Справа № 495/4033/23
№ провадження 2/495/922/2024
р і ш е н н я

ІМЕНЕМ УКрАЇНи

10 грудня 2024 рокум. Білгород-Дністровський

Білгород-Дністровський міськрайонний суд Одеської області в складі:

головуючого одноособово - судді Прийомової О.Ю.,

за участю секретаря Ульвіс К.Е.,

справа № 495/4033/23

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Білгород-Дністровському Одеської області цивільну справу за позовом Акціонерного товариства "Комерційний банк «Глобус» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості,

ВСТАНОВИВ:

21 квітня 2023 року представник позивача АТ "КБ "Глобус" звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості, відповідно до якого просить: стягнути з відповідача на його користь заборгованість у розмірі 387 470,63 грн, судові витрати у розмірі 2 684,00 грн.

Стислий виклад позиції позивача.

Свої вимоги обґрунтовує тим, що 16.09.2020 року між Акціонерним товариством "Комерційний банк "Глобус" та ОСОБА_1 укладено кредитний договір № 07/08/20 «Авто в кредит».

Відповідно до умов п.1.1. кредитного договору банк надає позичальнику в грошовій формі, на придбання вживаного автомобіля, оплату страхового платежу, оплату комісії за надання кредиту в сумі 368 445,00 гривень строком на 84 місяці, кінцевою датою повернення кредиту сторонами визначено 15.09.2027 року включно, зі сплатою процентів за користування кредитом в період з 16.09.2020 року по 15.09.2027 року у розмірі 16,99% процентів річних. Комісія за надання кредиту 8 772,50 грн.

В забезпечення виконання зобов`язань п.3.1. кредитного договору між позичальником та АТ «КБ «Глобус» 16.09.2020 року укладено договір застави транспортного засобу № 07/08/20/З, згідно якого кредитний договір забезпечується, зокрема, але не виключно, заставою рухомого майна, а саме: автомобіль марки BMW, модель 3201, рік випуску 2015, № шасі НОМЕР_1 , колір білий, реєстраційний номер НОМЕР_2 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 , що належить на праві власності позивачу.

Також, відповідно до положень п.3.1. кредитного договору, кредитний договір забезпечується фінансовою порукою ОСОБА_2 , у зв`язку з чим 16.09.2020 року між ОСОБА_2 та АТ «КБ «Глобус» укладено договір поруки № 07/08/20/П.

На виконання п.2.2. кредитного договору 16.09.2020 року АТ «КБ «Глобус» здійснено безготівкове перерахування кредитних коштів в сумі 350 900, 00 гривень з кредитного рахунку на поточний рахунок ОСОБА_1 , відкритий АТ «КБ «Глобус», на виконання умов договору купівлі-продажу № 4588/20/000671 від 15.09.2020 року; в сумі 8 772,50 гривень на поточний рахунок ТДВ «СЕ «Гардіан», відкритий АТ «КБ «Глобус», на виконання умов договору страхування від нещасного випадку № НВ19-0216-000082 від 15.09.2020 року; в сумі 8 772,50 грн. в АТ «КБ «Глобус» сплачується комісія за надання кредиту, передбаченої п.1.1 кредитного договору у національній валюті не пізніше дня надання кредиту, що підтверджується випискою з позичкового рахунку за період з 16.09.2020 року по 03.04.2023 року.

Пунктом 4.1. кредитного договору було встановлено, що позичальник виконує свої зобов`язання по поверненню кредиту, процентів, сплаті комісій, штрафних санкцій, інших платежів, передбачених кредитним договором на рахунок, шляхом безготівково перерахунку коштів з рахунку позичальника та/або внесення готівкових коштів у касу банку.

Кредит повертається лише в тій валюті, у якій він був наданий.

У випадку порушення позичальником встановлених кредитним договором строків сплати процентів, сума несплачених в строк процентів, вважається простроченою, переноситься банком на рахунки для обліку прострочених нарахованих доходів.

Позивач зазначає, що свої зобов`язання за договором виконав в повному обсязі, а саме: надав відповідачу можливість розпоряджатись кредитними коштами в умовах передбачених договором та в межах встановленого кредиту.

В свою чергу, відповідач не надав своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом відповідно до умов договору.

На підставі вищевикладеного позивач і звернувся до суду за захистом своїх прав.

14 листопада 2023 року від відповідача ОСОБА_1 надійшов відзив, відповідно до якого просить суд в задоволенні позову АТ КБ "Глобус" відмовити, скасувати додаткове рішення Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 20.10.2023 року, взяти до уваги, що позивач несе відповідальність за те, що не прийняв до уваги військовий стан, надані документи про те, що у відповідача є хвороба.

Свій відзив обґрунтовує тим, що позивачем АТ КБ "Глобус" подано позовну заяву, в якій він просить суд стягнути солідарно з відповідачів на його користь 387 470,63 грн заборгованість за кредитним договором № 07/08/20 "Автокредит" від 16.09.2020 року.

Однак, відповідач заперечує проти позовних вимог та не визнає їх в повному обсязі з наступних підстав.

Відповідач, 08.12.2022 року надав відповідь позивачу, де посилається на наказ президента України № 64/2022 від 24.02.2022 року стосовно ведення військового стану на території України.

Відповідач надав відповідь позивачу, що втратив основне місце роботи на ТОВ "Кешбек Рішення" у зв`язку з процесом ліквідації від 26 липня 2022 року.

У зв`язку з веденням військового стану на території України, є форс-мажором, як зазначено у кредитному договорі № 07/08/20 "Авто кредит" від 16.09.2020 року, відповідач перестав отримувати додаткові доходи, на що позивач погодився при укладанні кредитного договору і ухвалив кредит відповідачу.

Відповідач повідомляв позивача, що 01 липня 2022 року зазнало ракетного удару по смт Сергіївка, де постраждала квартира відповідача.

У листі від 08.12.2022 року відповідач повідомив позивача, що не відхиляється від сплати своїх грошових зобов`язань згідно кредитного договору № 07/08/20 "Авто кредит" від 16.09.2020 року та просив зменшити щомісячний платіж до 4 000 гривень, а також переглянути Додаток № 2 до кредитного договору і не збільшувати загальний відсоток переплати за весь термін користування кредитом.

Відповідач відправляв позивачу 06.01.2023 року заяву на кредитні "канікули" , заяву на реструктуризацію і заяву на внесення суттєвих змін до кредитного договору.

15 квітня 2024 року на адресу суду від представника позивача надійшла відповідь на відзив, відповідно до якої просить суд долучити до матеріалів справи відповідь на відзив та задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

Вказує, що ознайомившись з відзивом на позовну заяву, не погоджується з обставинами і доводами викладеними у відзиві, вважає їх необґрунтованими та таким, що не підлягають задоволенню з наступних підстав.

Так, з викладених у позовній заяві обставин, підтвердженими належними та допустимим доказами, вбачається, що 16.09.2020 року між АТ "Комерційний банк "ГЛОБУС" та ОСОБА_1 укладено кредитний договір № 07/08/20 "Авто в кредит".

Відповідно до умов п. 1.1. Кредитного договору банк надає позичальнику кредит в грошовій формі, на придбання вживаного автомобіля, оплату страхового платежу, оплату комісії за надання кредиту в сумі 368 445,00 грн, строком на 48 місяців, кінцевою датою повернення кредиту сторонами визначено 15.09.2027 року включно, зі сплатою процентів за користування кредитом в період з 16.09.2020 року по 15.09.2027 року у розмірі 16,99% - 8 772,40 грн.

В забезпечення виконання зобов`язання п. 3.1. Кредитного договору між позичальником та АТ "КБ "ГЛОБУС" 16.09.2020 року укладено договір застави транспортного засобу № 07/08/З, згідно якого кредитний договір забезпечується, зокрема, але не виключно, заставою рухомого майна, а саме: автомобіль марки BMW, модель 3201, рік випуску 2015, д.н.з. НОМЕР_2 .

Також, відповідно до положень п. 3.1. Кредитного договору, кредитний договір забезпечується фінансовою порукою ОСОБА_2 , РНОКПП: НОМЕР_3 , у зв`язку з чим, 16.09.2020 року між ОСОБА_2 та АТ "КБ "ГЛОБУС" укладено договір поруки № 07/08/20/П.

Відповідно до п. 1.1. Договору поруки, в порядку та на умовах визначених цим договором поручитель поручається перед кредитором за виконання зобов`язань за кредитним договором.

Пунктами 1.3, 1.4 договору поруки, поручитель підтверджує, що йому відомі всі умови кредитного договору.

У разі порушення позичальником зобов`язань, передбачених кредитним договором, поручитель та позичальник відповідають перед банком як солідарні боржники.

Пунктом 4.1 Кредитного договору було встановлено, що позичальник виконує свої зобов`язання по поверненню кредиту, процентів, сплаті комісій, штрафних санкцій, інших платежів, передбачених кредитним договором на рахунок IBAN НОМЕР_4 , відкритий в АТ «КБ «ГЛОБУС», шляхом безготівкового перерахування коштів з рахунку позичальника та/або внесення готівкових коштів у касу Банку.

У випадку порушення позичальником встановлених кредитним договором строків сплати процентів, сума несплачених в строк процентів, вважається простроченою, переноситься банком на рахунки для обліку прострочених нарахованих доходів.

Однак, на теперішній час, позичальником було порушено умови кредитного договору та не здійснено подальше переукладання договору добровільного страхування наземного транспорту.

Розрахунок заборгованості вказано в детальному розрахунку заборгованості станом на 03.04.2023 року в додатку до позову.

У зв`язку з виникненням кредитної заборгованості, 07.02.2023 року позивачем за місцезнаходження відповідачів направлено Вимоги щодо дострокового повернення кредиту, сплати процентів, комісій, що передбачені договором № 07/08/20 від 16.09.2020 року.

Оскільки відповідачі добровільно взятих на себе зобов`язань по сплаті позивачу кредитних коштів та відсотків за користування ними не виконують, а зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог законодавства, то заявлені суми підтвердженні доданими до позовної заяви документами та підлягають стягненню з відповідачів на користь позивача у повному розмірі.

Вказує, що втрата роботи, бізнесу та/або прибутків через бойові дії не звільняє сторону-боржника від відповідальності за невиконання кредитного договору, оскільки відсутність коштів не звільняє від відповідальності та у зв`язку з бойовими діями боржник не втратив фактичної можливості виплачувати кредит.

Заяви, клопотанні, інші процесуальні дії у справі.

26 квітня 2023 року Ухвалою Білгород Дністровського міськрайонного суду Одеської області по вказаній справі було відкрито загальне позовне провадження та воно призначено до підготовчого судового розгляду.

06 липня 2023 року Ухвалою Білгород Дністровського міськрайонного суду Одеської області підготовче провадження закрито та справу призначено до судового розгляду по суті.

20 вересня 2023 року Білгород-Дністровським міськрайонним судом Одеської області було ухвалено заочне рішення, відповідно до якого позовні вимоги задоволено.

20 жовтня 2023 року Білгород-Дністровським міськрайонним судом Одеської області було ухвалено додаткове рішення, відповідно до якого клопотання представника позивача про ухвалення додаткового рішення про стягнення витрат на професійну правничу допомогу задоволено.

03 листопада 2023 року Білгород-Дністровським міськрайонним судом Одеської області було постановлено ухвалу, відповідно до якої заочне рішення Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 20 вересня 2023 року скасовано та справу призначено до підготовчого розгляду з викликом, повідомленням сторін.

19 грудня 2023 року ухвалою Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області підготовче провадження по справі закрито та справу призначено до судового розгляду з викликом, повідомленням сторін.

Представник позивача у судове засідання не з`явився, надавши клопотання про розгляд справи за відсутності позивача, з проханням позовні вимоги задовольнити. Проти винесення заочного рішення не заперечує.

Відповідач у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, причина неявки суду невідома, матеріали справи містять відзив на позовні вимоги позивача.

Враховуючи викладені обставини, суд вважає за можливе розглянути справу без участі сторін, на підставі наявних та достатніх для розгляду матеріалів справи.

Відповідно до ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється.

Фактичні обставини, встановлені судом.

Вивчивши матеріали справи, ретельно дослідивши надані докази, суд приходить до наступного.

Судом встановлено, що дійсно 16.09.2020 року між Акціонерним товариством "Комерційний банк "Глобус" та ОСОБА_1 укладено кредитний договір № 07/08/20 «Авто в кредит».

Відповідно до умов п.1.1. кредитного договору банк надає позичальнику в грошовій формі, на придбання вживаного автомобіля, оплату страхового платежу, оплату комісії за надання кредиту в сумі 368 445,00 гривень строком на 84 місяці, кінцевою датою повернення кредиту сторонами визначено 15.09.2027 року включно, зі сплатою процентів за користування кредитом в період з 16.09.2020 року по 15.09.2027 року у розмірі 16,99% процентів річних. Комісія за надання кредиту 8 772,50 грн.

В забезпечення виконання зобов`язань п.3.1. кредитного договору між позичальником та АТ «КБ «Глобус» 16.09.2020 року укладено договір застави транспортного засобу № 07/08/20/З, згідно якого кредитний договір забезпечується, зокрема, але не виключно, заставою рухомого майна, а саме: автомобіль марки BMW, модель 3201, рік випуску 2015, № шасі НОМЕР_1 , колір білий, реєстраційний номер НОМЕР_2 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 , що належить на праві власності позивачу.

Також, відповідно до положень п.3.1. кредитного договору, кредитний договір забезпечується фінансовою порукою ОСОБА_2 , у зв`язку з чим 16.09.2020 року між ОСОБА_2 та АТ «КБ «Глобус» укладено договір поруки № 07/08/20/П.

На виконання п.2.2. кредитного договору 16.09.2020 року АТ «КБ «Глобус» здійснено безготівкове перерахування кредитних коштів в сумі 350 900, 00 гривень з кредитного рахунку на поточний рахунок ОСОБА_1 , відкритий АТ «КБ «Глобус», на виконання умов договору купівлі-продажу № 4588/20/000671 від 15.09.2020 року; в сумі 8 772,50 гривень на поточний рахунок ТДВ «СЕ «Гардіан», відкритий АТ «КБ «Глобус», на виконання умов договору страхування від нещасного випадку № НВ19-0216-000082 від 15.09.2020 року; в сумі 8 772,50 гривень в АТ «КБ «Глобус» сплачується комісія за надання кредиту, передбаченої п.1.1 кредитного договору у національній валюті не пізніше дня надання кредиту, що підтверджується випискою з позичкового рахунку за період з 16.09.2020 року по 03.04.2023 року.

Пунктом 4.1. кредитного договору було встановлено, що позичальник виконує свої зобов`язання по поверненню кредиту, процентів, сплаті комісій, штрафних санкцій, інших платежів, передбачених кредитним договором на рахунок, шляхом безготівково перерахунку коштів з рахунку позичальника та/або внесення готівкових коштів у касу банку. Кредит повертається лише в тій валюті, у якій він був наданий.

Позичальник здійснює погашення кредиту та процентів за користування кредитними коштами у відповідності до графіка погашення кредитної заборгованості шляхом сплати кредитної заборгованості рівними частинами щомісячно з 1-го по 10-те число кожного місяця.

У випадку порушення позичальником встановлених кредитним договором строків сплати процентів, сума несплачених в строк процентів, вважається простроченою, переноситься банком на рахунки для обліку прострочених нарахованих доходів.

П. 4.6. кредитного договору визначено, що у разі несвоєчасного повернення заборгованості по кредиту, у строки передбачені п. 4.1. кредитного договору, позичальник сплачує проценти з розрахунку процентної ставки 45 процентів річних, що нараховується на суму простроченої заборгованості з дати її виникнення до дати її повного погашення.

Позивач свої зобов`язання за договором виконав в повному обсязі, а саме: надав відповідачу можливість розпоряджатись кредитними коштами в умовах передбачених договором та в межах встановленого кредиту.

У зв`язку із виникненням кредитної заборгованості 07.02.2023 року позивачем за місцезнаходження відповідачів направлено вимоги щодо дострокового повернення кредиту, сплати процентів, комісій, що передбачені договором № 07/08/20 від 16.09.2020 року.

В свою чергу, Відповідач свої зобов`язання за кредитним договором належним чином не виконував, у зв`язку з чим загальна сума заборгованості ОСОБА_1 та ОСОБА_2 перед АТ «КБ «Глобус» за кредитним договором № 07/08/20 «Авто в кредит» від 16.09.2020 року, становить 387 470,63 грн, яка складається з:

-281 815,01 грн строкова заборгованість основного боргу;

-41 778,38 грн прострочена заборгованість основного боргу;

- 4 669,43 грн строкова заборгованість по процентам;

- 59 207,81 грн прострочена заборгованість по процентам.

Нормативне обґрунтування. Оцінка аргументів сторін, висновки суду.

Згідно ст. 526 Цивільного кодексу України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно ст. 527 ЦК України, боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту.

Кожна із сторін у зобов`язанні має право вимагати доказів того, що обов`язок виконується належним чином боржником або виконання приймається належним кредитором чи уповноваженою на це особою, і несе ризик наслідків непред`явлення такої вимоги.

Згідно ч.1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

В силу ч.1 ст. 14 ЦК України, цивільні обов`язки виконуються у межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства.

Відповідно ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Згідно ч.2 ст. 612 ЦК України, боржник, який прострочив виконання зобов`язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення.

Відповідно ч. 1 ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

Відповідно ст. 629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами.

У відповідності до ч.1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до ч. 1 ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

За змістом ч.2 ст. 89 ЦПК України, жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили.

Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Частинами 1,6 статті 81 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Суд не погоджується з ствердженнями відповідача, що останній втратив можливість виконувати прийняті на себе зобов`язання за кредитним договором через втрату додаткового доходу та введення воєнного стану на території України, адже жодного доказу в підтвердження зазначеному відповідач суду не надав.

В своєму відзиві відповідач посилається на втрату житла від ракетного удару, втрату місця роботи, однак на підтвердження зазначеного жодного доказу до матеріалів справи ним не надано.

Разом з тим, відповідно до листа Торгово-промислової палати України № 2024/02.0-7.1 від 28.02.2022 року, засвідчено, що військова агресія Росії проти України є форс-мажорною обставиною.

Дійсно відповідно до п.7.1 Кредитного договору № 07/08/20 зазначено, що Сторони звільняються від відповідальності за часткове або повне невиконання будь-якого з положень цього Договору, якщо це невиконання стало наслідком причин, що знаходяться поза сферою контролю не виконуючої сторони.

Такі причини включать стихійне лихо, екстремальні погодні умови, пожежі, повені, бурі, землетруси, або військові дії, блокади, масові заворушення, терористичні акти, страйки, військові дії, громадянське безладдя, неплатоспроможність інших банків, через які здійснюють розрахунки клієнти Банку та їх контрагенти, неплатоспроможність банків- кореспондентів Банку, а також інші обставини, які виникли після підписання цього договору в результаті дій (подій) непередбаченого характеру, що знаходиться поза волею Сторони (надалі «форс-мажорні обставини», але не обмежуються ними.

7.2. Позичальник не має права вимагати від Банку відшкодування нанесених йому збитків внаслідок невиконання Банком своїх зобов`язань за цим Договором через настання для Банку форс-мажорних обставин.

7.3. Про настання форс-мажорних обставин Сторони мають інформувати одна одну невідкладно.

Якщо ці обставини триватимуть більше ніж 6 (шість) місяців, то кожна із Сторін матиме право відмовитися від подальшого виконання зобов`язань за цим Договором, і в такому разі жодна із Сторін не матиме права на відшкодування другою Стороною можливих збитків.

Верховний Суд у постанові по справі № 910/9258/20, наголошує: «Форс-мажорні обставини не мають преюдиційного характеру, і при їх виникненні сторона повинна довести, що ці обставини були форс-мажорними саме для даного випадку виконання зобов`язання».

Дійсно, за загальним правилом, неможливість виконати зобов`язання внаслідок дії обставин непереборної сили відповідно до вимог законодавства є підставою для звільнення від відповідальності за порушення зобов`язання (ч. 1 ст. 617 Цивільного кодексу України).

Тобто, можна звільнити від відповідальності за невиконання, а не від виконання в цілому.

В будь-якому разі сторона зобов`язання, яка його не виконує, повинна довести, що в кожному окремому випадку саме ці конкретні обставини мали непереборний характер саме для цієї конкретної особи.

Верховний Суд в постанові від 25 січня 2022 р. № 904/3886/21 зазначив, що форс-мажорні обставини не мають преюдиціальний (заздалегідь встановлений) характер, а зацікавленій стороні необхідно довести факт їх виникнення; те, що обставини є форс-мажорними для конкретного випадку.

Виходячи з ознак форс-мажорних обставин, необхідно також довести їх надзвичайність та невідворотність.

При цьому той факт, що форс-мажорні обставини необхідно довести, не виключає того, що їх наявність може бути засвідчена відповідним компетентним органом.

Аналогічного висновку дійшов і ВС й у постанові від 16 липня 2019 р. у справі №917/1053/18, зазначивши, що лише посилання сторони у справі на наявність обставин непереборної сили та надання підтверджуючих доказів не може вважатися безумовним доведенням відповідних обставин, яке не потребує оцінки суду.

Саме суд повинен на підставі наявних у матеріалах доказів встановити, чи дійсно такі обставини, на які посилається сторона, є надзвичайними і невідворотними, що об`єктивно унеможливили належне виконання стороною свого обов`язку.

Отже, форс-мажор не є автоматичною підставою для звільнення від виконання зобов`язань, стороною договору має бути підтверджено не факт настання таких обставин, а саме їхня здатність впливати на реальну можливість виконання зобов`язання.

Відповідачем не надано належних та допустимих доказів існування форс-мажорних обставин у взаємовідносинах із позивачем, як і не надано обґрунтованих причинно-наслідкових зв`язків між введенням 24.02.2022 року в Україні воєнного стану та неможливістю виконання відповідачем своїх зобов`язань за вказаним договором.

Відповідно до положень ч. ч. 2, 3 ст. 12 ЦПК України, учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом.

Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Даючи правову оцінку дослідженим доказам, суд приходить висновку, що в дійсності у відповідачів перед позивачем утворилась заборгованість по сплаті кредиту, оскільки відповідачі не в повному обсязі виконують прийняті на себе відповідно до договору зобов`язання, у зв`язку з чим, суд вважає за можливе позовні вимоги Акціонерного товариства "Комерційний банк "Глобус" до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості задовольнити.

Вирішення питання щодо судових витрат.

Відповідно до ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

У відповідності до ч.1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

У зв`язку з повним задоволенням позовних вимог, вимоги щодо стягнення з відповідачів суми судового збору на користь позивача у розмірі 2 681, 00 грн також підлягають задоволенню.

Стосовно вимог позивача щодо стягнення витрат на правову допомогу, судом встановлено наступне.

Згідно з частинами першою, третьою статті 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.

Згідно з частиною другою статті 137 ЦПК України, за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами.

Для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд, відповідно до частини третьої статті 141 ЦПК України, враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися.

Відповідно до частин третьої, четвертої статті 137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Частиною п`ятою статті 137 ЦПК встановлено, що у разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Згідно з частиною шостою статті 137 ЦПК обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

При стягненні витрат на правову допомогу слід враховувати, що особа, яка таку допомогу надавала, має бути адвокатом (стаття 6 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність) або іншим фахівцем у галузі права незалежно від того, чи така особа брала участь у справі на підставі довіреності, чи відповідного до договору (статті 12, 46, 56 ЦПК України).

Витрати на правову допомогу мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.

Вказане кореспондується з позицією ВС, викладеною у Постанові від 23.11.2020 року у справі № 638/7748/18.

При визначенні суми відшкодування, суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.

Зазначені критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрат на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Зокрема, згідно з його практикою заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим.

Відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин. суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в Постановах Верховного Суду.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 27 червня 2018 року у справі № 826/1216/16 (провадження № 11-562ас18) зазначено, що «склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі.

На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг тощо), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження).

Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені.

У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 23.11.2020 у справі № 638/7748/18, від якої вважає за необхідне відступити Верховний Суд у складі Касаційного господарського суду у справі № 922/1964/21, предметом касаційного перегляду була ухвала суду апеляційної інстанції про відмову у задоволенні заяви про ухвалення додаткового рішення. Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду зазначену ухвалу залишив без змін.

У зазначеній постанові Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду дійшов висновку про те, що інформація, яка міститься в акті приймання правничої допомоги, зокрема перелік наданих послуг та фіксований розмір гонорару, не може вважатись тим розрахунком (детальним описом робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом та здійснених ним витрат часу по кожному із видів робіт, необхідних для надання правничої допомоги), подання якого є необхідною умовою для стягнення витрат на професійну правничу допомогу.

Неподання стороною, на користь якої ухвалено судове рішення, розрахунку (детального опису робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат часу по кожному із виду робіт, необхідних для надання правничої допомоги) позбавляє іншу сторону можливості спростовувати ймовірну неспівмірність витрат на професійну правничу допомогу.

Натомість у цій постанові Велика Палата Верховного Суду дійшла таких висновків.

Учасник справи повинен деталізувати відповідний опис лише тією мірою, якою досягається його функціональне призначення - визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат.

Надмірний формалізм при оцінці такого опису на предмет його деталізації, за відсутності визначених процесуальним законом чіткихкритеріїв оцінки, може призвести до порушення принципу верховенства права.

У випадку встановленого договором фіксованого розміру гонорару сторона може доводити неспівмірність витрат у тому числі, але не виключно, без зазначення в детальному описі робіт (наданих послуг) відомостей про витрати часу на надання правничої допомоги.

Зокрема, посилаючись на неспівмірність суми фіксованого гонорару зі складністю справи, ціною позову, обсягом матеріалів у справі, кількістю підготовлених процесуальних документів, кількістю засідань, тривалістю розгляду справи судом тощо.

Враховуючи наведені вище висновки, Велика Палата Верховного Суду вважає за необхідне відступити від зазначених висновків Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду, викладених у постанові від 23.11.2020 у справі № 638/7748/18.

У даній конкретній цивільній справі, що розглядається, позивачем у підтвердження обґрунтованості позову у частині стягнення витрат на правничу допомогу приєднані наступні документи: договір № 251021 про надання професійної правничої допомоги від 25.10.2021 року, додаткова угода № 75 до договору № 251021, акт № 75 прийому-передачі послуг за договором № 75, свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю.

Оцінивши наявні в матеріалах справи докази складу та розміру витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, перевіривши їх розумну необхідність для цієї справи та відповідність наданих послуг видам правової допомоги, визначеним статтям 19, 20 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність", а також враховуючи предмет спору, значення справи для сторін та конкретні обставини справи, суті виконаних послуг, суд вважає, що сума заявлена до відшкодування у розмірі 36118,98 грн є надмірною та неспівмірною з фактичним обсягом наданих послуг.

На підставі вищевикладеного, системного аналізу положень чинного законодавства України, оцінки подані сторонами докази, з урахуванням критерію співмірності зі складністю справи, часом, витраченим адвокатом, та обсягом виконання відповідних робіт, а також задоволення позову, суд вважає, що з відповідачів підлягає стягненню сума витрат, пов`язаних з розглядом справи, на професійну правничу допомогу в розмірі 20 000,00 грн, а отже позовні вимоги в цій частині підлягають частковому задоволенню.

Керуючись ст. ст. 530, 549, 553, 554, 629, 1050, 1054 ЦК України, ст. ст. 12, 13, 83, 263, 264, 265, 280-281, 354 ЦПК України , суд, -

УХВАЛИВ :

Позовну заяву Акціонерного товариства "Комерційний банк "Глобус" до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості задовольнити частково.

Стягнути солідарно з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ; ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 на користь Акціонерного товариства "Комерційний банк "Глобус" заборгованість за договором, укладеним між Акціонерним товариством «Комерційний банк «Глобус» та ОСОБА_1 , ОСОБА_2 у загальному розмірі 387 470,63 гривень, яка складається з:

-281 815,01 грн строкова заборгованість основного боргу;

-41 778,38 грн прострочена заборгованість основного боргу;

- 4 669,43 грн строкова заборгованість по процентам;

- 59 207,81 грн прострочена заборгованість по процентам.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь Акціонерного товариства "Комерційний банк "Глобус" витрати пов`язані зі сплатою судового збору у розмірі 1 342,00 грн.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 на користь Акціонерного товариства "Комерційний банк "Глобус" витрати пов`язані зі сплатою судового збору у розмірі 1 342,00 грн.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь АТ "Комерційний банк "Глобус" витрати на професійну правничу (правову) допомогу в розмірі 10 000 грн

Стягнути з ОСОБА_2 на користь АТ "Комерційний банк "Глобус" витрати на професійну правничу (правову) допомогу в розмірі 10 000 грн.

В іншій частині в задоволені позовних вимог Акціонерного товариства "Комерційний банк "Глобус" до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його підписання.

Позивач: Акціонерне товариство «Комерційний банк «Глобус», , адреса: 04073, м. Київ, Куренівський провулок, 19/5.

Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_5 , що мешкає за адресою: АДРЕСА_1 .

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП: НОМЕР_6 , що мешкає за адресою: АДРЕСА_2 .

Повний текст рішення складений 10 грудня 2024 року.

Суддя: