Справа № 638/3198/24
Провадження № 2-ві/638/14/24
УХВАЛА

Іменем України

25 жовтня 2024 року м. Харків

Дзержинський районний суд м. Харкова у складі судді Агапова Р.О., розглянувши заяву ОСОБА_1 про відвід головуючого судді Рибальченко Л.М. від розгляду цивільної справи за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди,

встановив:

У провадженні Дзержинського районного суду м. Харкова (головуючий суддя Рибальченко Л.М.) перебуває цивільна справа за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди.

01 жовтня 2024 року відповідачем було подано заяву про відвід головуючого судді від розгляду даної цивільної справи.

Заява про відвід обґрунтована тим, що у судовому засіданні та наступному перегляду технічного відеозапису судового засідання, яке відбувалось 27.05.2024, відповідачем було виявлено, на його думку, що у ході проведення судового засідання суддя Рибальченко Л.М. відкрито схилялась до позиції позивача, зневажливо висловлювалась щодо дій ОСОБА_1 , суттєво порушувала принцип рівності та змагальності учасників справи та порушувала порядок проведення судового засідання.

Вказав, що позивач під час проведення судових засідань постійно дозволяв собі викрикувати, перебивати і відповідача, і представника відповідача, дозволяє собі некоректні та образливі висловлювання, переходячи на особистості, а суддя Рибальченко Л.М. не вживала жодних дій, щоб припинити таке свавілля у залі судового засідання.

Так, представник відповідача, адвокат Самойлов Є. Ю. просив головуючого суддю Рибальченко Л. М. зробити зауваження позивачу за неналежну поведінку у судді, за неповагу, проте Рибальченко Л. М. жодним чином не відреагувала на прохання представника відповідача та підтримала неналежну поведінку позивача, зауваживши, що він не лише сторона у справі, а й потерпіла особа, а потерпілі особи не можуть тримати себе в руках.

Крім того, відповідач вважає, що суддя Рибальченко Л.М., підтримує позивача у його висловленнях, та, на зауваження представника відповідача на адресу позивача, коментує те, що це думка всіх потерпілих.

Відповідач вбачає в діях судді явне надання переваги позивачу, наділяючи його неіснуючим у цивільному судочинстві статусом «потерпілого» та підтримує його позицію у справі, недотримуючись при цьому вимог ч. 2, 4 ст. 214 ЦПК України в частині вжиття необхідних заходів для забезпечення в судовому засіданні належного порядку та спрямування судового розгляду на забезпечення повного, всебічного та об`єктивного з`ясування обставин справи, усуваючи із судового розгляду все, що не має істотного значення для вирішення справи.

Також відповідач вказав, що головуючий суддя під час проведення судових засідань по справі № 638/3189/24 неодноразово відкрито висловлює свою прихильність до позиції позивача та зневажливо та засуджуючи відкликається щодо поведінки відповідача в частині відсутності у останнього договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності.

Вважає, що головуючим суддею Рибальченко Л. М. під час проведення судових засідань грубо порушувалась вимога щодо неупередженості, безсторонності, незалежності суддів та виявлення уваги до учасників процесу, чим порушено вимоги ст. 6 ЦПК України, ст. 1, 3, 8, 9, 10 Кодексу суддівської етики.

Крім того, відповідач вказав, що головуючий суддя не надав відповідачу можливість отримати докази в порядку витребування судом, які він не зміг отримати самостійно, необґрунтовано відмовивши відповідачу у задоволенні клопотання про витребування доказів, адже під час розгляду такого клопотання, неодноразово звертала увагу на належність та достовірність доказів позивача.

Також зазначив, що головуючий суддя Рибальченко Л. М. під час судового засідання, що відбувалось у приміщенні Дзержинського районного суду м. Харкова 26.09.2024, порушила гарантоване Конституцією України право відповідача на правничу допомогу, порушивши при цьому вимоги ст. 59 Конституції України та ст. 15 ЦПК України

У зв`язку з викладеним, відповідач просить заяву задовольнити та відвести суддю Рибальченко Л.М. від розгляду цивільної справи за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої внаслідок дорожньо-трансортної пригоди.

Частиною 2 та 3 ст. 40 Цивільного процесуального кодексу України передбачено, що питання про відвід судді вирішує суд, який розглядає справу. Суд задовольняє відвід, якщо доходить висновку про його обґрунтованість.

Якщо суд доходить висновку про необґрунтованість заявленого відводу і заява про такий відвід надійшла до суду за три робочі дні (або раніше) до наступного засідання, вирішення питання про відвід здійснюється суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається у порядку, встановленому частиною першою статті 33 цього Кодексу. Такому судді не може бути заявлений відвід.

Питання про відвід вирішується невідкладно. Вирішення питання про відвід суддею, який не входить до складу суду, здійснюється протягом двох робочих днів, але не пізніше призначеного засідання по справі. У разі розгляду заяви про відвід суддею іншого суду - не пізніше десяти днів з дня надходження заяви про відвід. Відвід, який надійшов поза межами судового засідання, розглядається судом у порядку письмового провадження. (ч. 7 ст. 40 ЦПК України).

Відповідно до частини 8 статті 40 ЦПК України, суд вирішує питання про відвід судді без повідомлення учасників справи. За ініціативою суду питання про відвід судді може вирішуватися у судовому засіданні з повідомленням учасників справи. Неявка учасників справи у судове засідання, в якому вирішується питання про відвід судді, не перешкоджає розгляду судом питання про відвід судді.

На підставі викладеного, розгляд заяви про відвід проводиться без повідомлення учасників справи у порядку письмового провадження.

Ухвалою Дзержинського районного суду м. Харкова від 04 жовтня 2024 року визнано необґрунтованою заяву ОСОБА_1 про відвід головуючого судді по цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди. Заяву передано в порядку статті 33 ЦПК України до розгляду судді, який не входить до складу суду, що розглядає справу.

На виконання вимог частини третьої статті 40 ЦПК України заяву про відвід головуючого судді Рибальченко Л.М. в порядку, встановленому частиною першою статті 33 ЦПК України, 08.10.2024 було розподілено та 09.10.2024 передано судді Агапову Р.О.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заява про відвід не є обґрунтованою, з огляду на наступне.

Статтею 36 ЦПК України визначено вичерпний перелік підстав відводу (самовідводу) судді і розширеному тлумаченню ця норма не підлягає.

Так, згідно зі ст. 36 ЦПК України суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо:

1) він є членом сім`ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім`ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає справу;

2) він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання або надавав стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу в цій чи іншій справі;

3) він прямо чи побічно заінтересований у результаті розгляду справи;

4) було порушено порядок визначення судді для розгляду справи;

5) є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді.

Відповідно до ч. 3 ст. 39 ЦПК України відвід має бути вмотивованим.

Згідно з ч.4 ст.36 ЦПК України, незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу.

Відповідно до статті 6 Конвенції «Про захист прав людини і основоположних свобод», кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Згідно практики Європейського суду з прав людини потрібні докази фактичної наявності упередженості судді для відсторонення його від справи. Таким чином існує презумпція неупередженості судді, а якщо з`являються сумніви щодо цього, то для його відводу в ході об`єктивної перевірки має бути встановлена наявність певної особистої заінтересованості судді, певних його прихильностей, уподобань стосовно однієї зі сторін у справі.

Крім того, неупередженість судді полягає у відсутності будь-яких законних сумнівів в тому, що її забезпечено та гарантовано судом, а для перевірки на об`єктивну неупередженість слід визначити чи є факти, які не залежать від поведінки судді, що можуть бути встановлені та можуть змусити сумніватися у його неупередженості.

Європейським судом з прав людини в рішенні у справі «Хаушильд проти Данії» зазначається, що ЄСПЛ потрібні докази фактичної наявності упередженості судді для відсторонення його від справи. Причому суддя вважається безстороннім, якщо тільки не з`являються докази протилежного. Таким чином, існує презумпція неупередженості судді, а якщо з`являються сумніви щодо цього, то для його відводу в ході об`єктивної перевірки має бути встановлена наявність певної особистої заінтересованості судді, певних його прихильностей, уподобань стосовно однієї зі сторін у справі. При цьому враховується думка сторін, однак вирішальними є результати об`єктивної перевірки (рішення у справах «Фей проти Австрії» (Fey v. Austria), рішення від 24.02.1993, серія A, № 255, с. 12, п. 27, 28 і 30, та «Веттштайн проти Швейцарії» (Wettstein v. Switzerland), заява № 33958/96, п. 42, ЄСПЛ 2000-XII). У кожній окремій справі потрібно визначити, чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу та ступінь, що свідчать про те, що суд не є безстороннім (рішення у справі «Пуллар проти Сполученого Королівства» (Pullar v. Theunited kingdom), рішення від 10.06.1996, Reports 1996-III, с. 794, п. 38).

Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України в п. 10 Постанови №8 від 13 червня 2007р. «Про незалежність судової влади» процесуальні дії судді, законність і обґрунтованість рішень суду можуть бути предметом розгляду лише в апеляційному та касаційному порядку, визначеному процесуальним законом, відповідно, незгода сторони з винесеним суддею судовим рішенням, а так само прийняття суддею процесуальних рішень, розгляд суддею клопотань сторін по справі, не може бути підставою для відводу судді, а має наслідком право сторони на апеляційне та касаційне оскарження судового рішення в порядку, визначеному положеннями ЦПК України.

Окрім того, у висновку №3 Консультативної ради європейських суддів щодо принципів та правил, які регулюють професійну поведінку суддів, зокрема, питання етики, несумісної поведінки та безсторонності, зазначено, що за загальним принципом судді повинні персонально бути повністю звільненими від відповідальності стосовно претензій, що пред`являються їм у зв`язку з добросовісним здійсненням ними своїх функцій. Судові помилки щодо юрисдикції чи процедури судового розгляду і визначенні чи застосуванні закону, здійсненні оцінки свідчень повинні вирішуватися за допомогою апеляції.

Відповідно до ч.4 ст.36 ЦПК України незгода сторони з процесуальним рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу.

Суд підкреслює, що не може бути підставою для відводу судді заява, яка містить тільки припущення про існування відповідних обставин, не підтверджених належними, достатніми, достовірними і допустимими доказами. Тому відвід має бути вмотивований, тобто в ньому неодмінно мають бути наведені аргументи, а до самої заяви долучені відповідні докази, які підтверджують наявність підстав для відводу.

Розглянувши заяву про відвід, суд вважає, що доводи заявника щодо упередженості судді не ґрунтуються на нормах ЦПК України, ним не було надано доказів, які б вказували на необ`єктивність або упередженість головуючого судді.

Так, під час дослідження відеозапису судового засідання, проведеного 27.05.2024, судом було встановлено, що суддя Рибальченко Л.М. неодноразово робила зауваження учасникам справи та просила позивача не перебивати представника відповідача.

Крім того, посилання заявника на не надання відповідачу можливості отримати докази в порядку витребування судом є незгодою з ухваленим судом процесуальним рішенням(ухвала суду від 27.05.2024) у та не може слугувати достатньою підставою для усунення судді від розгляду цієї справи.

Щодо посилання відповідача на порушення його права на захист під час судового засідання, проведеного 26.09.2024, суд зазначає наступне.

Судом було досліджено відеозапис судового засідання від 26.09.2024 та встановлено, що головуючим суддею відкладено розгляд справи на 30.10.2024 з метою не порушення права відповідача на захист.

Таким чином, обставин, які б викликали сумнів в об`єктивності та неупередженості судді, або ж слугували підставою для відводу судді з інших підстав, судом не виявлено.

Оцінивши обставини, на які посилається відповідач як на підставу виникнення у нього сумнівів щодо неупередженості та об`єктивності судді, суд вважає, що в поданій заяві відсутні підстави для її відводу.

Інших обставин, визначених статтею 36 чи статтею 37 ЦПК України, які б свідчили про особисту упередженість судді Рибальченко Л.М. або її необ`єктивність під час розгляду даної справи у заяві не вказано. Судом такі обставини під час розгляду заяви також не встановлені.

На підставі викладеного, керуючись статтями 36, 40, 260 ЦПК України,

ухвалив:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про відвід головуючого судді Рибальченко Л.М. від розгляду цивільної справи за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Р.О. Агапов