості про факт, встановлений судом, мету його встановлення, а також докази, на підставі яких суд установив цей факт.

Відповідно до частин першої-другої статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Згідно з частинами першою-другою статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Відповідно до частини другої статті 77, частин першої, п`ятої та шостої статті 81 ЦПК України предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

При цьому відповідно до ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Статтею 77 ЦПК України визначено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Згідно з ч. 1 ст. 79 ЦПК України достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

У постанові Верховного Суду від 02 грудня 2020 року у справі № 638/15738/17 (провадження № 61-15921св19) зроблено висновок про те, що до заяви про встановлення факту родинних відносин, в якій зазначається мета, з якою заявник просить встановити цей факт, можуть додаватися не тільки такі письмові докази, як свідоцтва про народження, шлюб, смерть, актові записи про народження та смерть. Доказами, які підтверджують наявність цього юридичного факту також можуть бути: акти, анкети, автобіографії, листівки, сімейні фотографії, листи ділового та особистого характеру, особові справи, рішення судів, ордери на вселення, обмінні ордери, погосподарські книги, виписки з домових книг та інші документи, які у собі містять відомості про родинні відносини осіб. Крім того, судами підлягають врахуванню довідки органів реєстрації актів цивільного стану про неможливість поновлення втрачених записів, внесення змін і доповнень, виправлень у записи актів цивільного стану. Також мають враховуватися показання свідків, яким достовірно відомо про стосунки померлого із заявником. Цей перелік не є вичерпним.

Позивачем не були надані письмові докази, які б беззаперечно підтверджували факт родинних відносин ОСОБА_1 з померлим ОСОБА_3 , зокрема відсутні відомості щодо одруження ОСОБА_7 та ОСОБА_21 .

Окрім цього, у інших наданих документах є розбіжності в іменах.

Висновок експерта товариства № 15796 від 23 листопада 2022 року за результатами лінгвістичного (мовознавчого) дослідження, за відсутності інших доказів, не може підтверджувати фактичні обставини, зазначені позивачем, що ОСОБА_6 і ОСОБА_21 це одна й та ж особа, і що Зак ОСОБА_19 і ОСОБА_53 це одна й та сама особа.

Щодо нотаріально посвідчених заяв свідків.

У постанові Касаційний цивільний суд Верховного Суду від 20 травня 2020 року у справі №200/17947/16-ц зазначив, що такого порядку надання показань свідків цивільно-процесуальним законодавством України не передбачено. Надання показів свідків, шляхом посвідчення їх показань нотаріусом, не сприяє всебічному забезпеченню права учасників справи на задання питань свідкам стосовно обставин справи.

Статтями 230-234 ЦПК України встановлено порядок допиту свідків, що передбачає виклик свідків у судове засідання з наданням права задати питання свідкам усім учасникам справи.

Допит свідка - це логічна і психологічна діяльність особи, яка бере участь у справі, та суду, спрямована на одержання від свідка усних показань, що мають значення для справи. Допит свідка є процесуальною формою здобуття та дослідження одного із засобів доказування - показів свідка. Саме через недотримання встановленої законом процесуальної форми не можуть бути використані як показання свідків письмові пояснення громадян.

Представником позивача не було заявлено відповідних клопотань про допит свідків у судовому засіданні на стадії підготовчого провадження. Під час розгляду справи по суті, після вступного слово та відповідей на питання, перед дослідженням письмових доказів, представником позивача було заявлено клопотання щодо повернення до стадії підготовчого провадження для виклику та допиту свідків громадян Ізраїлю ОСОБА_1 та ОСОБА_54 , в режимі відеоконференції з використанням ними своїх технічних засобів. Судом було відмовлено, оскільки представником позивача не доведено неможливість звернення до суду із клопотанням під час підготовчого провадження. Обставини, на які посилався представник позивача у своїй заяві існували як на момент відкриття провадження, проведення підготовчого засідання, так і на час розгляду справи по суті.

Окрім цього, суд зазначає, що пояснення ОСОБА_2 , викладені в заяві свідка, яка посвідчена приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу 27 грудня 2022 року, в якій вона стверджувала, що ОСОБА_4 є родичем ОСОБА_3 , та який сплачував їй за послуги по догляду ОСОБА_3 , суперечать відомостям, які ОСОБА_2 зазначила в заяві про прийняття спадщини від 01 квітня 2022 року, в якій повідомляла, що померлий ОСОБА_3 родичів не має.

Доказів у підтвердження зазначених у позові обставин, що послуги по догляду за ОСОБА_55 оплачував ОСОБА_2 саме ОСОБА_4 , суду не було надано.

Позивачем не були надані будь-які інші докази, зокрема акти, анкети, автобіографії, листівки, сімейні фотографії, листи ділового та особистого характеру, в тому числі листування за допомогою «месенджерів», відеозаписи, рішення судів, ордери, погосподарські книги, виписки з домових книг та інші документи, які у собі містили б відомості про родинні відносини ОСОБА_1 та ОСОБА_3 .

Враховуючи зазначене, суд приходить до висновку, що позивачем не доведено факт родинних відносин, а саме, що громадянин Ізраїлю ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , є двоюрідним племінником громадянина України ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 .

Вимога про визнання права власності в порядку спадкування визначена як похідна від первісної вимоги про встановлення факту родинних відносин, а тому не може бути задоволена.

Відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 141 ЦПК судові витрати покладають на позивача.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 12, 13, 81, 89, 264, 293, 294, 315, 316, 319 ЦПК України, суд -

УХВАЛИВ:

У задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, - приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу Дніпропетровської області Шрамко Віолетта Вячеславівна, про встановлення факту родинних відносин та визнання права власності на майно в порядку спадкування за законом - відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Дніпровського апеляційного суду. Учасник справи, якому повне рішення не були вручені у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя: Г.В. Бєсєда