Справа № 404/3718/23
Номер провадження 2/404/804/23
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 жовтня 2024 року м. Кропивницький

Кіровський районний суд м. Кіровограда в складі:

головуючої судді - Варакіної Н.Б.

за участю секретаря - Щербини А.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кропивницькому цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ) до ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (РНОКПП НОМЕР_2 , АДРЕСА_2 ) про стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів,-

В С Т А Н О В И В:

В травні 2023 року позивач звернулась до суду з позовом до відповідача про стягнення неустойки за прострочення сплати аліментів.

В обґрунтування вимог посилається на те, що рішенням Святошинського районного суду м. Києва від 03.12.2021 року у справі 759/16359/21 задоволено позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів та стягнуто з відповідача на її користь аліменти на утримання доньки у розмірі частки від усіх видів його заробітку (доходів), починаючи з 07.12.2018 року і до досягнення дитиною повноліття. Внаслідок несвоєчасного виконання відповідачем рішення суду, утворилась заборгованість за аліментами в розмірі 56 369,86 грн. за період з 07.12.2018 року по 01.10.2022 року. 05.01.2023 року боржником було сплачено вказану суму заборгованості.

Позивач розрахувала розмір неустойки, виходячи з правової позиції Великої Палати Верховного Суду, викладені в постанові від 25.04.2018 у справі № 572/1762/15-ц, про те, що неустойка нараховується на щомісячну заборгованість від суми несплачених аліментів за кожен день за весь час прострочення по день добровільного погашення боргу або на момент стягнення. Пеня за один місяць прострочення сплати аліментів становить 1% від добутку простроченої суми аліментного платежу за місяць та загальної кількості днів прострочення. Загальний розмір пені за прострочення сплати аліментів є сумою пені, нарахованої за кожен місяць періоду, у якому було допущено прострочення сплати аліментів. Тож, станом на 01.07.2022 року заборгованість зі сплати аліментів складала 48 832,11 грн. Вищевказану суму заборгованості у загальній сумі заборгованості 56 369,86 грн, яка розрахована станом на 01.10.2022 року, відповідачем сплачена. Тому, пеня за несплату 48 832,11 грн. заборгованості за 189 днів (з 01.07.2022 року по 05.01.2023 року) становить 92 292,68 грн. Враховуючи те, що розмір неустойки має бути не більше 100 відсотків заборгованості просить стягнути неустойку в розмірі 56 369,89 грн.

Ухвалою судді Кіровського районного суду м. Кіровограда від 14 вересня 2023 року відкрито спрощене позовне провадження у справі.

06 березня 2024 року від представника відповідача адвоката Бутко Д.Г. надійшов відзив на позовну заяву. В обґрунтування зазначає, що у зв`язку зі скрутним матеріальним становищем та погіршенням стану здоров`я відповідач не мав змоги своєчасно сплачувати аліменти. На підтвердження надано відомості з Державного реєстру фізичних осіб платників податків про джерела/суми нарахованого доходу станом на 28.11.2023 року, довідку з Подільського управління Київського міського центру зайнятості, Виписку із медичної картки амбулаторного (стаціонарного) хворого № 1474/1207М, Виписку № 2303/22 із медичної картки стаціонарного хворого від 29.07.2022 року, Виписку із медичної картки стаціонарного хворого № 765/266, Виписку із медичної картки стаціонарного хворого № СК-, Довідку до акту огляду МСЕК серії 12 ААВ № 307157 від 10.02.2023 року. Зазначає, що відповідачем у добровільному порядку вживав заходи задля якомога швидшого виконання свого зобов`язання щодо погашення заборгованості зі сплати аліментів, а саме: регулярно намагався віднайти кошти з різних джерел, що підтверджується нотаріально засвідченими показами свідків ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та розписками від 30.12.2022 року, 03.01.2023 року та 17.01.2023 року. А тому, вважають, що відповідачем зазначено об`єктивні обставини, які повністю виключають вину відповідача за виникнення заборгованості за сплати аліментів та несвоєчасну їх сплату. Просили у позові відмовити.

15 березня 2024 року від представника позивача адвоката Курлейко О.С. надійшла відповідь на відзив. В обґрунтування зазначила, що відповідач всіляко намагається уникнути відповідальності. З 07.12.2018 року, з дати подання ОСОБА_1 позову про стягнення аліментів, відповідач міг та зобов`язаний був у добровільному порядку сплачувати аліменти, будучи при цьому працевлаштованим та отримуючи дохід у вигляді соціальних виплат. Окрім цього, зазначає, що відповідач з 01.09.2022 року та до тепер навчається у Житомирському державному університеті імені Івана Франка та отримує стипендію, з якої наразі і вираховуються аліменти. Таким чином, з 07.12.2012 року по 01.10.2022 року, відповідач мав щомісячний дохід у вигляді заробітної плати, соціальних виплат, стипендії, знав про свій конституційний обов`язок утримувати, піклуватися про свою дитину, проте умисно не сплачував аліменти на утримання доньки, у зв`язку з чим утворилась заборгованість, за що відповідач має понести встановлену законом грошову відповідальність.

16 березня 2024 року від представника відповідача адвоката Бутко Д.Г. надав до суду заперечення на відповідь на відзив.

В судовому засіданні представник позивача вимоги підтримав, посилаючись на обставини, викладені в позові.

Відповідач та представник відповідача в судове засідання не з`явились, позовні вимоги не визнають.

Заслухавши представника позивача, дослідивши докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що рішенням Святошинського районного суду м. Києва від 03.12.2021 року у справі 759/16359/21 задоволено позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів та стягнуто з відповідача на користь позивача аліменти на утримання доньки у розмірі частки від усіх видів його заробітку (доходів), починаючи з 07.12.2018 року і до досягнення дитиною повноліття. Рішення суду набрало законної сили 26 квітня 2022 року.

Постановою Київського апеляційного суду від 26 квітня 2022 року апеляційну скаргу відповідача ОСОБА_2 залишено без задоволення, рішення Святошинського районного суду м. Києва від 03.12.2021 року без змін.

На підставі рішення суду був виданий виконавчий лист від 03.12.2021 року.

Старшим державним виконавцем Подільського районного відділу ДВС у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Бондаренко О.С. 06.09.2022 року відкрито виконавче провадження № 69736305 та прийнято до примусового виконання виконавчий лист, виданий 02.06.2022 року Святошинським районним судом м. Києва у справі № 759/16359/21.

З розрахунку заборгованості зі сплати аліментів, виданого старшим державним виконавцем Бондаренко О.С. вбачається, що заборгованість відповідача зі сплати аліментів становила 56 369,89 грн. за період з 07.12.2018 року по 01.10.2022 року.

ОСОБА_2 сплачено вказану суму заборгованості у повному обсязі 05.01.2023 року, що підтверджується листом Подільського районного відділу ДВС у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) від 09.05.2023 року.

Станом на 01.07.2022 року заборгованість зі сплати аліментів складала 48 832,11 грн., що підтверджується довідкою-розрахунком від 23.12.2023 року.

Вищевказану суму заборгованості, у загальній сумі заборгованості 56 369,86 грн., яка розрахована станом на 01.10.2022 року, відповідачем сплачено 05.01.2023 року.

Тому пеня за несплату тільки 48 832,11 грн. заборгованості за 189 днів (з 01.07.2022 року по 05.01.2023 року) становить 92 292,68 грн. Позивач просить стягнути з відповідача неустойку з урахуванням ч. 1 ст. 196 СК України, а саме у розмірі 56 369,89 грн. за період з 07.12.2018 року по 01.10.2022 року, нарахованої відповідно до довідки-розрахунку від 23.12.2022 року.

Відповідно ст. 196 СК України у разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду або за домовленістю між батьками, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості. У разі застосування до особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду, заходів, передбачених частиною чотирнадцятою статті 71 Закону України "Про виконавче провадження", максимальний розмір пені повинен дорівнювати різниці між сумою заборгованості та розміром застосованих заходів примусового виконання, передбачених частиною чотирнадцятою статті 71 Закону України "Про виконавче провадження".

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 25.04.2018 року по справі №572/1762/15-ц зроблено висновок, що зобов`язання зі сплати аліментів носить періодичний характер і повинне виконуватися щомісяця, тому при розгляді спорів про стягнення на підставі частини першої статті 196 СК України пені від суми несплачених аліментів суд повинен з`ясувати розмір несплачених аліментів за кожним із цих періодичних платежів, установити строк, до якого кожне із цих зобов`язань мало бути виконане, та з урахуванням установленого - обчислити розмір пені, виходячи із суми несплачених аліментів за кожен місяць окремо від дня порушення платником аліментів свого обов`язку щодо їх сплати до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, підсумувавши розміри нарахованої пені за кожен із прострочених платежів та визначивши її загальну суму. Загальна сума пені за несплату або несвоєчасну сплату аліментів має розраховуватися за формулою: ?p=(A1?1%?Q1)+(A2?1%?Q2)+……….(An?1%?Qn), де: ?p - загальна сума пені за несплату або прострочення сплати аліментів, обраховується позивачем на момент подачі позову; A1 - нарахована сума аліментів за перший місяць; Q1 - кількість днів прострочення сплати суми аліментів за перший місяць; A2 - нарахована сума аліментів за другий місяць; Q2 - кількість днів прострочення сплати аліментів за другий місяць; An - нарахована сума аліментів за останній місяць перед подачею позову; Qn - кількість днів прострочення сплати аліментів за останній місяць.

Суд погоджується з розрахунком пені, наданої позивачем, оскільки він проведений у відповідності із діючої практикою ВС.

Відповідач вважає, що заборгованість зі сплати аліментів виникла не з його вини, оскільки у зв`язку зі скрутним матеріальним становищем та погіршенням стану здоров`я не мав змоги своєчасно сплачувати аліменти. На підтвердження надав відомості з Державного реєстру фізичних осіб платників податків про джерела/суми нарахованого доходу станом на 28.11.2023 року, довідку з Подільського управління Київського міського центру зайнятості, Виписку із медичної картки амбулаторного (стаціонарного) хворого № 1474/1207М, Виписку № 2303/22 із медичної картки стаціонарного хворого від 29.07.2022 року, Виписку із медичної картки стаціонарного хворого № 765/266, Виписку із медичної картки стаціонарного хворого № СК-, Довідку до акту огляду МСЕК серії 12 ААВ № 307157 від 10.02.2023 року. Зазначав, що у добровільному порядку вживав заходи задля якомога швидшого виконання свого зобов`язання щодо погашення заборгованості зі сплати аліментів, а саме: регулярно намагався віднайти кошти з різних джерел, що підтверджується нотаріально засвідченими показами свідків ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та розписками від 30.12.2022 року, 03.01.2023 року та 17.01.2023 року.

Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (ч. 1 ст. 76 ЦПК).

Згідно частини 1, 2 статті 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року № 789 ХІІ (78912) та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батько (-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Відповідно до статті 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

Статтею 180 СК України встановлений обов`язок батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Сплата аліментів за рішенням суду є одним із способів виконання обов`язку утримувати дитину тим з батьків, хто проживає окремо від дитини.

Згідно частини 1 статті 181 СК України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними або за рішенням суду.

Відповідно до ч.ч. 1, 3 ст. 195 СК України, заборгованість за аліментами, присудженими у частці від заробітку (доходу), визначається виходячи з фактичного заробітку (доходу), який платник аліментів одержував за час, протягом якого не провадилося їх стягнення, незалежно від того, одержано такий заробіток (дохід) в Україні чи за кордоном. Розмір заборгованості за аліментами обчислюється державним виконавцем, приватним виконавцем, а в разі виникнення спору - судом.

Доводи відповідача щодо відсутності його вини у виникненні заборгованості зі сплати аліментів через відсутність заробітку та погіршення стану здоров`я не дають підстав вважати, що заборгованість виникла не з вини відповідача і що він з об`єктивних причин був позбавлений можливості протягом тривалого часу сплачувати аліменти.

Позовні вимоги про стягнення неустойки (пені) є обґрунтованими та підлягають задоволенню, оскільки з часу ухвалення судового рішення про стягнення аліментів відповідач несвоєчасно сплачував аліменти, а тому саме з вини відповідача виникла заборгованість. Відповідач не надав суду доказів про те, що заборгованість утворилася з незалежних від нього причин.

Неустойка (пеня) - це спосіб забезпечення виконання зобов`язання. Її завдання - сприяти належному виконанню зобов`язання, стимулювати боржника до належної поведінки. Однак таку функцію неустойка виконує до моменту порушення зобов`язання боржником. Після порушення боржником свого обов`язку неустойка починає виконувати функцію майнової відповідальності. Це додаткові втрати неналежного боржника, майнове покарання його за невиконання або невчасне виконання обов`язку сплатити аліменти.

Враховуючи вищевикладене, розмір неустойки, яка підлягає стягненню з відповідача становить 56 369,89 грн.

На підставі ст. 196 СК України, керуючись ст. 265 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ) до ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (РНОКПП НОМЕР_2 , АДРЕСА_2 ) про стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (РНОКПП НОМЕР_2 , АДРЕСА_2 ) на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ) пеню за прострочення сплати аліментів у розмірі 56 369,86 грн.

Рішення суду може бути оскаржено протягом 30 днів з дня його складення, шляхом подачі апеляційної скарги до Кропивницького апеляційного суду.

Рішення суду складено 28.10.2024.

Суддя Кіровського Н. Б. Варакіна

районного суду

м.Кіровограда