Провадження № 2/127/1934/24
У Х В А Л А

24 жовтня 2024 року м. Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області в складі:

головуючої судді Бессараб Н.М.,

при секретарі Поливаній Ю.В.,

за участю представника позивача адвоката Власюка І.Т.,

представника відповідача ОСОБА_1 адвоката Браславця Я.Ю.,

розглянувши у відкритому підготовчому засіданні в м. Вінниці цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , яка діє в інтересах неповнолітніх дітей ОСОБА_7 та ОСОБА_7 , за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог Тиврівського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Вінницькому районі Вінницької області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) про встановлення факту батьківства, -

В С Т А Н О В И В:

В провадженні суду перебуває вказана цивільна справа.

В підготовчому засіданні представник позивача адвокат Власюк І.Т. заявив клопотання, яке також подав письмово, про призначення по справі судової молекулярно-генетичної експертизи.

Представник відповідача ОСОБА_1 адвокат Браславець Я.Ю. не заперечив щодо задоволення заявленого клопотання.

Інші учасники справи до судового засідання не з`явилися, хоча про час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином, будь-яких заяв про відкладення судового засідання суду не подавали.

Заслухавши заявлене клопотання, думку представника відповідача та вивчивши матеріали справи, суд дійшов такого висновку.

Статтею 51 Конституції України, ч. ч. 2, 3 ст. 5 СК України передбачено, що сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Держава має заохочувати та підтримувати материнство і батьківство та забезпечувати пріоритет сімейного виховання дитини. Отже, при регулюванні сімейних відносин держава має максимально враховувати інтереси дитини.

Відповідно до ст. 121 СК України права та обов`язки матері, батька і дитини ґрунтуються на походженні дитини від них, засвідченому органом державної реєстрації актів цивільного стану в порядку, встановленому ст. 122 та ст. 125 цього Кодексу.

Статтею 125 СК України передбачено, що якщо мати та батько дитини не перебувають у шлюбі між собою, походження дитини від матері визначається на підставі документа закладу охорони здоров`я про народження нею дитини. Якщо мати та батько дитини не перебувають у шлюбі між собою, походження дитини від батька визначається: за заявою матері та батька дитини; за рішенням суду.

Частиною 1 ст. 135 СК України визначено, що при народженні дитини у матері, яка не перебуває у шлюбі, у випадках, коли немає спільної заяви батьків, заяви батька або рішення суду, запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень провадиться за прізвищем та громадянством матері, а ім`я та по батькові батька дитини записуються за її вказівкою.

За відсутності заяви, право на подання якої встановлено ст. 126 цього Кодексу, батьківство щодо дитини може бути визнане за рішенням суду (ч. 1 ст. 128 СК України).

Підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до ЦПК України.

Позов про визнання батьківства може бути пред`явлений матір`ю, опікуном, піклувальником дитини, особою, яка утримує та виховує дитину, а також самою дитиною, яка досягла повноліття. Позов про визнання батьківства може бути пред`явлений особою, яка вважає себе батьком дитини. Позов про визнання батьківства приймається судом, якщо запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до частини першої статті 135 цього Кодексу.

Частиною 3 ст. 12, ч. ч. 1, 5, 6 ст. 81 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно зі ст. ст. 76, 77, 79 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.

У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 21 лютого 2020 року у справі №643/9245/18 викладено правовий висновок щодо застосування ст. 30 СК України, зокрема зазначено, що закон не встановлює конкретного переліку доказів для встановлення факту батьківства. Підставою для встановлення факту батьківства можуть бути будь-які відомості, що свідчать про походження дитини від даної особи, зібрані відповідно до вимог ЦПК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 103 ЦПК України суд призначає експертизу у справі за сукупності таких умов: для з`ясування обставин, що мають значення для справи, необхідні спеціальні знання у сфері іншій, ніж право, без яких встановити відповідні обставини неможливо; сторонами (стороною) не надані відповідні висновки експертів із цих самих питань або висновки експертів викликають сумніви щодо їх правильності.

Отже, до юридичних фактів, які має довести позивач у зазначеній категорії справ, зокрема, належить доведення факту, що ОСОБА_8 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 є генетичним (біологічним) батьком дитини ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Доведення цих обставин із боку позивача можливе на підставі доказів, перелічених у статті 76 ЦПК України. До таких доказів належить і висновок експертизи.

При вирішенні заявленого клопотання про призначення у даній справі судової експертизи суд виходить із вимог ч. 3 ст. 13 ЦПК України, відповідно до якої учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд та з того, що оскільки позивач пов`язує доведення позовних вимог саме із вирішенням судовими експертами заявлених у клопотанні питань, то суд зобов`язаний забезпечити стороні можливість здобуття доказів, на які вона посилається обґрунтовуючи свої вимоги чи заперечення.

При цьому, суд бере до уваги вимоги ст. 12 ЦПК України про рівність прав учасників справи щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом і щодо сприяння учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом.

З урахуванням вказаного вище, суд вважає за необхідне призначити судову молекулярно-генетичну експертизу, так як для з`ясування обставин, що мають значення для справи, потрібні спеціальні знання експерта.

Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 252 ЦПК України суд може за заявою учасника справи, а також з власної ініціативи зупинити провадження у справі у випадках призначення судом експертизи.

Оскільки для проведення судової молекулярно-генетичної експертизи потрібний значний проміжок часу, на час проведення експертизи провадження у справі слід зупинити.

Керуючись ст. ст. 103, 104, 252, 353 ЦПК України, -

У Х В А Л И В :

Клопотання представника позивача задоволити.

Призначити у цивільній справі №127/14762/24 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , яка діє в інтересах неповнолітніх дітей ОСОБА_7 та ОСОБА_7 , за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог Тиврівського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Вінницькому районі Вінницької області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) про встановлення факту батьківства судову молекулярно-генетичну експертизу, на вирішення якої поставити запитання:

Чи є ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , біологічним батьком неповнолітньої дитини ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , матір`ю якої є ОСОБА_2 ?

Необхідні зразки для проведення судової молекулярно-генетичної експертизи надати експерту за його клопотанням.

Проведення експертизи доручити експертам Вінницького науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС України (21021, м. Вінниця, вул. Василя Порика, 8).

Попередити експерта про кримінальну відповідальність за завідомо неправдивий висновок та за відмову без поважних причин від виконання покладених на нього обов`язків (ст. ст. 384, 385 КК України).

Витрати, пов`язані з проведенням експертизи покласти на позивача ОСОБА_2 .

Попередити сторони, що в разі ухилення учасника справи від подання експертам необхідних матеріалів, документів або від іншої участі в експертизі, якщо без цього провести експертизу неможливо, суд залежно від того, хто із цих осіб ухиляється, а також яке для них ця експертиза має значення, може визнати факт, для з`ясування якого експертиза була призначена, або відмовити у його визнанні.

На час проведення експертизи провадження в справі зупинити.

Про результати виконання даної ухвали повідомити суд негайно.

Ухвалу про призначення експертизи направити особам, яким доручено проведення експертизи, відібрання об`єктів біологічного походження та учасникам справи.

Ухвала суду може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду протягом 15-ти днів з дня її проголошення.

Суддя