28.10.2024
Справа № 642/3230/24
Провадження №2-п/642/1122/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 жовтня 2024 року м. Харків

Ленінський районний суд м.Харкова у складі:

головуючого судді Вікторова В.В.,

за участю секретаря Шнайдер Д.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Харкові заяву ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення Ленінського районного суду м.Харкова від 17 вересня 2024 року по цивільній справі за позовом Акціонерного товариства «Сенс Банк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про стягнення заборгованості,-

встановив:

Заочним рішенням Ленінського районного суду м. Харкова від 17 вересня 2024 року у справі №642/3230/24 позовні вимоги Акціонерного товариства «Сенс Банк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про стягнення заборгованості задоволені. Стягнуто солідарно з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 на користь Акціонерного товариства «Сенс Банк» заборгованість в порядку ч. 2 ст. 625 ЦК України за невиконання грошового зобов`язання за договором № 838/3-27/37/8-072 від 20.03.2008 року у розмірі 254 085 грн. 27 коп., та судовий збір в розмірі 3049 грн. 02 коп.

16.10.2024 до суду надійшла заява ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення Ленінського районного суду м.Харкова від 17 вересня 2024 року у справі № 642/3230/24, в якій просить скасувати заочне рішення та призначити справу до розгляду.

В обґрунтування заявлених вимог ОСОБА_1 посилається на те, що судом не у повному обсязі встановлені обставини справи, позовні вимоги він не визнає та просить відмовити в їх задоволенні. Зазначив, що ним було подано відзив на позовну заяву, однак зазначені у ньому обставини не були враховані судом при розгляді справи та винесенні рішення. Так, відповідач вказує, що судом не надана оцінка тому факту, що він не отримував вимогу позивача про усунення порушень по зобов`язанням та матеріали справи не містять належних та допустимих доказів отримання вказаної вимоги відповідачем. На думку відповідача, здійснений розрахунок до позову суперечить відомостям про заборгованість, яку визначено у вимозі про порушення, а отже є недостовірним та необґрунтованим і не може бути підставою для стягнення коштів з відповідачів. Крім того, зазначив, що кредитний договір містив валюту зобов`язання долари США, що належним чином встановлено судом у заочному рішенні, а тому вимога про стягнення грошових коштів у гривні є безпідставним.

Ухвалою Ленінського районного суду м. Харкова від 17 жовтня 2024 року заяву про перегляд заочного рішення прийнято до провадження та призначено до розгляду.

У судове засідання сторони судового засідання не з`явилися, належним чином повідомлені про час та місце розгляду справи.

У відповідності до ч.1 ст. 287 ЦПК України суд вважає можливим провести судовий розгляд у відсутності осіб що не з`явилися, неявка яких не перешкоджає розгляду справи.

Згідно ч.1 ст.223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Враховуючи, що сторони належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання, суд вважає можливим провести розгляд заяви про перегляд заочного рішення за їх відсутності.

Суд, вивчивши заяву про перегляд заочного рішення, дослідивши матеріали справи, доходить наступного.

Відповідно до вимог ст. 284 ЦПК України заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Суд, дослідивши подану заяву, оглянувши матеріали справи, доходить наступного.

Відповідно до ст. 287 ЦПК України суд може своєю ухвалою за результатами розгляду заяви про перегляд заочного рішення скасувати заочне рішення і призначити справу до розгляду за правилами загального чи спрощеного позовного провадження.

Згідно зі ст. 288 ЦПК України заочне рішення підлягає скасуванню, якщо судом буде встановлено, що відповідач не з`явився у судове засідання та не повідомив про причини неявки з поважних причин і докази, на які він посилається, мають істотне значення для вірного вирішення справи. Лише за сукупності цих двох умов можна говорити про наявність підстав для скасування заочного рішення і призначення справи для розгляду в загальному порядку.

Відповідно до ст. 280 ЦПК України, суд розглянув справу за позовом Акціонерного товариства «Сенс Банк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про стягнення заборгованості, в порядку заочного провадження на підставі наявних в ній доказів, оскільки відповідачами ОСОБА_2 та ОСОБА_3 не було подано відзиву на позовну заяву чи будь-яких заперечень, та позивач не заперечував проти такого порядку вирішення спору.

Що стосується доводів відповідача ОСОБА_1 по суті позовних вимог, суд їх відхиляє у зв`язку з тим, що вищезазначене заочне рішення суду ухвалено з урахуванням обставин, викладених у відзиві на позовну заяву, та відповідач не надав будь-яких інших доказів, які б мали істотне значення для правильного вирішення справи.

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі Желтяков проти України від 09 червня 2001 року, зазначено, що право на справедливий розгляд судом, гарантоване пунктом 1 статті 6 Конвенції, повинно тлумачитися в контексті Преамбули Конвенції, яка, серед іншого, проголошує верховенство права як частину спільного спадку Договірних Держав. Одним із основоположних аспектів верховенства права є принцип юридичної визначеності, який, inter alia, вимагає, щоб, коли суди остаточно вирішили питання, їхнє рішення не ставилось під сумнів (рішення суду у справі Брумареску проти Румунії (Brumarescu v. Romania) [ВП],№28342/95, п. 61, ECHR1999-VII).

Цей принцип передбачає повагу до остаточності судових рішень та наполягає на тому, щоб жодна сторона не могла вимагати перегляду остаточного та обов`язкового судового рішення просто задля нового розгляду та постановлення нового рішення у справі. Відступи від цього принципу є виправданими лише тоді, коли вони обумовлюються обставинами суттєвого та неспростовного характеру (рішення у справі Рябих проти Росії (Ryabykh v. Russia), №52854/99, п. 52, ECHR 2003-Х).

Виходячи з вищенаведеної практики ЄСПЛ, скасування рішення суду, що набрало законної сили, за відсутності факту істотності таких обставин, з мотивів неправильного застосування судом норм матеріального та/або процесуального права буде порушенням принципу юридичної визначеності, тобто п.1 ст.6 Конвенції, а також ст.1 Першого протоколу до неї, оскільки в позивача після задоволення його вимог були законні сподівання на те, що його інтереси є остаточно захищеними.

З урахуванням викладеного, підстави для скасування заочного рішення Ленінського районного суду м. Харкова від 17.09.2024 відсутні, а тому заява відповідача про перегляд заочного рішення задоволенню не підлягає.

Відповідно до п.1 ч.3 ст.287 ЦПК України у результаті розгляду заяви про перегляд заочного рішення суд може своєю ухвалою залишити заяву без задоволення.

Згідно із ч.4 ст.287 ЦПК України у разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому цим Кодексом.

Керуючись ст.ст.260-261,284-288 ЦПК України, суд,-

постановив:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення Ленінського районного суду м. Харкова від 17 вересня 2024 року по цивільній справі за позовом Акціонерного товариства «Сенс Банк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про стягнення заборгованості, - відмовити.

Відповідно до вимог ч.4 ст.287 ЦПК України, у разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя В.В. Вікторов