Провадження№ 2-о/201/505/2024
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 жовтня 2024 року Жовтневий районний суд

міста Дніпропетровська

у складі: головуючого судді Федоріщева С.С.,

присяжних Засоби В.В., Мельнічук В.В.,

при секретарі Максимовій О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Дніпрі цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересовані особи: ОСОБА_2 , Міністерство оборони України про визнання особи безвісті відсутньою, -

ВСТАНОВИВ:

03 жовтня 2024 року ОСОБА_1 звернувся до Жовтневого районного суду міста Дніпропетровська з заявою за участю заінтересованих осіб ОСОБА_2 та Міністерства оборони України про визнання особи безвісно відсутньою за особливих обставин, у якій просить визнати ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Павлоград, Дніпропетровської області, громадянина України, особою зниклою безвісти за особливих обставин під час здійснення заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії російської федерації проти України, у зв`язку з воєнними діями.

В обґрунтування заяви зазначено, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 є сином ОСОБА_3 . Відповідно до Указів Президента України №64/2022 «Про ведення воєнного стану в Україні», та №69/2022 від 24.02.2022 «Про загальну мобілізацію», старший лейтенант запасу ОСОБА_3 , 1969 р.н., 17 травня 2022 року призваний на військову службу під час мобілізації в особливий період у зв`язку із веденням в Україні воєнного стану та направлений для проходження військової служби до визначеної військової частини. Відповідно до витягу із наказу командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 24.06.2022 року № 122 старшого лейтенанта за призовом по мобілізації ОСОБА_3 , призначеного наказом Головнокомандувача Збройних Сил України від 21.06.2022 №780 (по особовому складу) на осаду командира навчального взводу викладача навчальної роти навчального батальйону військової частини НОМЕР_1 , який прибув із Національної академії Сухопутних військ імені гетьмана Петра Сагайдачного, з 24.06.2022 року зараховано до списків особового складу частини та на всі види забезпечення та вважати таким, що з 24.06.2022 року справи та посаду командира навчального взводу викладача навчальної роти навчального батальйону військової частини НОМЕР_1 прийняв та приступив до виконання службових обов`язків за посадою з посадовим окладом 3520 грн. на місяць, військове звання за штатом «капітан». Через деякий час ОСОБА_3 було переведено з військової частини НОМЕР_1 до військової частини НОМЕР_2 . У грудні 2022 року ОСОБА_1 та ОСОБА_2 отримали повідомлення від Шевченківського районного ТЦК та соціальної підтримки проте, що ОСОБА_3 , безвісти зник. Відповідно до повідомлення на зниклого безвісти від 27.12.2022 виданого ІНФОРМАЦІЯ_3 вих. № 5051, командир 1 механізованого взводу 3 механізованої роти військової частини НОМЕР_2 старший лейтенант ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 зник безвісти 25.12.2022 року під час ведення бойових дій на східній околиці м. Бахмут Донецької області в районі РОП «Авангард» ВОП «Кошовий» СП 2. Вказані відомості, 27.12.2022 внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань Відділенням поліції №7 (м. Дніпро) Дніпровського РУП ГУНП в Дніпропетровській області та розпочато досудове розслідування у кримінальному провадженні №0001065 та 11.12.2023 року до Єдиного реєстру осіб, зниклих безвісти за особливих обставин. З 12.12.2023 року ОСОБА_3 набув статус особи, зниклої безвісти за особливих обставин. ОСОБА_1 стверджує, що з 25.12.2022 по теперішній час ніяких відомостей про місце перебування ОСОБА_3 не має, зв`язок з ним відсутній, за місцем проживання він не з`являвся. Заявник вказує, що визнання ОСОБА_3 безвісно відсутнім необхідно для реалізації права на відстрочку від призову на військову службу під час мобілізації на особливий період.

Згідно з протоколом автоматизованого розподілу справ між суддями від 03 жовтня 2024 року указана заява передана для розгляду судді Федоріщеву С.С.

Ухвалою судді від 07 жовтня 2024 року відкрито провадження у даній цивільній справі.

15 жовтня 2024 року до суду від представника Міністерства оборони України надійшли додаткові пояснення по справі, в яких остання просила розглядати справу за відсутності заінтересованої особи та вказувала, що ОСОБА_3 є особою, зниклою безвісті за особливих обставин про що внесено відомості до Єдиного реєстру осіб, зниклих безвісти за особливих обставин. Також, у поясненнях заінтересована особа зазначає, що дана заява на відміну від визнання фізичної особи безвісно відсутньою не підлягає розгляду в порядку окремого провадження згідно з правилами глави 6 розділу IV ЦПК України «Розгляд судом справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення», оскільки правовий механізм надання особі статусу зниклої безвісти за особливих обставин регулюється відповідним Законом і фактично реалізований заявником.

17 жовтня 2024 року представник ОСОБА_1 надав до суду відповідь на додаткові пояснення Міністерства оборони України з проханням розглядати справу без його участі, заяву підтримав, просив задовольнити.

З огляду на позиції сторін по справі, суд дійшов висновку про можливість ухвалити у справі рішення суду в судовому засіданні за відсутності сторін та без фіксування процесу технічними засобами відповідно до положень ч. 2 ст. 247 ЦПК.

Суд, розглянувши подані заявником матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються заявлені вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення справи по суті, приходить до таких висновків.

Судом встановлено, що факт родинних стосунків між сином ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та зниклим безвісти батьком ОСОБА_3 підтверджується копією свідоцтва про народження Серія НОМЕР_3 видане міським відділом РАЦС м. Павлограду Дніпропетровської області, актовий запис за № 409.

24 лютого 2022 у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України та з метою забезпечення оборони держави, підтримання бойової і мобілізаційної готовності Збройних Сил України та інших військових формувань, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до частини другої статті 102, пунктів 1, 17, 20 частини першої статті 106 Конституції України за Указом Президента України оголошено та проводиться загальну мобілізацію. Ця обставина є загальновідомим фактом.

Відповідно до Указів Президента України №64/2022 «Про ведення воєнного стану в Україні», та №69/2022 від 24.02.2022 «Про загальну мобілізацію», старший лейтенант запасу ОСОБА_3 , 1969 р.н., 17 травня 2022 року призваний на військову службу під час мобілізації в особливий період у зв`язку із веденням в Україні воєнного стану та направлений для проходження військової служби до визначеної військової частини.

ОСОБА_3 , був прийнятий на військову службу Збройних Сил України за мобілізацією, що підтверджується посвідченням офіцера НОМЕР_4 видане 30.05.2022 року Національною академією сухопутних військ.

Відповідно до витягу із наказу командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 24.06.2022 року № 122 старшого лейтенанта за призовом по мобілізації ОСОБА_3 , призначеного наказом Головнокомандувача Збройних Сил України від 21.06.2022 №780 (по особовому складу) на осаду командира навчального взводу викладача навчальної роти навчального батальйону військової частини НОМЕР_1 , який прибув із Національної академії Сухопутних військ імені гетьмана Петра Сагайдачного, з 24.06.2022 року зарахувати до списків особового складу частини та на всі види забезпечення та вважати таким, що з 24.06.2022 року справи та посаду командира навчального взводу викладача навчальної роти навчального батальйону військової частини НОМЕР_1 прийняв та приступив до виконання службових обов`язків за посадою з посадовим окладом 3520 грн. на місяць, військове звання за штатом «капітан» (додаток).

Через деякий час ОСОБА_3 було переведено з військової частини НОМЕР_1 до військової частини НОМЕР_2 .

Відповідно до повідомлення на зниклого безвісти від 27.12.2022 виданого ІНФОРМАЦІЯ_5 вих. № 5051, командир 1 механізованого взводу 3 механізованої роти військової частини НОМЕР_2 старший лейтенант ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 зник безвісти 25.12.2022 року під час ведення бойових дій на східній околиці м. Бахмут Донецької області в районі РОП «Авангард» ВОП «Кошовий» СП 2.

Інформація щодо теперішнього місця знаходження ОСОБА_3 невідома, зв`язок з ним відсутній, за місцем проживання він не з`являвся.

Вказані відомості, 27.12.2022 внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань Відділенням поліції №7 (м. Дніпро) Дніпровського РУП ГУНП в Дніпропетровській області та розпочато досудове розслідування у кримінальному провадженні №0001065 та 11.12.2023 року до Єдиного реєстру осіб, зниклих безвісти за особливих обставин.

З 12.12.2023 року ОСОБА_3 набув статус особи, зниклої безвісти за особливих обставин.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом, предметом заяви є встановлення факту того, що ОСОБА_3 є особою зниклою безвісті за особливих обставин, який необхідний заявнику для оформлення особистих, майнових прав, що випливають із цих фактів, а саме для отримання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації відповідно до підстав, зазначених у статті 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію».

Зазначені факти є юридичними, оскільки від їх встановлення залежить виникнення особистих прав заявника Чинним законодавством прямо передбачений порядок їх встановлення (розділ IV ЦПК України), вони не пов`язані з наступним вирішенням спору про право та встановлення їх іншим шляхом неможливо.

В порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, зокрема, якщо: згідно із законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; встановлення факту не пов`язується із наступним вирішенням спору про право.

Закон надає юрисдикції суду встановлювати факти, що мають юридичне значення, але при певних умовах: факти, що підлягають встановленню, повинні мати юридичне значення, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відмовити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право (пп. 1, 3 постанови Пленуму ВСУ № 5 від 31.03.1995 р. Про судову практику у справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення).

Тобто, у судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Згідно із частиною першою статті 43 Цивільного кодексу України, фізична особа може бути визнана судом безвісно відсутньою, якщо протягом одного року в місці її постійного проживання немає відомостей про місце її перебування.

Відповідно до ч. 3 ст. 43 ЦК України, порядок визнання фізичної особи безвісно відсутньою встановлюється Цивільним процесуальним кодексом України.

Згідно з ч. 1.ст. 293 ЦПК України, окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Пунктом 3 ч. 2 статті 293 ЦПК України визначено, що суд розглядає в порядку окремого провадження справи, зокрема, про визнання фізичної особи безвісно відсутньою чи оголошення її померлою.

Відповідно до статті 306 ЦПК України, у заяві про визнання фізичної особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою повинно бути зазначено: для якої мети необхідно заявникові визнати фізичну особу безвісно відсутньою або оголосити її померлою; обставини, що підтверджують безвісну відсутність фізичної особи, або обставини, що загрожували смертю фізичній особі, яка пропала безвісти, або обставини, що дають підставу припускати її загибель від певного нещасного випадку.

У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 07 травня 2018 року у справі № 225/1297/17 зроблено висновок: безвісна відсутність - це посвідчення в судовому порядку тривалої відсутності фізичної особи в місці її постійного проживання за умов, що не вдалося встановити місця її знаходження (перебування).

При визнанні особи безвісно відсутньою застосовується презумпція, що особа є живою, однак встановити її місце знаходження у цей час неможливо, причому вказана презумпція має спростовний характер. Підставами для визнання фізичної особи безвісно відсутньою є сукупність юридичних фактів, тобто юридичний склад, до якого включаються: а) відсутність відомостей про перебування фізичної особи у місці її постійного проживання; б) відсутність відомостей про дійсне перебування особи і неможливість отримати такі відомості; в) сплив річного строку з дня одержання останніх відомостей про місце перебування фізичної особи або з дня, визначеного відповідно до ч.2 ст.43 ЦК України; г) наявність у заявника правової зацікавленості у вирішенні питання про визнання особи безвісно відсутньою.

Національним законодавством України визначені різні правові статуси особи зниклої безвісти за особливих обставин та способи їх набуття, а саме, фізичну особу може бути визнано безвісно відсутньою лише в судовому порядку, тоді як, особа набуває статусу такої, що зникла безвісти, з моменту внесення про неї відомостей, що містяться у заяві про факт зникнення, до відповідного Реєстру.

Отже, визнання особи зниклою безвісти за особливих обставин в судовому порядку та набуття особою статусу безвісно зниклої особи за особливих обставин у зв`язку з внесенням його до Єдиного реєстру осіб, зниклих безвісти за особливих обставин, є різними правовими процедурами, які не виключають одна одну.

Частиною 3 ст.4 ЗУ «Про правовий статус осіб, зниклих безвісти за особливих обставин» встановлено, що надання особі статусу зниклої безвісти за особливих обставин відповідно до цього Закону не позбавляє її родичів або інших осіб права звернення до суду із заявою про визнання такої особи безвісно відсутньою чи оголошення її померлою у порядку, передбаченому законодавством.

Постановою Кабінету Міністрів України № 560 від 15.05.2024 "Про затвердження Порядку про проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період" конкретно визначено, що саме рішення суду про визнання особи зниклою безвісти за особливих обставин дає заявнику підстави для звільнення від мобілізації.

Згідно п. 4 ч. 3 ст. 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», жінки та чоловіки, чиї близькі родичі (чоловік, дружина, син, донька, батько, мати або рідний (повнорідний) брат чи сестра) загинули або пропали безвісти під час здійснення заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях, а також під час забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії проти України під час дії воєнного стану.

Згідно переліку документів, що підтверджують право на відстрочку у зв`язку із вищезазначеною підставою є рішення суду про визнання особи зниклою безвісти за особливих обставин.

Дана норма зазначена у Додатку 5 до Порядку проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період, який затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 16 травня 2024 р. № 560.

Враховуючи вищевикладені обставини у їх сукупності, а також те, що встановлення даного факту необхідно заявнику для отримання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації на особливий період, суд вважає, що заява є обґрунтованою та підлягає до задоволенню.

За приписами статті 263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Якщо одна із сторін визнала пред`явлену до неї позовну вимогу під час судового розгляду повністю або частково, рішення щодо цієї сторони ухвалюється судом згідно з таким визнанням, якщо це не суперечить вимогам статті 206 цього Кодексу.

Статтями 12, 13 ЦПК України встановлено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, при цьому суд розглядає цивільні справи не інакше як в межах заявлених вимог і на підставі наданих учасниками справи доказів.

Відповідно до статті 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених статтею 82 цього Кодексу, тобто тягар доказування лежить на сторонах цивільно-правового спору.

З урахуванням зазначеного, суд вважає, що вище наведені докази достовірно підтверджують той факт, що ОСОБА_3 зник безвісти за особливих обставин і таке зникнення безвісти останнього пов`язане з виконанням обов`язків військової служби.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. ст. 10, 12, 263, 264, 265, 268, 273, 293, 308, 354 ЦПК України, ст. ст. 43-45 ЦК України суд,-

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 , заінтересована особи: ОСОБА_2 , Міністерство оборони України про визнання особи зниклою безвісті за особливих обставин задовольнити.

Визнати ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Павлоград, Дніпропетровської області, громадянина України, особою зниклою безвісти за особливих обставин під час здійснення заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії російської федерації проти України, у зв`язку з воєнними діями.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо у судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не були вручені у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя С.С. Федоріщев

Присяжні: В.В. Засоба

М.В. Мельнічук