Справа № 145/1557/24
Провадження №2/145/1125/2024
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"05" грудня 2024 р. селище Тиврів

Тиврівський районний суд Вінницької області в складі: головуючого судді Патраманського І.І.,

за участю:

секретаря судового засідання Кушко А.О.

позивача ОСОБА_1

представника позивача Підрези І.В. (в режимі відеоконференції)

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки смт.Сутиски Тиврівського району Вінницької області, проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП відмовилась

від імені та в інтересах якої діє представник- адвокат Підреза Ірина Василівна,

до ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрованої та проживаючої АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_1

треті особи:

ІНФОРМАЦІЯ_3 , місцезнаходження: АДРЕСА_3 , код ЄДРПОУ НОМЕР_2

Міністерство оборони України, місцезнаходження: просп. Повітрофлотський, проспект, 6, м.Київ - 168,

про встановлення факту проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу,

ВСТАНОВИВ:

28.08.2024 до Тиврівського районного суду Вінницької області надійшла заява ОСОБА_1 , в особі представника позивача адвоката Підрези Ірини Василівни до ОСОБА_2 про встановлення факту проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу, треті особи: ІНФОРМАЦІЯ_4 та Міністерство оборони України.

Заява обґрунтована тим, що заявниця ОСОБА_1 із ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , з вересня 2016 року по день його призову на військову службу по мобілізації проживали однієї сім`єю без реєстрації шлюбу за адресою· АДРЕСА_2 . В них були взаємні права та обов`язки, вони вели спільне господарство та мали спільний бюджет. ІНФОРМАЦІЯ_6 у них народилася донька ОСОБА_4 . Після народження доньки воли мали намір укласти шлюб і відповідно зареєструвати дитину на її чоловіка ОСОБА_3 .

Однак, 24.02.2022 ОСОБА_3 призвали на військову службу по мобілізації, а ІНФОРМАЦІЯ_7 він уже загинув. Відповідно з такими трагічними для них подіями вони не встигли разом із її чоловіком реалізувати все те, про що планували і дитину вимушена була реєструвати згідно приписів ст. 135 СК України.

Рішенням Тиврівського районного суду від 13.05.2022 року по справі №145/346/22 встановлено факт батьківства ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_7 щодо ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_8 . Під час розгляду вищевказаної справи відповідач - мати мого загиблого чоловіка позовні вимоги визнавала та просила суд задовольнити мою позовну заяву. Оскільки, окрім встановлення факту батьківства нею були заявлені ще і вимоги щодо встановлення факту спільного проживання то відповідно відповідач визнавала і їх. Однак, через невизначеність судів щодо того в якому судочинстві має розглядатися справа щодо встановлення факту спільного проживання однією сім`єю як чоловіка та жінки (цивільне чи адміністративне) рішенням Вінницького апеляційного суду від 06.04.2022 по цій же справі №145/346/22 їй було відмовлено у задоволенні цих вимог і закрито провадження в частині цих вимог.

Оскільки, між нею та матір`ю її покійного чоловіка не виникало жодних спорів щодо отримання одноразової грошової допомоги внаслідок загибелі військовослужбовця, що передбачена постановою КМУ №168 від 28.02.2022, то вона й не стала оскаржувати вищевказане рішення в суді.

Так, між нею та відповідачем була домовленість, що вони напишуть заяви про відмову від виплат на користь їх з ОСОБА_3 доньки ОСОБА_4 . Зі змісту заяви ОСОБА_2 від 23.02.2024 року та її заяви від 23.02.2024 року чітко видно, що відповідач та вона відмовилися від своїх часток одноразової грошової допомоги на користь дитини ОСОБА_5 . Згідно пояснення ОСОБА_2 , яке вона надавала в рамках розгляду цивільної справи №145/346/22 вбачається, що ОСОБА_2 підтверджує факт проживання її сина ОСОБА_3 з ОСОБА_1 у цивільному шлюбі в АДРЕСА_4 .

Тому, оскільки позивач дійсно проживала разом із покійним ОСОБА_3 у цивільному шлюбі як чоловік та дружина, то наразі постала необхідність даний факт встановити в судовому порядку з метою отримання позивачем права на одноразову грошову допомогу внаслідок загибелі ОСОБА_3 . Наріжним питанням у даному спорі є з`ясування наявності у позивача статусу члена сім`ї по відношенню до загиблого ОСОБА_3 , як необхідної умови для виникнення у позивача на одержання одноразової грошової допомоги в розумінні ст. 16-1 ЗУ від 20.12.1991 № 2011-ХІІ.

Просить встановити факт, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_9 , відноситься до членів сім`ї цивільного чоловіка ОСОБА_3 , який загинув ІНФОРМАЦІЯ_10 та встановити факт, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_9 , з вересня 2016 року по ІНФОРМАЦІЯ_10 спільно проживала, була пов`язана спільним побутом та мала взаємні права та обов`язки разом із ОСОБА_3 , який загинув ІНФОРМАЦІЯ_10 .

Ухвалою Тиврівського районного суду Вінницької області від 23.09.2024 прийнято до розгляду заяву та відкрито провадження у справі за позовом ОСОБА_1 , в особі представника позивача адвоката Підреза Ірини Василівни до ОСОБА_2 про встановлення факту проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу, треті особи: ІНФОРМАЦІЯ_4 та Міністерство оборони України. Справу призначено до судового розгляду у відкритому судовому засіданні на 17 жовтня 2024 року.

Ухвалою Тиврівського районного суду Вінницької області від 17.10.2024 підготовче провадження закрито, задоволено клопотання представника позивача ОСОБА_6 про виклик свідків.

В судовому засіданні допитані свідки, які з`явились, ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 та ОСОБА_11 .

15.10.2024 через систему «Електронний суд» від ІНФОРМАЦІЯ_11 надійшли пояснення, в яких третя особа просить врахувати дані пояснення при вирішенні справи та прийняти законне та обґрунтоване рішення (а.с. 55-56). В обґрунтування пояснень зазначає, що статтею 16 Закону № 2011-XII передбачено випадки, коли виплачується одноразова грошова допомога у разі загибелі (смерті) військовослужбовців.

Стаття 16 Закону № 2011-XII визначено, що право на призначення та отримання одноразової грошової допомоги мають члени сім`ї, батьки та утриманці загиблого (померлого) військовослужбовця, військовозобов`язаного або резервіста.

Члени сім`ї та батьки загиблого (померлого) військовослужбовця, військовозобов`язаного або резервіста визначаються відповідно до Сімейного кодексу України, а утриманці - відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб". Тобто, право на отримання одноразової допомоги у разі смерті (загибелі) військовослужбовця мають члени сім`ї загиблого (померлого) військовослужбовця, зазначені в Сімейному кодексі України.

Відповідно до частини 2 статті 3 Сімейного кодексу України сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Отже, ознаками сім`ї, що складає фактичний шлюб між чоловіком та жінкою є: спільне проживання чоловіка і жінки; спільний побут; взаємні права і обов`язки.

Згідно з ч. 1, 2 ст. 21 СК України, шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у державному органі реєстрації актів цивільного стану. Проживання однією сім`єю жінки та чоловіка без шлюбу не є підставою для виникнення в них прав та обов`язків подружжя. Відповідно до частини першої статті 36 СК України шлюб є підставою для виникнення прав та обов`язків подружжя.

Конституційний суд України у своєму рішенні від 3 червня 1999 року у справі № 1-8/99 зазначив, що обов`язковою умовою для визнання осіб членами сім`ї, крім власне факту спільного проживання, є ведення спільного господарства, тобто: наявність спільних витрат; спільний бюджет; спільне харчування; купівля майна для спільного користування; участі у витратах на утримання житла, його ремонт; надання взаємної допомоги; наявність усних чи письмових домовленостей про порядок користування житловим приміщенням; інші обставин, які засвідчують реальність сімейних відносин.

Аналогічний висновок міститься у постанові Великої Палати Верховного Суду від 03.07.2019 у справі №554/8023/15-ц згідно якого вирішуючи питання про встановлення факту проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу, суд має встановити факти: спільного проживання однією сім`єю; спільний побут; взаємні права та обов`язки (статті 3, 74 Сімейного кодексу України). Суттєвою умовою для визнання чоловіка та жінки такими, що перебувають у фактичних шлюбних відносинах, крім власне факту спільного проживання, є наявність спільного бюджету, спільного харчування, купівлі майна для спільного користування, участі у спільних витратах на утримання житла, його ремонт, надання взаємної допомоги, наявність усних чи письмових домовленостей про порядок користування житловим приміщенням, інших обставин, які засвідчують реальність сімейних відносин.

Щоб встановити факт проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу потрібно враховувати у сукупності всі ознаки, що притаманні цьому поняттю. Тобто, при встановленні факту наявності у осіб спільного побуту доцільно враховувати ознаки, визначені у понятті домогосподарства. Домогосподарство - це сукупність осіб, які спільно проживають в одному житловому приміщенні або його частині, забезпечують себе всім необхідним для життя, ведуть спільне господарство, повністю або частково об`єднують та витрачають кошти, мають певні права та обов`язки тобто передбачає наявність як у жінки, так і у чоловіка особистих немайнових і майнових прав та обов`язків, які можуть випливати, зокрема, із нормативно-правових актів, договорів, укладених між ними, звичаїв. Для встановлення цього факту важливе значення має з`ясування місця і часу такого проживання.

Позивач ОСОБА_1 в судовому засіданні заявлені вимоги підтримала повному обсязі, просила їх задовольнити.

Представник позивача ОСОБА_6 (в режимі відеоконференції) в судових засіданнях заявлені вимоги підтримала, просила їх задовольнити.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явилася, про дату, час і місце судового засідання повідомлена належним чином. 25.11.2024 від неї надійшла заява, в якій просить справу розглянути за її відсутності, позовні вимоги визнає.

Представник третьої особи Міністерства оборони України, в судові засідання не з`явився, про дату, час та місце судового засідання повідомлений належним чином, до суду пояснення на позов не подав.

Представник третьої особи ІНФОРМАЦІЯ_11 в судові засідання не з`явився, про дату, час та місце судового засідання повідомлений належним чином, подав до суду пояснення третьої особи щодо позову.

Суд, вислухавши осіб, що беруть участь у справі, допитавши свідків, дослідивши всебічно, повно, безпосередньо та об`єктивно наявні у справі докази, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, достатність і взаємний зв`язок у сукупності, з урахуванням того, що відповідно до ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, приходить до наступного висновку.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, не визнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Статтею 13 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Статтею 5 ЦПК України закріплено, що здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, не визнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної у позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону.

Відповідно до ч. 1-4 ст. 10 ЦПК України Суд при розгляді справи керується принципом верховенства права. Суд розглядає справи відповідно до Конституції України, законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Суд застосовує інші правові акти, прийняті відповідним органом на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що встановлені Конституцією та законами України. Суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Процесуальні гарантії, викладені у ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, забезпечують кожному право звертатися до суду з позовом щодо своїх цивільних прав та обов`язків. Таким чином, стаття 6 Конвенції втілює «право на суд», в якому право на доступ до суду, тобто право ініціювати в судах провадження з цивільних питань становить один з його аспектів (рішення від 21 лютого 1975 року у справі «Голдер проти Сполученого Королівства» (Colder v. The United Kingdom ), п. п. 28 - 36. Series A №18). Право на доступ до суду включає в себе не лише право ініціювати провадження, а й право отримати вирішення «спору судом».

Згідно із положеннями ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Виходячи з ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Судом на підставі досліджених доказів встановлено такі фактичні обставини.

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , відповідно до свідоцтва про народження серії НОМЕР_3 від 18.06.2022, є дочкою ОСОБА_3 та ОСОБА_1 (а.с. 17).

Рішенням Тиврівського районного суду Вінницької області від 13.05.2022 (справа № 145/346/22) встановлено факт батьківська ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , уродженця смт. Сутиски Тиврівського району Вінницької області, який помер ІНФОРМАЦІЯ_7 щодо ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_8 (а.с. 28-29).

Також, рішенням Тиврівського районного суду Вінницької області від 13.05.2022 встановлено факт проживання ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_9 , з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , однією сім`єю, як чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу з вересня 2016 року до дня смерті ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_7 . Постановою Вінницького апеляційного суду від 06.04.2023 апеляційну скаргу Міністерства оборони України було задоволено частково. Рішення Тиврівського районного суду Вінницької області від 13.05.2022 в частині встановлення факту проживання ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_9 , з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , однією сім`єю, як чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу з вересня 2016 року до дня смерті ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_7 скасовано, провадження у справі в цій частині закрито (а.с. 28-29).

За змістом ч. 3 ст. 255 ЦПК України рішення суду або ухвала суду, які набрали законної сили, про закриття провадження у справі, ухвалені або постановлені з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав, є підставою для закриття провадження.

Оскільки в даній справі спір виник між іншими сторонами суд не вбачає підстав для закриття провадження.

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є громадянкою України, що підтверджується копією паспорта громадянина України № НОМЕР_4 , виданого Тростянецьким РВ УМВС України у Вінницькій області 23 квітня 1997 року (а.с. 5-7).

Згідно довідки про реєстрацію місця проживання особи від 27.10.2020 № 2184 ОСОБА_1 зареєстрована в АДРЕСА_1 (а.с. 11).

Відповідно до довідки виконавчого комітету Сутисківської селищної ради про склад сім`ї або зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку осіб від 17.03.2022 № 319 ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , проживають по адресі АДРЕСА_1 (а.с.15).

Згідно довідки Сутисківської селищної ради від 07.04.2022 № 361 загиблий ОСОБА_3 був зареєстрований та проживав в АДРЕСА_5 (а.с.16).

Згідно довідки Сутисківської селищної ради від 29.07.2024 № 1336 ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , після смерті цивільного чоловіка ОСОБА_3 , який загинув ІНФОРМАЦІЯ_7 , зареєстрована та проживає в АДРЕСА_1 (а.с. 20)

Згідно витягу з розпорядження Сутисківської селищної ради Вінницького району Вінницької області від 03.04.2024 № 36-1 "Про перейменування вулиць у населених пунктах Сутисківської селищної територіальної громади" вулицю селища Сутиски "Гагаріна" перейменовано на "Подільську" (а.с.21).

Відповідно до свідоцтва про смерть серії НОМЕР_5 , виданого 22.03.2022 виконавчим комітетом Сутисківської селищної ради Вінницького району Вінницької області, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , помер ІНФОРМАЦІЯ_7 у віці 48 років у селі Степова Долина Миколаївського району Миколаївської області (а.с. 18).

Відповідно до витягу з протоколу засідання 11 регіональної військово-лікарської комісії з визначення причинного зв`язку захворювань, поранень, контузій, травм, каліцтв, протокол № 444 від 06.06.2022 "Множинні сліпі осколкові поранення голови, кінцівок", отриманні 12.03.2022 колишнім військовослужбовцем, старшим солдатом ОСОБА_3 , 1973 р.н., під час безпосередньої участі у бойових діях та забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримуванні збройної агресії, що підтверджено витягом із наказу командира військової частини НОМЕР_6 від 24.03.2022 № 78, послужило причиною його смерті ІНФОРМАЦІЯ_7 , що підтверджено лікарським свідоцтвом про смерть № 1047, виданим 18.03.2022 Миколаївським обласним бюро судово-медичної експертизи та свідоцтвом про смерть серія НОМЕР_5 , виданим 22.03.2022 виконавчим комітетом Сутисківської селищної ради Вінницького району Вінницької області. Поранення та причина смерті, ТАК, пов`язане із захистом Батьківщини (а.с. 19)

Як зазначено вище, в судовому засіданні були допитані свідки ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 та ОСОБА_11 .

Свідок ОСОБА_8 в судовому засіданні пояснила, що вона позивачку знає з дитинства. Коли ОСОБА_1 повернулась з м. Київ до смт. Сутиски, почала стосунки з ОСОБА_3 . Вони почали разом проживати з 2016 року як чоловік і дружина, вели спільне господарство. Потім позивачка завагітніла та народила доньку. Мати загиблого ОСОБА_3 відвідувала їх сім`ю. Відносилась до позивачки як до невістки. Також вона є хрещеною матір`ю доньки позивачки та загиблого ОСОБА_3 .

Свідок ОСОБА_7 в судовому засіданні пояснила, що вона знає сім`ю позивачки. Спочатку ОСОБА_12 з ОСОБА_3 жили однією сім`єю в позивачки. Потім переїхали до загиблого. Жили разом не менше 5 років. Між ними були доброзичливі відносини як чоловіка і дружини. Загиблий дуже хотів дитину і коли позивачка народила дочньку, він дуже цьому радів.

Свідок ОСОБА_9 в судовому засіданні пояснила, що вона знає ОСОБА_13 з 2016 року, з тих пір, як вона почала жити з ОСОБА_14 . Вони жили разом в квартирі ОСОБА_3 однією сім`єю та збирались одружитись. Вони спільно заробляли гроші, вели спільний побут, спільно придбавали продукти харчування.

Свідок ОСОБА_10 в судовому засіданні пояснила, що ОСОБА_12 з ОСОБА_3 спільно проживали з 2016-2017 року. Жили непогано. Вона була часто в них в гостях. ОСОБА_3 дуже хотів дитину. Відносини між позивачкою і ОСОБА_3 були як чоловіка і дружини, тобто жили як сім`я. Вони вели спільний побут, у них був спільний бюджет та спільні витрати.

Свідок ОСОБА_11 в судовому засіданні показала, що вона з позивачкою куми і друзі. ОСОБА_12 з ОСОБА_3 проживали однією сім`єю приблизно з 2017 року, жили в добрих стосунках, ніколи не сварились. Вона бувала у них в гостях. Вони кохали одне одного, вели спільний бюджет, спільно здійснювали покупки. ОСОБА_15 розказував, що хоче зробити пропозицію одруження ОСОБА_13 . Він дуже хотів дитину.

Також судом в судовому засіданні досліджено фотографії, надані заявником на підтвердження факту постійного проживання чоловіка та дружини однією сім`єю без реєстрації шлюбу, які підтверджують теплі почуття і щирі відносини, що притаманні подружжю (а.с.37).

Надаючи правову оцінку дослідженим фактам суд зазначає таке.

Згідно із ч. 1 ст. 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Пунктом 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України передбачено, що суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Згідно з п. 5 ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу.

Відповідно до ч. 2 ст. 315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Згідно із ч. 4 ст. 315 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо з заяви про встановлення факту, що має юридичне значення, вбачається спір про право, а якщо спір про право буде виявлений під час розгляду справи, - залишає заяву без розгляду.

Оскільки відповідно до поданої позовної заяви вбачається спір про право між позивачкою та відповідачкою щодо виплати одноразової грошової допомоги у зв`язку зі смертю ОСОБА_3 , справу належить розглядати в порядку загального позовного провадження. Враховуючи викладене суд дійшов висновку про відкриття провадження у справі в порядку загального позовного провадження.

Так, звертаючись до суду із позовною заявою про встановлення фактів постійного проживання з ОСОБА_3 на талежності її до членів його сім`ї, ОСОБА_1 зазначає, що встановлення таких фактів їй необхідно для отримання одноразової соціальної допомоги у зв`язку зі смертю її чоловіка - військовослужбовця, яка передбачена Законом України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей». При цьому вказує, що відповідач, яка також має право на таку допомогу, перший час відмовлялась від її отримання на користь доньки позивачки та ОСОБА_3 , однак потім змінила своє рішення, у зв`язку з чим у них виник даний спір.

Відповідно до пункту 1 частини 2 статті 16 Закону України «Про соціальний правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» «Одноразова грошова допомога виплачується у разі: 1) загибелі (смерті) військовослужбовця під час виконання ним обов`язків військової служби або внаслідок захворювання, пов`язаного з виконанням ним обов`язків військової служби, або смерті особи, звільненої з військової служби, протягом року після звільнення її з військової служби, якщо смерть настала внаслідок поранення, контузії, каліцтва, захворювання, пов`язаних з виконанням обов`язків військової служби; 2) смерті військовослужбовця, що настала в період проходження ним військової служби або внаслідок захворювання чи нещасного випадку, що мали місце в період проходження ним військової служби, або смерті особи, звільненої з військової служби, протягом року після звільнення її з військової служби, якщо смерть настала внаслідок поранення, контузії, каліцтва, захворювання, нещасного випадку, пов`язаних з проходженням військової служби.

Частинами 1, 2 ст. 16-1 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» (в редакції, чинній на час смерті ОСОБА_3 ) визначено, що у випадках, зазначених у підпунктах 1-3 пункту 2 статті 16 цього Закону, право на призначення та отримання одноразової грошової допомоги мають члени сім`ї, батьки та утриманці загиблого (померлого) військовослужбовця, військовозобов`язаного або резервіста. Члени сім`ї та батьки загиблого (померлого) військовослужбовця, військовозобов`язаного або резервіста визначаються відповідно до Сімейного кодексу України, а утриманці - відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб".

Відповідно до ч. 2 ст. 3 Сімейного кодексу України сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки.

Згідно ч. 4 ст. 3 Сімейного кодексу України сім`я створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства.

Відповідно до ч. 1 ст. 36 цього Кодексу шлюб є підставою для виникнення прав та обов`язків подружжя.

Згідно зі ст. 74 Сімейного кодексу України якщо жінка та чоловік проживають однією сім`єю, але не перебувають у шлюбі між собою або в будь-якому іншому шлюбі, майно, набуте ними за час спільного проживання, належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено письмовим договором між ними. На майно, що є об`єктом права спільної сумісної власності жінки та чоловіка, які не перебувають у шлюбі між собою або в будь-якому іншому шлюбі, поширюються положення гл. 8 цього Кодексу.

При застосуванні ст. 74 Сімейного кодексу України варто виходити з того, що указана норма поширюється на випадки, коли чоловік і жінка не перебувають у будь-якому іншому шлюбі та між ними склалися усталені відносини, що притаманні подружжю.

Таким чином, предметом доказування у спорі про встановлення факту проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу є такі обставини, що мають матеріально-правове значення: чоловік і жінка не перебувають у будь-якому іншому шлюбі, між ними склалися усталені відносини, що притаманні подружжю, а саме спільне проживання, спільний побут, наявність взаємних прав та обов`язків.

Великою Палатою Верховного Суду від 03.07.2019 у справі №554/8023/15-ц зазначено, що встановлення факту проживання однією сім`єю жінки та чоловіка без реєстрації шлюбу передбачає доведення перед судом факту спільного їх проживання, наявності у них спільного побуту, виникнення між ними у зв`язку із цим взаємних прав та обов`язків, притаманних подружжю. Під спільним проживанням слід розуміти постійне фактичне мешкання чоловіка та жінки за однією адресою, збереження ними у такому житлі переважної більшості своїх речей, зокрема щоденного побутового вжитку, сприйняття ними цього місця проживання як свого основного, незалежно від того, що будь-хто із них за особливістю своєї роботи/служби зумовлений тривалий час бути відсутнім за цим місцем проживання (несення військової служби, вахтовий метод роботи). Спільний побут, в свою чергу, передбачає ведення жінкою та чоловіком спільного господарства, наявність спільного бюджету, витрат, придбання майна для спільного користування, в тому числі за спільні кошти та внаслідок спільної праці, спільна участь в утриманні житла, його ремонт, спільне харчування, піклування чоловіка та жінки один про одного/надання взаємної допомоги тощо. До прав та обов`язків, притаманних подружжю, слід віднести зокрема, але не виключно, існування між чоловіком та жінкою, реалізацію ними особистих немайнових прав, передбачених главою 6 СК України, тощо. При цьому має бути встановлена і доведена саме сукупність вказаних усталених обставин та відносин, оскільки самі по собі, наприклад, факти перебування у близьких стосунках чоловіка та жінки або спільна присутність їх на святах, або пересилання коштів, або періодичний спільний відпочинок, або проживання за однією адресою, факт реєстрації за такою адресою при відсутності інших наведених вище ознак не можуть свідчити, що між чоловіком та жінкою склались та мали місце усталені відносини, притаманні подружжю.

У Постанові Верховного Суду від 03.11.2022 у справі №361/4744/19 зазначено, що належними та допустимими доказами проживання чоловіка та жінки однією сім`єю без реєстрації шлюбу можуть бути, зокрема, але не виключно: свідоцтва про народження дітей; довідки з місця проживання; свідчення свідків; листи ділового та особистого характеру тощо; свідоцтво про смерть одного із «подружжя»; свідоцтва про народження дітей, в яких чоловік у добровільному порядку записаний як батько; виписки з погосподарських домових книг про реєстрацію чи вселення; докази про спільне придбання майна як рухомого, так і нерухомого (чеки, квитанції, свідоцтва про право власності); заяви, анкети, квитанції, заповіти, ділова та особиста переписка, з яких вбачається, що «подружжя» вважали себе чоловіком та дружиною, піклувалися один про одного; довідки житлових організацій, сільських рад про спільне проживання та ведення господарства та ін.

Аналогічна правова позиція міститься у постанові Верховного Суду від 15.07.2020 по справі №524/10054/16.

Конституційним Судом України у рішенні від 03.06.1999 за №5-рп/99 (справа про офіційне тлумачення терміна «член сім`ї») визначено таку обов`язкову ознаку члена сім`ї, як ведення спільного господарства.

Пунктом 6 Рішення Конституційного Суду України від 03 червня 1999 року № 5-рп/99 встановлено, що до членів сім`ї належать особи, що постійно мешкають разом та ведуть спільне господарство. Ними можуть бути не тільки близькі родичі, але й інші особи, які не перебувають у безпосередніх родинних зв`язках. Обов`язковою умовою для визнання їх членами сім`ї є факт спільного проживання, ведення спільного господарства, наявність спільних витрат, купівлі майна для спільного користування, участі у витратах на утримання житла, його ремонт і т.п.

Згідно із вимогами ч. 4 ст. 3 СК України сім`я створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства.

Поняття сім`ї, сформульоване в цій статті, не містить такої обов`язкової ознаки сім`ї, як знаходження саме в зареєстрованому шлюбі. Сім`я розглядається як соціальний інститут і водночас як союз конкретних осіб. Сім`я є первинним та основним осередком суспільства. Сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки, що й є ознаками сім`ї. Європейський суд з прав людини, надаючи власне визначення терміну «сімейне життя», вказує на те, що сімейне життя може існувати там, де між особами не існує жодних юридичних зв`язків. Так, у справі «Ельсхольц проти Німеччини» суд визначив, що «поняття сім`ї (за статтею 8 ЄКПЛ) не обмежується стосунками на основі шлюбу і може охоплювати інші «сімейні» de facto зв`язки, коли сторони проживають разом поза шлюбом».

Позивачкою на підтвердження факту проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу з ОСОБА_3 надано низку доказів, які у повному обсязі підтверджують обставини спільного проживання однією сім`єю з ОСОБА_3 у період з вересня 2016 року по день загибелі ОСОБА_3 .

Факт спільного проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу позивачки ОСОБА_1 з померлим ОСОБА_3 знайшов своє підтвердження в судовому засіданні, надані докази та показання свідків підтверджують факт спільного проживання ОСОБА_1 та ОСОБА_3 в період з вересня 2016 року по 12 березня 2022 року, наявність між ними взаємних прав та обов`язків, ведення спільного господарства, наявність спільного бюджету, витрат, придбання майна для спільного користування, в тому числі за спільні кошти, піклування чоловіка та жінки одне про одного, тобто з досліджених доказів вбачається, що ОСОБА_1 та ОСОБА_3 мали взаємні права та обов`язки, притаманні одній сім`ї.

Звертаючись до суду з заявою про встановлення факту постійного проживання з ОСОБА_3 , позивач зазначає, що встановлення такого факту їй необхідно для отримання одноразової соціальної допомоги у зв`язку зі смертю військовослужбовця, яка передбачена Законом України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей».

Враховуючи наведене, оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, суд дійшов висновку про встановлення факту того, що позивач ОСОБА_1 та ОСОБА_3 проживали в період з вересня 2016 року до смерті останнього ( ІНФОРМАЦІЯ_10 ), однією сім`єю як чоловік та дружина, тобто ОСОБА_1 відносилась до членів сім`ї свого загиблого цивільного чоловіка. Оскільки іншим шляхом встановити дані факти неможливо, права ОСОБА_1 підлягають судовому захисту, а позовна заява підлягає задоволеню.

Керуючись статтями 12, 19, 76-79, 81, 258-260, 263-265 ЦПК України, статтями 1, 3, 4, 21, 27, 36 Сімейного Кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 , в особі представника позивача адвоката Підрези Ірини Василівни до ОСОБА_2 про встановлення факту проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу, треті особи: ІНФОРМАЦІЯ_4 та Міністерство оборони України, задовольнити.

Встановити факт, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_9 , відноситься до членів сім`ї цивільного чоловіка ОСОБА_3 , який загинув ІНФОРМАЦІЯ_10 .

Встановити факт, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_9 , з вересня 2016 року по ІНФОРМАЦІЯ_10 спільно проживала, була пов`язана спільним побутом та мала взаємні права та обов`язки разом із ОСОБА_3 , який загинув ІНФОРМАЦІЯ_10 .

Судові витрати залишити за позивачем.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Вінницького апеляційного суду протягом 30 днів з дня складання повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Учасник справи, якому повне судове рішення не буде вручено в день його складання або проголошення, має право на поновлення строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга на рішення буде подана протягом 30 днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повний текст судового рішення складено 10 грудня 2024 року.

Повне найменування (ім`я) учасників справи та їх місце проживання (місцезнаходження):

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженка смт.Сутиски Тиврівського району Вінницької області, проживаюча за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП відмова

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрована та проживаюча АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_1

Треті особа: ІНФОРМАЦІЯ_3 , місцезнаходження: АДРЕСА_3 , код ЄДРПОУ НОМЕР_2

Третя особа: Міністерство оборони України, місцезнаходження: просп. Повітрофлотський, проспект, 6, м.Київ - 168,

Суддя:І. І. Патраманський