КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 грудня 2024 року місто Київ

Київський апеляційний суд у складі:

суддя-доповідач Оніщук М.І.,

судді Шебуєва В.А., Кафідова О.В.,

розглянув у порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 , на рішення Дніпровського районного суду міста Києва від 26 лютого 2024 року у цивільній справі за позовом Публічного акціонерного товариства Акціонерний банк «Укргазбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

В С Т А Н О В И В:

У грудні 2023 року ПАТ АБ «Укргазбанк» звернулося до Дніпровського районного суду міста Києва з позовом до ОСОБА_1 , про стягнення заборгованості за кредитним договором від 21 жовтня 2022 року № 2022/I_C/002-002179, яка виникла станом на 19 жовтня 2023 року у розмірі 72 324,61 грн. та судових витрат по сплаті судового збору у розмірі 2 684,00 грн.

В обґрунтування заявлених позовних вимог посилалося на те, що 21 жовтня 2022 року між ПАТ АБ «Укргазбанк» та ОСОБА_1 шляхом подання Заяви-Договору № 2022/І_С/002-002179 укладено договір про приєднання до Правил відкриття та обслуговування рахунків фізичних осіб та надання послуг за платіжними картками ПАТ АБ «Укргазбанк» та договір № 2022/І_С/002-002179. Відповідно до умов договору клієнту відкрито картковий рахунок та субрахунок, на якому встановлено орієнтовну суму кредиту 10 000,00 грн, можливу суму кредиту - 300 000,00 грн, пільговий період - 30 днів, відсоткова ставка 29,99 % річних, відсоткова ставка на пільговий період 0,00001 % річних, відсоткова ставка на прострочену заборгованість - 48,00 %, строк дії договору 12 місяців з можливістю пролонгації відповідно до умов Правил. Позивач виконав свої зобов`язання за договором, надав відповідачу кредит у встановленому договорі розміру. Проте відповідач порушив умови договору щодо повернення кредиту та сплати процентів у встановлені договором строки та порядку, у зв`язку з чим у відповідача виникла заборгованість станом на 19 жовтня 2023 року в розмірі 72 324,61 грн., що складається з простроченої заборгованості по кредиту - 67 875,60 грн., простроченої заборгованості по процентах - 4 449,01 грн.

Рішенням Дніпровського районного суду міста Києва від 26.02.2024 року позов задоволено. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ПАТ АБ «Укргазбанк» заборгованість за договором від 21 жовтня 2022 року № 2022/І_С/002-002179 в розмірі 72 324,61 грн., а також судові витрати в розмірі 2 684,00 грн. (а.с. 68-70)

В апеляційній скарзі відповідач, посилаючись на неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, а також невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи, просить рішення суду першої інстанції скасувати частково та ухвалити нове судове рішення про стягнення заборгованості за фактично отриману суму кредитних коштів.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначає, що позивачем не надано належних доказів в частині підстав та часу виникнення у ОСОБА_2 простроченого боргу по кредиту овердрафт та відсоткам, оскільки заявою-договором це не обумовлено.

Так, апелянт посилається на те, що зазначені в п. 4.1 заяви-договору основні параметри кредитування, містять узагальнену, а не повну інформацію про умови овердрафт кредитування, а саме: орієнтовану суму кредиту від 10 000,00 грн. до 300 000,00 грн., сума кредиту не визначена прописом, не визначено порядок розрахунку та нарахування процентів, не вказано строк дії договору, тому як в заяві-договорі визначено строк кредитування - 24 місяці. Заявою-договором також передбачено, що погашення кредиту відбувається згідно графіку, проте графік до заяви-договору не додається.

Ухвалами Київського апеляційного суду від 15.04.2024 року відкрито апеляційне провадження та призначено справу до розгляду в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи.

Копію апеляційної скарги з додатками та копії ухвал суду направлено на адресу позивача 16.04.2024 року.

Відзив на апеляційну скаргу у встановлений судом строк не поданий.

Відповідно до ч. 3 ст. 360 ЦПК України, відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.

Згідно з ч.13 ст. 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Відповідно до ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Заслухавши доповідь судді, вивчивши та дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення в межах доводів апеляційної скарги, обговоривши доводи апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, виходячи з наступних підстав.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив із неналежного виконання відповідачем своїх зобов`язань за кредитним договором та доведеності заявлених вимог, оскільки з наявних у матеріалах справи доказів судом установлено обізнаність відповідача про умови кредитування, про що свідчить його особистий підпис.

Висновок суду відповідає обставинам справи та ґрунтується на вимогах закону.

Судом встановлено, що 21 жовтня 2022 року між ПАТ АБ «Укргазбанк» та ОСОБА_1 шляхом подання Заяви-Договору № 2022/І_С/002-002179 укладено договір про приєднання до Правил відкриття та обслуговування рахунків фізичних осіб та надання послуг за платіжними картками ПАТ АБ «Укргазбанк» та договір № 2022/І_С/002-002179.

Згідно паспорту споживчого кредиту за програмою/продуктом від 02 листопада 2022 року відповідачу відкрито кредитний рахунок за програмою «Крок на зустріч», тип кредиту - споживчий кредит у формі ліміту дозволеного овердрафту, сума/ліміт кредиту - 1 000,00 - 300 000,00 грн., строк кредитування - 24 місяці, мета отримання кредиту - споживчі цілі, з метою реструктуризації карткового кредиту. Сторони узгодили розмір процентної ставки, відсотків річних - 29,99 % річних, тип процентної ставки - фіксована, орієнтовна сума тіла кредиту - 10 000,00 грн., проценти 1 889,11 грн., комісії, платежі за супровідні послуги - 400 грн., загальна вартість - 12 289,11 грн., реальна річна процентна ставка, відсотків річних - 37,74 % річних, процентна ставка, яка застосовується при невиконанні зобов`язань щодо повернення кредиту - 48 %.

Відповідно до пункту 1.3.1.1, 1.3.1.2, 1.3.1.3, 1.3.2, 1.4.1.2 Правил, Банк взяв на себе обов`язок відкрити Клієнту рахунок/субрахунок, видати платіжну картку (додаткові платіжні картки), надати кредитні кошти (овердрафт) та здійснювати розрахунки за операціями з використанням платіжної картки (додаткових платіжних карток), що видані Клієнту, в залежності від обраного Клієнтом продукту Банку.

Згідно із пунктом 1.3.5, 1.4.2.7, 2.2.2.3 Правил, Клієнта зобов`язується здійснювати оплату послуг Банку, в розмірі та строки, що передбачені умовами укладеного правочину.

Відповідно до умов Договору строк кредитування сторонами був обумовлений 24 місяці з процентною ставкою 29,99 % річних. Процентна ставка на прострочену заборгованість встановлена в розмірі 48,0 % річних.

З наданих матеріалів вбачається, що між сторонами досягнуто згоди щодо всіх істотних умов договору.

Отже, судом встановлено, що укладений між сторонами договір про приєднання до Правил відкриття та обслуговування рахунків фізичних осіб та надання послуг за платіжними картками ПАТ АБ «Укргазбанк» та договір № 2022/І_С/002-002179 відповідає вимогам Закону та є обов`язковим до виконання.

Встановлено, що на виконання умов укладеного з відповідачем договору позивачем 02 листопада 2022 року надано відповідачу кредитні кошти у формі ліміту дозволеного овердрафту в сумі (ліміт кредиту) 1 000,00 - 300 000,00 грн. В зв`язку з неналежним виконанням відповідачем умов договору станом на 19 жовтня 2023 року утворилась заборгованість, яка складає 72 324,61 грн., що підтверджено розрахунком заборгованості та випискою по особовому рахунку відповідача, де відображено рух коштів.

При цьому, надані відповідачем копії дублікатів квитанцій про поповнення рахунку ОСОБА_1 в АТ «Укргазбанк» від 02 листопада 2022 року на суму 1 700,00 грн., від 27 грудня 2022 року на суму 1 750,00 грн., від 27 січня 2023 року на суму 1 750,00 грн., від 10 травня 2023 року на 10 000,00 грн., відображені у виписках з особового рахунку ОСОБА_1 в АТ «Укргазбанк» та указані кошти враховані при визначенні розміру заборгованості.

Відповідно до положень ч.ч. 1, 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

У відповідності з ч. 2 ст. 639 ЦК України якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася.

Частиною 1 ст. 638 ЦК України передбачено, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України).

Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України).

Згідно із частиною першою статті 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги.

Згідно ч. 1 ст. 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Особливістю договору приєднання є те, що позичальник приймає й погоджується із запропонованими кредитором умовами без права вносити свої пропозиції щодо цих умов. Саме такий договір був укладений і виконувався сторонами, що підтверджується розрахунком заборгованості та випискою по рахунку, з яких вбачається, що відповідач ОСОБА_1 користувався карткою і вносив кошти на погашення кредиту. Вимог про визнання цього договору недійсним в цілому або його частин недійсними, а також про зміну або розірвання договору з передбачених законом підстав, відповідач не заявляв, в зв`язку із чим, виходячи з презумпції правомірності правочину, задекларованої у ст. 204 ЦК України, доведеним є факт існування між сторонами договірних відносин, які виникли на підставі укладеного між ними 21.10.2022 договору.

З матеріалів справи вбачається, що відповідачу ОСОБА_1 було встановлено кредитний ліміт, він неодноразово поповнював рахунок, користувався кредитним лімітом.

Оскільки наявними в матеріалах справи письмовими доказами підтверджується факт укладення між сторонами договору та факт існування за договором заборгованості внаслідок неналежного виконання відповідачем своїх обов`язків по сплаті кредиту, висновок суду про стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості є обґрунтованим, оскільки із наданого позивачем розрахунку заборгованості вбачається, що внаслідок неналежного виконання обов`язків за кредитним договором у відповідача виникла заборгованість у загальному розмірі (визначеному позивачем при зверненні до суду) 72 324 грн. 61 коп., яка і підлягала стягненню, зважаючи на те, що наданий позивачем розрахунок заборгованості, як належний, допустимий і достовірний доказ, відповідачем спростований не був.

При цьому слід зазначити, що відповідач не заперечує факту отримання ним кредитної картки та користування нею.

Таким чином, враховуючи, що фактично отримані та використані позичальником кошти в добровільному порядку ПАТ АБ «Укргазбанк» не повернуті, вимоги банку про стягнення заборгованості за кредитом та нарахованими, згідно умов договору, відсотками є законними і обґрунтованими.

Також, слід зазначити, що надані представником позивача докази, містять умови обслуговування кредитних карт, з зазначенням тривалості пільгового періоду, базової ставки в місяць, розміру обов`язкового щомісячного платежу, комісії, пені за несвоєчасне погашення кредиту та/або процентів, штрафу за порушення строків платежів за будь-яким із грошових зобов`язань та їх розміри і порядок нарахування, а також містяться додаткові положення, в яких зокрема визначено дію договору, та інші умови. На вказаних документах наявний власноручний підпис відповідача, зокрема відповідачем підписано заяву-договір від 21.10.2022, паспорт споживчого кредиту, довідку про систему гарантування вкладів фізичних осіб, додаток 1 до договору, графік зменшення ліміту дозволеного овердрафту (а.с. 4-12)

Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором.

Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Згідно зі статтею 1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Відповідачем підписано Заяву-Договір 21.10.2022 та паспорт споживчого кредиту за програмою/продуктом 02.11.2022, які містять умови договору щодо розміру кредитного ліміту; розміру, порядку нарахування та погашення відсотків за користування кредитом та прострочення погашення боргових зобов`язань; розмір, порядок нарахування та погашення комісії, штрафних санкцій; погодження умов про право банку списувати кошти в рахунок сплати процентів, комісії, пені, штрафів за рахунок внесених клієнтом коштів та за рахунок кредитних коштів встановленого кредитного ліміту та понад встановлений кредитний ліміт; інших умов, що свідчили б про фіксацію волі сторін договору кредитування.

Отже, на переконання колегії суддів, сторони обумовили у письмовому вигляді, розмір процентної ставки та комісії, порядок їх сплати, відповідальність у вигляді неустойки (зокрема, пені, штрафів) за порушення термінів виконання договірних зобов`язань, умови списання коштів в рахунок сплати процентів, комісії, пені, штрафів за рахунок внесених клієнтом коштів та за рахунок кредитних коштів встановленого кредитного ліміту та понад встановлений кредитний ліміт.

Враховуючи викладене, позивачем до суду надано належні та допустимі докази погодження сторонами розміру та порядку нарахування відсотків за користування кредитом, комісії, пені та штрафів.

Таким чином, оскільки паспорт споживчого кредиту за програмою/продуктом від 02.11.2022 містить визначення домовленості сторін про сплату відсотків, апеляційний суд приходить до висновку про наявні підстави для покладення на відповідача обов`язку по сплаті заборгованості за відсотками.

Відповідно до висновків Верховного Суду, викладених в постанові від 31 травня 2022 року у справі № 194/329/15-ц, виписка з особового рахунку може бути належним доказом заборгованості відповідача за кредитом, яка повинна досліджуватися судами у сукупності з іншими доказами.

Слід зауважити, що при встановленні кредитного ліміту на картки банком використовується револьверна кредитна лінія. Револьверна кредитна лінія означає, шо позичальник може погашати і знову отримувати нові транші в рамках ліміту кредитної лінії. Тобто неправильно робити підрахунок отриманих в кредит коштів, обмежуючись розміром встановленого ліміту, оскільки після часткової сплати кредитні кошти знову стають доступними для використання в межах сплачених сум.

При цьому відповідач, під час розгляду справи в суді першої інстанції та в суді апеляційної інстанції власних розрахунків заборгованості не надав, вказавши, що з нього підлягає стягненню фактична сума кредиту. Отже відповідач належними та допустимими доказами не спростував розмір боргу за кредитом, визначений позивачем на підставі первинних бухгалтерських документів.

Відтак, доводи апеляційної скарги не заслуговують на увагу, а розрахунок, наданий позивачем, є чітким, зрозумілим, узгоджується з випискою по рахунку і приймається апеляційним судом як належний, допустимий і достовірний доказ.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

Згідно ч. 1 ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Оскільки рішення судом ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права, і доводи апеляційної скарги відповідача цього не спростовують, колегія суддів дійшла висновку про залишення рішення суду першої інстанції без змін, а скарги без задоволення.

Також слід зауважити, що дана справа віднесена процесуальним законом до категорії малозначних справ, а тому, в силу положень ч. 6 ст. 19 та ч. 3 ст. 389 ЦПК України, постанова суду апеляційної інстанції не підлягає касаційному оскарженню.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 268, 367, 368, 372, 374, 375, 381-384 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Рішення Дніпровського районного суду міста Києва від 26 лютого 2024 року у цивільній справі за позовом Публічного акціонерного товариства Акціонерний банк «Укргазбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття та в касаційному порядку оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач М.І. Оніщук

Судді В.А. Шебуєва

О.В. Кафідова