Провадження №: 2-н/336/992/2024
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 грудня 2024 року м. Запоріжжя

Суддя Шевченківського районного суду м. Запоріжжя Галущенко Ю.А., розглянувши заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Газопостачальна Компанія «Нафтогаз України» про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за спожитий природний газ в сумі 77947,57 гривень,

ВСТАНОВИВ:

Представник Товариства з обмеженою відповідальністю «Газопостачальна Компанія «Нафтогаз України» Федотов В.В. звернувся до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за спожитий природний газ в розмірі 77947,57 грн., а також витрати по сплаті судового збору у розмірі 302,80 грн.

Як передбачено ч. 1 ст. 160 ЦПК України, судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених ст. 161 цього Кодексу.

До матеріалів справи на виконання запиту суду та вимог ч. 5 ст. 165 ЦПК України надійшов лист щодо реєстрації місця проживання фізичної особи з Департаменту адміністративних послуг ЗМР, в якому зазначено, що за відомостями департаменту адміністративних послуг Запорізької міської ради станом на теперішній час інформація щодо декларування/реєстрації місця проживання ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в реєстрі територіальної громади міста Запоріжжя відсутня.

В силу ч.9 ст.165 ЦПК України суд відмовляє у видачі судового наказу у разі, якщо отримана судом інформація не дає можливості встановити зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання (перебування) фізичної особи боржника.

Про відмову у видачі судового наказу суддя постановляє ухвалу не пізніше 10 днів з дня надходження до суду заяви про видачу судового наказу.

Враховуючи наведене, та той факт, що з наданої інформації неможливо встановити зареєстроване місце проживання фізичної особи боржника, суд дійшов висновку, що у видачі судового наказу слід відмовити та роз`яснити заявнику, наслідки відмови у видачі судового наказу. А саме, згідно ч. 2 ст. 166 ЦПК України відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктами 3-6 частини першої статті 165 цього Кодексу, унеможливлює повторне звернення з такою самою заявою. Заявник у цьому випадку має право звернутися з тими самими вимогами у позовному порядку.

Згідно ч.2 ст.164 ЦПК України, у разі відмови у видачі судового наказу або в разі скасування судового наказу внесена сума судового збору стягувачу не повертається. У разі пред`явлення стягувачем позову до боржника у порядку позовного провадження сума судового збору, сплаченого за подання заяви про видачу судового наказу, зараховується до суми судового збору, встановленої за подання позову.

На підставі ст.163,164,165,353 ЦПК України, суддя

ПОСТАНОВИВ:

Відмовити у видачі судового наказу за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Газопостачальна Компанія «Нафтогаз України» про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за спожитий природний газ в сумі 77947,57 гривень.

Направити ТОВ «Газопостачальна Компанія «Нафтогаз України» копію ухвали та повернути заяву про видачу судового наказу разом з доданими до неї документами.

Роз`яснити заявнику, що відмова у видачі судового наказу, унеможливлює повторне звернення з такою самою заявою. Заявник має право звернутися з тими самими вимогами у позовному порядку з зарахуванням суми сплаченого судового збору за подання заяви про видачу судового наказу.

Ухвалу може бути оскаржено до Запорізького апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя Ю.А. Галущенко