УХВАЛА

10 грудня 2024 року

м. Київ

справа № 523/2569/19

провадження № 61-15542ск24

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду: Лідовця Р. А. (суддя-доповідач), Гулейкова І. Ю., Луспеника Д. Д.,

розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Суворовського районного суду м. Одеси від 31 липня 2019 року та ухвалу Одеського апеляційного суду від 24 жовтня 2024 року у справі за заявою ОСОБА_1 про перегляд постанови Одеського апеляційного суду від 20 грудня 2022 року за нововиявленими обставинами у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_1 , яка діє в своїх інтересах та в інтересах неповнолітньої ОСОБА_5 , третя особа -Орган опіки та піклування Суворовської районної адміністрації Одеської області,

про усунення перешкод у користуванні власністю, виселення відповідачів

та вселення позивача,

ВСТАНОВИВ:

У лютому 2019 року ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_1 , яка діє в своїх інтересах та в інтересах неповнолітньої ОСОБА_5 , третя особа - Орган опіки та піклування Суворовської районної адміністрації Одеської області, про зобов`язання ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

ОСОБА_1 , яка діє в своїх інтересах та в інтересах неповнолітньої ОСОБА_5 , не перешкоджати позивачу у користуванні власністю - будинком та земельною ділянкою за адресою: АДРЕСА_1 , виселення зазначених осіб без надання іншого житлового приміщення, вселення позивача у вказаний будинок.

Рішенням Суворовського районного суду м. Одеси від 31 липня 2019 року позов ОСОБА_2 задоволено.

Вселено ОСОБА_2 у будинок, розташований за адресою: АДРЕСА_1 ; виселено ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_1 , яка діє в своїх інтересах та в інтересах неповнолітньої ОСОБА_5 , зі вказаного будинку.

Зобов`язано відповідачів не чинити перешкоди позивачу у користуванні будинком.

Не погодившись з таким рішенням суду, ОСОБА_1 , яка діє в своїх інтересах та в інтересах неповнолітньої ОСОБА_5 , подала апеляційну скаргу.

Постановою Одеського апеляційного суду від 20 грудня 2022 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 , яка діє в своїх інтересах та в інтересах неповнолітньої ОСОБА_5 , задоволено частково.

Рішення Суворовського районного суду м. Одеси від 31 липня 2019 року в частині вимог ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , яка діє в своїх інтересах та в інтересах неповнолітньої ОСОБА_5 , про вселення, виселення, усунення перешкод у здійсненні права власності скасовано.

Вселено ОСОБА_2 у будинок за адресою: АДРЕСА_1 .

Виселено ОСОБА_1 , яка діє в своїх інтересах та в інтересах неповнолітньої ОСОБА_5 , з будинку АДРЕСА_2 .

У задоволенні вимог ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , яка діє в своїх інтересах та в інтересах неповнолітньої ОСОБА_5 , про усунення перешкод у здійсненні права власності відмовлено.

У червні 2024 року ОСОБА_1 звернулася до апеляційного суду із заявою

про перегляд постанови Одеського апеляційного суду від 20 грудня 2022 року

за нововиявленими обставинами.

Свою заяву ОСОБА_1 мотивувала тим, що після прийняття апеляційним судом рішення та вже після відкриття виконавчого провадження, з`ясувалось,

що ОСОБА_2 є громадянкою російської федерації, судом не було з`ясовано повноваження її представника та її обізнаність щодо слухання судової справи. Зазначала, що позовна заява, яка подана до Суворовського районного суду

м. Одеси, підписана адвокатом Сулаковим О. П. від імені та в інтересах

ОСОБА_2 , не містить будь-яких документів на підтвердження повноважень Сулакова О. П. представляти інтереси ОСОБА_2 .

Указувала, що нововиявлені обставини у цій справі свідчать про те, що

ОСОБА_2 , починаючи від дати видачі довіреності, фактично не знаходиться на території України та будь-яких договорів про надання правничої допомоги з адвокатом Сулаковим О. П. не могла укласти та не укладала.

Ухвалою Одеського апеляційного суду від 24 жовтня 2024 року заяву ОСОБА_1

про перегляд за нововиявленими обставинами постанови Одеського апеляційного суду в частині вимог ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , яка діє в своїх інтересах та в інтересах неповнолітньої ОСОБА_5 про вселення, виселення, усунення перешкод у здійсненні права власності залишено без задоволення.

Постанову Одеського апеляційного суду від 20 грудня 2022 року у частині вимог ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , яка діє в своїх інтересах та в інтересах неповнолітньої ОСОБА_5 про вселення, виселення, усунення перешкод у здійсненні права власності залишено без змін.

Апеляційний суд, обґрунтував своє рішення тим, що наведені ОСОБА_1 у заяві обставини не є нововиявленими у розумінні пункту 1 частини другої статті 423 ЦПК України та не можуть слугувати підставою для перегляду судового рішення, натомість стосуються процесуальних питань, які не впливають на висновки суду, викладені по суті спору.

У листопаді 2024 року до Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду надійшла касаційна скарга ОСОБА_1 на рішення Суворовського районного суду

м. Одеси від 31 липня 2019 року та ухвалу Одеського апеляційного суду

від 24 жовтня 2024 року, у якій заявник, посилаючись на порушення судами норм процесуального права, просить оскаржувані судові рішення судів попередніх інстанцій скасувати та залишити позов без розгляду.

У касаційній скарзі зазначає, що ухвала апеляційного суду є незаконною, оскільки факт подання до суду першої інстанції позову, підписаного неповноважною особою, а також необізнаність позивача у справі про судовий розгляд спору щодо її майна, слід кваліфікувати як нововиявлені обставини.

Згідно із частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження у цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Щодо касаційного оскарження рішення Суворовського районного суду м. Одеси

від 31 липня 2019 року

Оскільки оскаржуване заявником рішення Суворовського районного суду м. Одеси від 31 липня 2019 року скасоване при апеляційному перегляді постановою Одеського апеляційного суду від 20 грудня 2022 року, підстави для його перегляду Верховним Судом відстуні.

Щодо касаційного оскарження ухвали Одеського апеляційного суду від 24 жовтня 2024 року

Вивчивши касаційну скаргу, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду дійшов висновку про відмову у відкритті касаційного провадження, оскільки касаційна скарга є необґрунтованою.

Згідно з положеннями частини четвертої статті 394 ЦПК України у разі оскарження ухвали (крім ухвали, якою закінчено розгляд справи) суд може визнати касаційну скаргу необґрунтованою та відмовити у відкритті касаційного провадження, якщо правильне застосування норми права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо її застосування чи тлумачення.

Відповідно до частини першої та другої статті 423 ЦПК України рішення, постанова або ухвала суду, якими закінчено розгляд справи, що набрали законної сили, можуть бути переглянуті за нововиявленими або виключними обставинами. Підставами для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами є, зокрема, істотні для справи обставини, що не були встановлені судом та не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи; встановлений вироком або ухвалою про закриття кримінального провадження та звільнення особи від кримінальної відповідальності, що набрали законної сили, факт надання завідомо неправильного висновку експерта, завідомо неправдивих показань свідка, завідомо неправильного перекладу, фальшивості письмових, речових чи електронних доказів, що призвели до ухвалення незаконного рішення у даній справі; скасування судового рішення, яке стало підставою для ухвалення судового рішення, що підлягає перегляду.

Згідно із частиною четвертою статті 423 ЦПК України не є підставою для перегляду рішення суду за нововиявленими обставинами: переоцінка доказів, оцінених судом у процесі розгляду справи; докази, які не оцінювалися судом, стосовно обставин, що були встановлені судом.

Частиною п`ятою статті 423 ЦПК України визначено, що при перегляді судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами суд не може виходити за межі тих вимог, які були предметом розгляду при ухваленні судового рішення, яке переглядається, розглядати інші вимоги або інші підстави позову.

Здійснюючи процедуру перегляду остаточного судового рішення за нововиявленими обставинами суд має переглянути раніше ухвалене рішення лише в межах нововиявлених обставин. Підставою такого перегляду є не недоліки розгляду справи судом (незаконність та (або) необґрунтованість судового рішення, постанови чи ухвали, неправильне застосування судом норм матеріального права, порушення норм процесуального права), а те, що на час ухвалення рішення суд не мав можливості врахувати істотну обставину, яка могла суттєво вплинути на вирішення справи, оскільки її учасники не знали про цю обставину та, відповідно, не могли підтвердити її у суді. Тобто перегляд справи у зв`язку з нововиявленими обставинами спрямований не на усунення судових помилок, а на перегляд судового рішення у вже розглянутій справі з урахуванням обставини, про існування якої стало відомо після ухвалення такого рішення (постанова Великої Палати Верховного Суду від 30 червня 2020 року у справі № 19/028-10/13, провадження № 12-158гс19, (пункти 7.4-7.5)).

Нововиявлені обставини - це юридичні факти, які мають істотне значення для розгляду справи, існували на час її розгляду, але не були і не могли бути відомі заявнику, а також обставини, які виникли після набрання судовим рішенням законної сили та віднесені законом до нововиявлених обставин. Питання про те, які обставини вважати істотними, є оціночним. Суд вирішує його у кожному конкретному випадку з урахуванням того, чи ці обставини могли спростувати факти, покладені в основу судового рішення, та вплинути на висновки суду під час його ухвалення так, що якби вказана обставина була відома особам, які беруть участь у справі, то зміст судового рішення був би іншим (постанова Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 21 жовтня 2020 року у справі № 726/938/18).

Нововиявленими є обставини, які: входять до предмета доказування у відповідній справі; обґрунтовують вимоги або заперечення сторін; можуть вплинути на висновки суду про права й обов`язки її учасників або мають інше істотне значення для правильного вирішення спору; існували на час розгляду справи, рішення в якій переглядається; спростовують фактичні дані, покладені в основу такого рішення; не були встановлені, коли суд ухвалював це рішення; не були та не могли бути відомі на час розгляду справи особі, яка звертається із заявою про перегляд рішення; стали відомими тільки після його ухвалення (постанова Великої Палати Верховного Суду від 22 січня 2019 року у справі № 127/10129/17, провадження № 14-549зц18 (пункт 26)).

Не є нововиявленою обставина, яка ґрунтується на переоцінці доказів, які вже оцінив суд у процесі розгляду справи. Крім того, судове рішення не можна переглядати у зв`язку з нововиявленими обставинами у разі, якщо обставини, передбачені процесуальним законом, відсутні, а також якщо ці обставини були або могли бути відомі заявникові на час розгляду справи (постанова Великої Палати Верховного Суду від 22 січня 2019 року у справі № 127/10129/17, провадження № 14-549зц18 (пункти 27, 28)).

Не може вважатися нововиявленою обставина, яка ґрунтується на переоцінці тих доказів, які вже оцінювалися судами у процесі розгляду справи (постанова Великої Палати Верховного Суду від 14 квітня 2021 року у справі № 9901/819/18, провадження № 11-430заі20 (пункт 6.38)).

Згідно з усталеною практикою Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ) процедура поновлення розгляду справи за нововиявленими обставинами на вимогу сторони провадження для виправлення помилок правосуддя, як така, не суперечить положенням Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року за умови відсутності зловживання. У цьому контексті ЄСПЛ неодноразово наголошував, що сама по собі наявність у національних законодавствах процедура перегляду судових рішень за нововиявленими обставинами не суперечить праву на справедливий судовий розгляд та принципу правової визначеності, якщо зазначений вид перегляду використовується для виправлення помилок правосуддя (рішення ЄСПЛ від 18 листопада 2004 року у справі «Правєдная проти росії»,

від 06 грудня 2005 року у справі «Попов проти Молдови» № 2).

Процедура поновлення розгляду справи за нововиявленими обставинами має бути використана у спосіб, сумісний із пунктом 1 статті 6 Конвенції.

Ключовим для розуміння природи зазначеного виду перегляду судових рішень є тлумачення поняття «нововиявлені обставини». ЄСПЛ зауважує, що процедура скасування судового рішення за нововиявленими обставинами передбачає, що віднайдено докази, які раніше не були об`єктивно доступними та які можуть призвести до іншого результату судового розгляду. Особа, яка вимагає скасування судового рішення, має довести, що вона не мала можливості надати суду докази до закінчення судового розгляду і що такі докази мають вирішальне значення для справи.

Системний аналіз практики ЄСПЛ щодо перегляду судових рішень дозволяє зробити висновок, що нововиявленими обставинами можуть бути визнані обставини, які: а) існували під час розгляду справи судом; б) не були відомими суду та учасникам справи під час розгляду справи судом; в) мають істотне значення для справи і можуть призвести до іншого результату судового розгляду (тобто, коли врахування їх судом мало б наслідком прийняття іншого судового рішення, ніж те, яке було прийняте) (рішення ЄСПЛ від 26 червня 2018 року у справі «Industrial Financial Consortium Investment Metallurgical Union проти України», від 09 червня 2011 року у справі «Желтяков проти України»).

Враховуючи викладене вище, як за чинним процесуальним законодавством, так і за сталою практикою ЄСПЛ, до нововиявлених обставин належать факти об`єктивної дійсності, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші факти, які мають значення для правильного розв`язання спору.

Визначені законодавчо як нововиявлені, ці обставини за своєю юридичною суттю є фактичними даними, що в установленому порядку спростовують факти, які було покладено в основу судового рішення. Такі обставини мають бути відповідним чином засвідчені, тобто підтверджені належними і допустимими доказами. Суд вправі змінити або скасувати судове рішення за нововиявленими обставинами лише за умови, що ці обставини впливають на юридичну оцінку обставин, здійснену судом у судовому рішенні, що переглядається.

Отже, процедура скасування остаточного судового рішення у зв`язку із нововиявленими обставинами передбачає існування доказу або факту, який має значення для з`ясування обставин справи, раніше не був відомий, однак він міг би призвести до іншого результату судового розгляду.

Проаналізувавши мотиви, викладені у постанові Одеського апеляційного суду

від 20 грудня 2022 року, про перегляд якої заявлено, та доводи, наведені ОСОБА_1 у заяві про перегляд цієї постанови за нововиявленими обставинами, апеляційний суд дійшов обґрунтованого висновку про те, що зазначені нею обставини не є нововиявленими в розумінні пункту 1 частини другої статті 423 ЦПК України, оскільки ніяк не впливають на правову підставу вселення позивача ОСОБА_2 до спірного житла, а тому у задоволенні заяви про перегляд оскарженого судового рішення за нововиявленими обставинами відмовив на підставі закону.

Доводи касаційної скарги є безпідставними також з огляду на те, що у справі, яка стосується захисту порушеного права позивача ОСОБА_2 , де заявник

ОСОБА_1 має статус відповідача, слід виходити з «презумпції обізнаності» позивача про розгляд такого спору.

Доводи касаційної скарги не спростовують висновків суду апеляційної інстанції, правильне застосування судом норм права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо їх застосування чи тлумачення, а наведені у скарзі доводи не дають підстав для висновку про незаконність судового рішення.

Враховуючи викладене, Верховний Суд дійшов висновку, що правильне застосовування судом норм права є очевидним, а касаційна скарга ОСОБА_1

на ухвалу Одеського апеляційного суду від 24 жовтня 2024 року є необґрунтованою.

Керуючись частинами третьою та четвертою статті 394 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

У відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Суворовського районного суду м. Одеси від 31 липня 2019 року та ухвалу Одеського апеляційного суду від 24 жовтня 2024 року у справі за заявою ОСОБА_1 про перегляд постанови Одеського апеляційного суду від 20 грудня 2022 року за нововиявленими обставинами у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_1 , яка діє в своїх інтересах та в інтересах неповнолітньої ОСОБА_5 , третя особа - Орган опіки та піклування Суворовської районної адміністрації Одеської області, про усунення перешкод у користуванні власністю, виселення відповідачів та вселення позивача відмовити.

Копію ухвали та додані до скарги матеріали надіслати заявникові.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Судді: Р. А. Лідовець

І. Ю. Гулейков

Д. Д. Луспеник