Р І Ш Е Н Н Я
Провадження № 2/521/5137/24
Малиновський районний суд місті Одеси в складі:
головуючого судді - Гуревського В.К.
за секретаря - Федорова А.В.
Учасники справи:
Представник позивача ОСОБА_2
Представник відповідача ОСОБА_4
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Одесі цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про розподіл майна подружжя, -
До Малиновського районного суду м. Одеси звернулась з позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , про розподіл майна подружжя, за яким просить визнати спільною сумісною власністю подружжя ОСОБА_1 та ОСОБА_3 : квартиру за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 58,5 кв. м., у тому числі житловою площею 48,6 кв. м.; визнати право власності на частину квартири за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 58,5 кв. м., у тому числі житловою площею 48,6 кв. м. за ОСОБА_1 у порядку поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, посилаючись на таке.
Ухвалою Малиновського районного суджу м. Одеси від 04 липня 2024 року відкрито провадження по цій справі в порядку загального позовного провадження, призначено підготовче судове засідання.
Відповідач ОСОБА_3 надав до суду заяву про відкладення попереднього розгляду справи до його відпустки з бойового несіння служби, в якому він перебуває з 15 червня 2024 року. На даний час він не ознайомлений з позовом та бажає надати відзив у встановленому порядку.
Представник відповідача ОСОБА_3 ОСОБА_4 надала до суду заяву про те, що ОСОБА_3 належним чином не отримав копії позову з додатками (находиться у ВСУ), тому просить відкласти слухання для отримання документів та надання відзиву по справі.
Ухвалою Малиновського районного суду м. Одеси від 07 листопада 2024 року підготовче провадження у цій справі закрито та призначено справу до судового розгляду по суті у відкритому судовому засіданні.
Представник позивача ОСОБА_1 ОСОБА_2 подав до суду заяву, в якій просив позовні вимоги позивача задовольнити у повному обсязі, та розглядати справу за їх відсутності.
У наступні засідання відповідач та представник відповідача не з`явились та відзив не надали, були сповіщені належним чином.
Судом враховано той факт, що відповідачем ОСОБА_3 до суду надана копія військового квитка з відміткою про вручення мобілізаційного розпорядження 15.06.2024 р., з відміткою про те, що відповідач призваний у Збройні сили України та відмітка про проходження підготовки у період з 30.06.24 р. по 03.08.24 р. (а. с. 35-42).
Згідно зі статтею 1 Закону України «Про Збройні Сили України» Збройні Сили України - це військове формування, на яке відповідно до Конституції України покладаються оборона України, захист її суверенітету, територіальної цілісності і недоторканності.
Порядок проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України та вирішення питань, пов`язаних з проходженням такої служби під час виконання громадянами військового обов`язку в запасі, врегульовано Положенням.
Відповідно до пункту 12 Положення встановлення, зміна або припинення правових відносин військовослужбовців, які проходять військову службу за контрактом та за призовом осіб офіцерського складу (зокрема, присвоєння та позбавлення військового звання, пониження та поновлення у військовому званні, призначення на посади та звільнення з посад, переміщення по службі, звільнення з військової служби, залишення на військовій службі понад граничний вік перебування на військовій службі, направлення за кордон, укладення та припинення (розірвання) контракту, продовження його строку, призупинення контракту та військової служби тощо) оформлюється письмовими наказами по особовому складу на підставі відповідних документів, перелік та форма яких встановлюються Міністерством оборони України.
Результат аналізу пункту 12 Положення дає підстави зробити висновок про те, що встановлення відносин військовослужбовців, які проходять військову службу за призовом, оформлюється письмовими наказами по особовому складу.
На підставі пункту 2 частини першої статті 251 ЦПК України суд зобов`язаний зупинити провадження у справі, якщо сторона або третя особа, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору, перебуває у складі Збройних Сил України або інших утворених відповідно до закону військових формувань, що переведені на воєнний стан.
Клопотання про зупинення провадження у справі від відповідача та його представника не поступало.
При цьому, до суду не надано жодного доказу (наказ по особовому складу), які містять відомості про те, що військова частина, в якій служить відповідач, переведена на воєнний стан, а ОСОБА_3 перебуває у зоні постійної дислокації певної військової частини, та знаходиться у зоні бойових дій та виконує бойові завдання.
Таким чином, суд має розглянути справу по суті заявлених вимог.
Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити із задоволенням позову. Судом встановлені такі фактичні обставини на підставі представлених сторонами письмових доказів.
Судом встановлено, що з 01 березня 2008 року ОСОБА_3 та ОСОБА_1 перебували у шлюбі, який був зареєстрований Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Роздільнянського районного управління юстиції Одеської області, про що було зроблено актовий запис № 15.
Рішенням Малиновського районного суду м. Одеси від 11 березня 2024 року справа №521/404/24 шлюб між ОСОБА_3 та ОСОБА_1 було розірвано.

В період шлюбу ОСОБА_3 та ОСОБА_1 була придбана двокімнатна квартира загальною площею 58,5 кв. м., у тому числі житловою площею 48,6 кв. м. за адресою: АДРЕСА_1 , на підставі договору купівлі-продажу, серія та номер 1245, виданий 25 червня 2015 року, посвідченого приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Осінцовою В.М., яка була придбана за 20500,0 гривень та право власності на квартиру було оформлено на відповідача ОСОБА_3 .

Ухвалою Малиновського районного суду м. Одеси від 04 липня 2024 року витребувано з Управління державної реєстрації юридичного департаменту Одеської міської ради відомості про осіб, за ким зареєстровано право власності на квартиру за адресою: АДРЕСА_1 .

Згідно листа Управління державної реєстрації юридичного департаменту Одеської міської ради від 09 липня 2024 року за №2561-24, право власності на квартиру за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстровано за ОСОБА_3 .

Судом встановлено, що спільним майном ОСОБА_3 та ОСОБА_1 є вищезазначене майно, оскільки відповідно до ст. 60, ч. 1 ст. 70 СК України, ч. 3 ст. 368 ЦК України, майно, придбане подружжям в період шлюбу, належить чоловіку й дружині на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлене законом чи договором; у разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором.

Згідно із ч. 2 ст. 372 ЦК України у разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом.

На підставі п. 23 Постанови Пленуму Верховного суду України №11 від 21 грудня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» вирішуючи спори між подружжям про майно, необхідно встановлювати обсяг спільно нажитого майна, наявного на час припинення спільного ведення господарства, з`ясовувати джерело і час його придбання. Спільною сумісною власністю подружжя, що підлягає поділу (статті 60, 69 СК, ч. 3 ст. 368 ЦК), відповідно до частин 2, 3 ст. 325 ЦК можуть бути будь-які види майна, за винятком тих, які згідно із законом не можуть їм належати (виключені з цивільного обороту), незалежно від того, на ім`я кого з подружжя вони були придбані чи внесені грошовими коштами, якщо інше не встановлено шлюбним договором чи законом. Спільною сумісною власністю подружжя, зокрема, можуть бути: квартири, жилі й садові будинки; земельні ділянки та насадження на них, продуктивна і робоча худоба, засоби виробництва, транспортні засоби; грошові кошти, акції та інші цінні папери, паєнакопичення в житлово-будівельному, дачно-будівельному, гаражно-будівельному кооперативі; грошові суми та майно, належні подружжю за іншими зобов`язальними правовідносинами, тощо.

Враховуючи вищезазначене, суд вважає за необхідним задовольнити позовні вимоги ОСОБА_1 у повному обсязі.

Згідно із ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідно до ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися в суд за захистом свого цивільного права у випадку його порушення з вимогою про примусове виконання зобов`язання в натурі.

Згідно ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до ч. 1 ст. 354 ЦПК України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. В разі оголошення лише вступної та резолютивної частини рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Відповідно до ч. 5 ст. 268 ЦПК України датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Керуючись ст. ст. 57, 60, 61, 63, 69, 70, 71 Сімейного кодексу України, ст. ст. 16, 325, 368, 372 Цивільного кодексу України, ст. ст. 4, 12-13, 60, 76-78, 81, 211, 247, 258, 259, 263, 265, 268, 354 Цивільного процесуального кодексу України, СУД, -

В И Р І Ш И В :

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про розподіл майна подружжя задовольнити.

Визнати спільною сумісною власністю подружжя ОСОБА_1 та ОСОБА_3 , квартиру за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 58,5 кв. м., у тому числі житловою площею 48,6 кв. м.

Визнати право власності на частину квартири за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 58,5 кв. м., у тому числі житловою площею 48,6 кв. м. за ОСОБА_1 у порядку поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя.

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги до Одеського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

СУДДЯ В. К. Гуревський

Рішення суду в повному обсязі складено 12 грудня 2024 року.