Провадження № 2/470/295/24
Справа № 470/1074/24
У х в а л а

11 грудня 2024 рокус-ще Березнегувате

Суддя Березнегуватського районного суду Миколаївської області Луста С.А., розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до Березнегуватської державної нотраіальної контори Миколаївської області про визнання договору купівлі-продажу житлового будинку дійсним,

ВСТАНОВИВ:

06 грудня 2024 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про визнання договору купівлі-продажу житлового будинку дійсним.

В позові зазначив, що 10 березня 2000 року між ним та ОСОБА_2 було укладено договір купівлі-продажу житлового будинку, розташованого в АДРЕСА_1 . Умовами договору передбачено, що будинок продано за 1700 грн,, які він сплатив ОСОБА_2 . Даний договір укладено та зареєстровано універсальною товарною біржею "РІКо-Альянс" за № 5-32 від 10 березня 2000 року. На теперішній час він не має можливості реалізувати своє право на володіння та користування житловим будинком, оскільки договір купівлі-продажу нотаріально не був посвідчений. Він як покупець виконав всі істотні умови договору, сплативши грошові кошти за будинок, однак нотаріально договір купівлі-продажу не засвідчений. На підставі зазначеного просив суд визнати договір купівлі-продажу житлового будинку АДРЕСА_1 , укладений 10 березня 2000 року між ним та ОСОБА_2 який зареєстрований універсальною товарною біржею "РІКо-Альянс" за № 5-32, дійсним.

Перевіривши матеріали позовної заяви, суддя доходить наступного.

Нормою ч.1 ст.4 ЦПК України визначено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

За правилами цивільного процесуального законодавства позовна заява за формою та змістом повинна відповідати ст. 175 ЦПК України та ст. 177 цього Кодексу.

Частина 2 ст.175 ЦПК України передбачає, що позовна заява подається до суду в письмовій формі і підписується позивачем або його представником, або іншою особою, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи.

В порушення зазначеної норми, позовна заява подана до суду не підписана позивачем.

Крім того, нормою ст.48 ЦПК України визначено, що сторонами в цивільному процесі є позивач і відповідач. Позивачем і відповідачем можуть бути фізичні і юридичні особи, а також держава.

Основною ознакою сторін цивільного процесу є їхня особиста і безпосередня заінтересованість; саме сторони є суб`єктами правовідношення, з приводу якого виник спір. Крім того, відповідач є тією особою, на яку вказує позивач як на порушника свого права.

Позивач, звертаючись до суду з даним позовом про визнання договору купівлі-продажу житлового будинку дійсним, визначив відповідачем державного нотаріуса Березнегуватської державної нотаріальної контори Миколаївської області Нікурадзе Т.В.

Проте, нотаріус є публічною особою, якій державою надано повноваження щодо посвідчення прав і фактів, які мають юридичне значення, та вчинення інших нотаріальних дій з метою надання їм юридичної вірогідності. Вчиняючи нотаріальні дії, нотаріус діє неупереджено, він не може діяти в інтересах жодної з осіб учасника нотаріальної дії. Нотаріус не стає учасником цивільних правовідносин між цими особами, а отже, не може порушувати цивільні права, які є змістом цих відносин. Відсутня і процесуальна заінтересованість нотаріуса в предметі спору та реалізації прийнятого рішення. Нотаріус є відповідачем лише в разі оскарження відмови від вчинення нотаріальної дії або процедури її вчинення.

Нотаріус не може мати спільних інтересів з особами, які звернулися до нього за вчиненням нотаріальної дії відповідно до ст.9 Закону України «Про нотаріат»

У постанові Верховного Суду від 08 березня 2023 року у справі № 307/2464/21 викладено висновок, що «вчиняючи нотаріальні чи реєстраційні дії, нотаріус діє неупереджено, він не може діяти в інтересах жодної з осіб учасника нотаріальної чи реєстраційної дії. Нотаріус не стає учасником цивільних правовідносин між цими особами, а отже, не може порушувати цивільні права, які є змістом цих відносин».

Відповідно до п.18 постанови Пленуму Верховного суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування». Нотаріус може бути лише відповідачем в разі оскарження відмови від вчинення нотаріальної дії або процедури її вчинення. При цьому такі вимоги до нотаріуса підлягають розгляду в позовному провадженні за правилами цивільного судочинства, як спір про право.

Таким чином, визначений позивачем відповідач, а саме державний нотаріус Березнегуватської державної нотаріальної контори Миколаївської області Нікурадзе Т.В. не є належним, а тому позивачу слід визначитися з колом відповідачів за даним позовом.

Згідно ч.1 ст.185 ЦПК України, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених в статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

З урахуванням викладених обставин, суддя вважає за необхідне залишити позовну заяву без руху та надати позивачу строк для усунення недоліків.

Керуючись ст.185 ЦПК України, суддя

ПОСТАНОВИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Березнегуватської державної нотраіальної контори Миколаївської області про визнання договору купівлі-продажу житлового будинку дійсним - залишити без руху.

Повідомити ОСОБА_1 про необхідність виправити зазначені в ухвалі недоліки в строк, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

В разі не усунення недоліків у строк, встановлений судом, позовна заява вважається неподаною і повертається позивачам.

Ухвала оскарженню не підлягає.

СуддяС. А. Луста