Справа № 703/5007/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 жовтня 2024 року м. Сміла

Смілянський міськрайонний суд Черкаської області в складі:

головуючого судді Криви Ю.В.,

за участю секретаря судового засідання Холодняк Л.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Сміла цивільну справу в порядку окремого провадження за заявою ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , заінтересована особа центр надання адміністративних послуг виконавчого комітету Смілянської міської ради, про встановлення факту належності правовстановлюючого документа, -

встановив:

В інтересах заявників ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 звернувся до суду їх представник адвокат Терещекно С.І. із заявою, в якій просить встановити факт, що свідоцтво про право власності на житло від 20 січня 1994 року видане згідно з розпорядженням від 18 січня 1994 року № 701 Шевченківським відділком Одеської залізниці на квартиру АДРЕСА_1 і зареєстроване в КП «Черкаське обласне об`єднане бюро технічної інвентаризації», належить ОСОБА_2 , ОСОБА_1 і ОСОБА_3 .

В обґрунтування заяви вказує, що на підставі свідоцтва про право власності на житло від 20 січня 1994 року, виданого згідно з розпорядженням від 18 січня 1994 року № 701 Шевченківським відділком Одеської залізниці, заявники є співвласниками квартири АДРЕСА_1 . Право власності заявників на вказану квартиру зареєстровано в КП Черкаське обласне об`єднане бюро технічної інвентаризації. Квартира АДРЕСА_1 належить заявникам на праві спільної часткової власності.

Проте, у виданому органом приватизації Шевченківського відділку Одеської залізниці свідоцтві про право власності допущені помилки у прізвищах власників. Замість ОСОБА_4 , ОСОБА_4 і ОСОБА_5 , ОСОБА_6 і ОСОБА_7 помилково записано ОСОБА_8 , ОСОБА_9 і ОСОБА_10 , ОСОБА_6 і ОСОБА_7 . З помилкою проведена і державна реєстрація права власності в КП Черкаське обласне об`єднане бюро технічної інвентаризації. Допущену помилку заявники пояснюють невірним перекладом прізвищ з їх паспортів громадян СРСР. Паспорти громадян України ОСОБА_2 виданий 28.10.2000 року, ОСОБА_1 виданий 27.01.2000 року а ОСОБА_3 виданий 26.01.2008 року.

Орган приватизації Шевченківського відділку Одеської залізниці ліквідований, архіви не збереглися.

Встановлення факту належності правовстановлюючого документа необхідно заявникам для реєстрації права власності в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно. Однак, в правовстановлюючому документі - свідоцтві про право власності на житло від 20 січня 1994 року виданого згідно з розпорядженням від 18 січня 1994 року № 701 Шевченківським відділком Одеської залізниці прізвища заявників, зазначені в документі, не збігаються з прізвищами вказаними в їх паспортах.

У зв`язку з наявними помилками, заявникам необхідно встановити факт належності їм правовстановлюючого документу.

В зв`язку з чим заявники звернулися до суду.

В судове засідання заявники та їх представник не з`явились, від представника заявника надійшла заява про розгляду справи за відсутності заявників та їх представника, заяву підтримав та просив її задовольнити.

Представник заінтересованої особи в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином.

У відповідності до ч.2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального засобу не здійснюється.

Оскільки розгляд справи відбувався за відсутності учасників процесу фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального засобу не здійснювалося.

Суд вивчивши матеріали справи, надані сторонами докази, дослідивши їх всебічно, повно, безпосередньо та об`єктивно, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, достатність і взаємний зв`язок у сукупності, з`ясувавши усі обставини справи вважає заяву обґрунтованою та такою, що підлягає до задоволення, виходячи із наступного.

Відповідно до ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно ч. 1 ст. 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Як передбачено п.5 ч.2 ст.293 ЦПК України в порядку окремого провадження розглядається встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Проте, сам по собі факт належності документу не породжує для його власника жодних прав, юридичне значення має той факт, що підтверджений документом.

Відповідно до п.6 ч. 1 ст. 315 ЦПК України, суд розглядає справи про належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті.

Так, згідно свідоцтва про право власності на житло, виданому органом приватизації Шевченківського відділку Одеської залізниці від 18 січня 1994 року, квартира АДРЕСА_1 належить ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 .

Право власності заявників на вказану квартиру зареєстровано в КП Черкаське обласне об`єднане бюро технічної інвентаризації.

Разом з тим, заявниками надано копії паспортів та копії ідентифікаційних карток, згідно яких прізвища заявників вказано як ОСОБА_4 , ОСОБА_4 та ОСОБА_4 , ім`я та по батькові відповідно ОСОБА_6 , ОСОБА_14 та ОСОБА_7 .

Пунктом 1 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» № 5 від 31 березня 1995 року передбачено, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право.

Окрім того, Пленум Верхового Суду України в п. 12 вищевказаної постанови роз`яснив, що при розгляді справи про встановлення відповідно до п. 6 ст. 273 ЦПК факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по-батькові, місце і час народження якої, зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по - батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, вказаними у свідоцтві про народження або в паспорті, у тому числі, факту належності правовстановлюючого документа, в якому допущені помилки у прізвищі, імені, по - батькові або замість імені чи по - батькові зазначені ініціали суд повинен запропонувати заявникові подати докази про те, що правовстановлюючий документ належить йому і що організація, яка видала документ, не має можливості внести до нього відповідні виправлення. Разом з тим, цей порядок не застосовується, якщо виправлення в таких документах належним чином не застережені або ж їх реквізити нечітко виражені внаслідок тривалого використання, неналежного зберігання, тощо. Це є підставою для вирішення питання про встановлення факту, про який йдеться в документі, відповідно до чинного законодавства.

За правовими позиціями Верховного Суду України щодо судової практики розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення, коли громадяни не можуть використати правовстановлюючі документи, оскільки зазначені в них прізвище, ім`я, по батькові, місце чи час народження не відповідають записам у правовстановлюючому документі, якщо хоч і не посвідчують особу, але є необхідними для підтвердження певного права, а установи, які видали ці документи, не можуть виправити допущені в них помилки, відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 315 ЦПК України, вони мають право звернутися до суду із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документу.

Враховуючи вищевикладене та ту обставину, що, на думку суду, невідповідність написання прізвища заявників у вказаному документі виникла внаслідок неправильної транслітерації таких прізвищ з російської на українську мову, всі дані, крім наведених розбіжностей, співпадають та встановлення даного факту має для заявників юридичне значення, суд приходить до висновку, що заява є обґрунтованою та такою, що підлягає до задоволення.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 4, 81, 82, 89, 247, 263 265, 293 ЦПК України, постановою Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» №5 від 31 березня 1995 року, -

ухвалив:

Заяву ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , заінтересована особа центр надання адміністративних послуг виконавчого комітету Смілянської міської ради, про встановлення факту належності правовстановлюючого документа - задовольнити.

Встановити факт, що свідоцтво про право власності на житло від 20 січня 1994 року видане згідно з розпорядженням від 18 січня 1994 року № 701 Шевченківським відділком Одеської залізниці на квартиру АДРЕСА_1 і зареєстроване в КП Черкаське обласне об`єднане бюро технічної інвентаризації, належить ОСОБА_2 , ОСОБА_1 і ОСОБА_3 .

Рішення може бути оскаржене до Черкаського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 30-денний строк з дня його проголошення (з дня складання повного тексту).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Головуючий: Ю. В. Крива