Справа № 766/6112/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 листопада 2024 року Херсонський міський суд Херсонської області у складі:

головуючого судді: Скрипніка Л.А.,

при секретарі: Бівалькевич А.Р.,

за участю:

позивача: ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Херсонського міського суду Херсонської області за правилами загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про солідарне стягнення заборгованості за договором позики,

встановив:

Позивач звернувся до суду із позовом до відповідачів, яким просить суд стягнути солідарно з ОСОБА_2 (далі відповідач -1) (паспорт виданий Комсомольським ВМ ХМВ УМВС України в Херсонській області 24 вересня 2009 року, ідентифікаційний код НОМЕР_1 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 ) та ОСОБА_3 (далі відповідач-2) ( паспорт НОМЕР_2 виданий Комсомольським РВ у м. Херсоні УДМС України в Херсонській області 20 вересня 2013 року, ідентифікаційний код НОМЕР_3 ) на користь ОСОБА_1 , паспорт НОМЕР_4 виданий Білозерським ОРВ УМВС України в Херсонській області 26.12.2000 року, ідентифікаційний код НОМЕР_5 , 5 000,00 доларів США основного боргу та відсотки 7 250,00 доларів США .

Позовні вимоги мотивує тим, що 21.03.2021 року між позивачем ОСОБА_1 та ОСОБА_2 укладено договір позики (далі Договір) відповідно до якого позивач надав відповідачу-1 ОСОБА_2 5 000, 00 доларів США а остання зобов`язалась повернути ці кошти до 21.06.2021 року та сплачувати відсотки за користування коштами в розмірі 250,00 доларів США щомісяця. Договір було укладено у письмовій формі з назвою розписка, у якому дотримано усі умови укладення договорів та визначено всі істотні умови даного виду договору, а саме дата та місце укладення договору, сторони договору, їх паспортні дані, що ідентифікують кожну сторону, предмет договору визначено як позика коштів, їх сума, строк на який надається позика та обов`язок повернути отриману позику. Факт одержання позики ОСОБА_2 в момент укладення договору підтверджується самою розпискою. 30.12.2021 року сторони прийшли до згоди продовжити строк повернення позики до 21.02.2022 року, про що письмово зазначили в розписці. Однак, в порушення умов Договору, статей 526, ч. 1 ст. 530, ч. 1 ст. 1049 ЦК України відповідач-1 позичену суму коштів не повернула, внаслідок чого у неї виник борг перед позивачем в розмірі 5 000,00 доларів США основного боргу, відсотки за користування коштами не сплатила, внаслідок чого станом на 11.09.2023 року у відповідача-1 виник борг за зі сплати відсотків за договором в період з 21.03.2021 року по 01.09.2023 року за 29 місяців в сумі 7 250,00 доларів США. Відповідач ухиляється від зустрічі, спілкування, на телефонні дзвінки не відповідає, ухиляючись тим самим від виконання обов`язку щодо повернення коштів.

Окрім того в забезпечення виконання зобов`язань Позичальника щодо повернення коштів, сторонами було залучено поручителя ОСОБА_3 ( далі відповідач-2), паспорт НОМЕР_6 , виданий Комсомольським РВ у м. Херсоні УДМС України в Херсонській області 20 09.2013 року, ідентифікаційний код НОМЕР_7 , місце реєстрації: АДРЕСА_2 , яка зобов`язалась виконати зобов`язання з повернення позичених коштів за ОСОБА_2 , в разі якщо остання порушить договір і не поверне кошти. Зобов`язання поручителя сторони виклали письмово в розписці, якою зафіксовано умови договору позики та передачу коштів. Поручитель власноруч підписала зобов`язання викладені в розписці. Зазначає про те, що позивачу не відоме місце знаходження ОСОБА_3 , проте відомо, що її нерухоме майно, а саме квартира, знаходиться за адресою вказаною в розписці.

09.05.2024 року та 04.07.2024 року до суду надійшов відзив представника відповідачів 1 та 2 адвоката Кравцова С.І. в якому він просив відмовити у задоволенні позовних вимог в частині заявленої до стягнення із відповідачаів загальної суми заборгованості. При цьому у крайньому відзиві позовні вимоги визнав частково, а саме вимогу щодо стягнення суми основного боргу у розмірі 5 000,00 доларів США із ОСОБА_2 а також щодо стягнення з неї відсотків за період з 21.03.2021 року по 21.06.2021 року та за період з 30.12.2021 року по 21.02.2022 року в загальній сумі 1250,00 доларів США.

Відзив мотивовано тим, що позивачем зроблено некоректний розрахунок заборгованості за нарахованими відсотками. Окрім того вказує про те, що позивач не вправі був нараховувати проценти за користування позикою після закінчення строку повернення позики, а саме після 21.02.2022 року. Окрім того у відзиві вказував на неналежність поданих позивачем суду письмових доказів.

03.07.2024 року від представника позивача, адвоката Салтан Р.В., до суду надійшла відповідь на відзив, в якій останній зазначав про необґрунтованість викладених у відзиві на позов обставин, вважаючи надані позивачем письмові докази належними та допустимими, а також про те, що досудові заходи врегулювання спору відповідно до приписів п. 6 ч. 3 ст. 1175 ЦПК України не є обов`язковими. Вважав при цьому, що способи визначення плати за користування позикою у твердій сумі та у процентному відношення є еквівалентними ( взаємозамінними), через що розрахунок заборгованості зі сплатою відсотків які визначено у твердій грошовій сумі є правомірним. Зазначав при цьому, що відповідачем не надано альтернативного розрахунку суми заборгованості.

Ухвалою суду від 31.01.2024 року позовну заяву було залишено без руху, та надано позивачу строк у десять днів з дня отримання копії ухвали для усунення недоліків.

Ухвалою суду від 06.03.2024 року відкрито провадження по справі, розгляд якої призначено у порядку загального позовного провадження. Датою підготовчого судового засідання визначено 30.04.2024 року о 10.30 год..

У судовому засіданні позивач та його представник позовні вимоги підтримали із викладених у позові підстав та із урахуванням наданих письмових відповідей на відзив відповідача, просили їх задовольнити.

Представник відповідачів адвокат Салтан Р.В., як і самі відповідачі, у судові засідання не з`явились, адвокат надав суду заяву про розгляд справи у його відсутність, якою просив суд врахувати обставини викладені у письмових запереченнях відповідачів.

Заслухавши пояснення позивача та його представника, допитавши свідка ОСОБА_4 , дослідивши доводи позовної заяви та заперечень представника відповідачів, а також перевіривши їх наданими суду письмовими доказами, суд приходить до наступних висновків.

Так судом встановлено наступні фактичні обставини та відповідні ним правовідносини.

Згідно розписки від 21.03.2021 року ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 паспорт серії НОМЕР_8 виданий Комсомольським РВ, яка мешкає за адресою АДРЕСА_3 , взяла в борг у позивача ОСОБА_1 1976 року народження, паспорт серії НОМЕР_4 виданий Білозерським РВ України в Херсонській області 26.12.2000 року, у присутності свідка ОСОБА_4 , 1976 р.н. кошти в розмірі 5 000 доларів США, які зобов`язалась повернути до 21 червня 2021 року та взяла на себе зобов`язання кожного місяця сплачувати відсотки в сумі 250 доларів США. При цьому у вказаній розписці зазначено, що ОСОБА_3 , паспорт серії НОМЕР_2 , м. Херсон, 01.11.1982 року, виданий Комсомольським РВ у м. Херсоні УДМС України в Херсонській області 20.09.2013 року, поручитель повернення коштів які взяла у займ у ОСОБА_1 ОСОБА_2 у розмірі 5 000,00 доларів США, у разі неповернення бере на себе відповідальність за повернення коштів. Розписка містить підписи сторін та свідка ОСОБА_4 .. Окрім того у вказаній розписці датою від 31.12.2021 року вказано про те, що термін дії розписки від 21.03.2021 р. продовжено до 21.02.2022 року на тих самих умовах. Зазначені зміни здійснені за підписом позивача та відповідача-1 ОСОБА_2 та у присутності свідка ОСОБА_4 із її підписом, усе від 30.12.2021 року.

Суд зазначає те, що оригінал вказаної розписки було досліджено у судовому засіданні, та з приводу її дійсності зі сторони відповідачів жодних заперечень до суду не надходило.

Наявними у матеріалах справи та дослідженими судом копіями паспортів позивача та відповідачок підтверджується дійсність внесених у боргову розписку даних сторін.

Окрім того обставини отримання відповідачкою-1 ОСОБА_2 у борг від позивача коштів в сумі 5 000,00 доларів США за вищезгаданою розпискою, які у присутності свідка та сторін були перераховані відповідачкою, та написання сторонами відповідної розписки з цього приводу, ознайомлення сторін зі змістом вказано розписки а також обставини продовження дії розписки до 21.02.2022 року підтвердила у судовому засіданні свідок ОСОБА_4 .. При цьому, обставини отримання відповідачем-1 ОСОБА_2 грошових коштів від позивача за вищезгаданою розпискою у сумі 5 000,00 доларів США та неповернення відповідачем-1 вказаної суми як до визначеної у розписці дати, так і до вирішення справи судом по суті визнавались представником відповідачів, з огляду на що, відповідно до ст. 82 ЦПК вони не підлягають доказуванню та вважаються встановленими судом.

Окрім того, представником відповідача-1 ОСОБА_2 визнавались обставини щодо стягнення з неї відсотків за період з 21.03.2021 року по 21.06.2021 року та за період з 30.12.2021 року по 21.02.2022 року в загальній сумі 1250,00 доларів США, які також не підлягають доведенню та вважаються встановленими судом.

Також суд зазначає про те, що згідно ст. 525 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов`язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору, вимог кодексу, актів законодавства, а при відсутності таких вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ч. 1 ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.

Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Згідно з ч. 2 ст. 1047 ЦК України на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей.

Положеннями ч. 1 ст. 1050 ЦК України визначено, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 ЦК України.

Відповідно до ч. ч. 2, 3 ст. 545 ЦК України якщо боржник видав кредиторові борговий документ, кредитор, приймаючи виконання зобов`язання, повинен повернути його боржникові. У разі неможливості повернення боргового документа кредитор повинен вказати про це у розписці, яку він видає.

Наявність боргового документа у боржника підтверджує виконання ним свого обов`язку.

У відповідності до ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Згідно правових висновків Верховного Суду України, висловлених в постановах від 18 вересня 2013р. по справі № 6-63цс13, від 11 листопада 2015р. по справі № 6-1967цс15, письмова форма договору позики внаслідок його реального характеру є доказом не лише факту укладення договору, але й факту передачі грошової суми позичальнику.

Договір позики є двостороннім правочином, а також він є одностороннім договором, оскільки після укладення цього договору всі обов`язки за договором позики, у тому числі повернення предмета позики або рівної кількості речей того ж роду та такої ж якості, несе позичальник, а позикодавець набуває за цим договором тільки права.

Надаючи оцінку наведеній вище розписці з урахуванням наведених норм матеріального права та висновків Верховного Суду в подібних правовідносинах суд вважає доведеним факт укладання між сторонами договору позики, у вигляді боргової розписки.

Передача та отримання відповідачем зазначеної суми позики, окрім як визання відповідачем-1, підтверджується письмовим доказом, а саме розпискою від 21.03.2021р., оригінал якої було надано стороною позивача до суду для огляду а також показами допитаної у судовому засіданні свідка ОСОБА_4 ..

Суд має право ухвалити рішення про стягнення грошової суми в іноземній валюті, при цьому з огляду на положення частини першої статті 1046 ЦК України, а також ч. 1 ст. 1049 ЦК України належним виконанням зобов`язання з боку позичальника є повернення коштів у строки, у розмірі та саме у тій валюті, яка визначена договором позики, а не в усіх випадках та безумовно в національній валюті України.

Така правова позиція викладена у постановах Великої Палати Верховного Суду від 04 липня 2018р. у справі № 14-134цс18 та від 16 січня 2019р. у справі № 373/2054/16-ц.

Оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку, що в судовому засіданні знайшов підтвердження як фак укладення відповідного договору позики між сторонами із передачею позивачем відповідачу-1 грошових коштів в сумі 5 000,00 доларів США так і факт не виконання останньою своїх зобов`язань за договором позики в частині повернення вказаної суми основного боргу до визначеної у розписці дати, а саме21.02.2022 року.

При цьому суд має право ухвалити рішення про стягнення грошової суми в іноземній валюті, оскільки з огляду на положення частини першої статті 1046 ЦК України, а також частини першої статті 1049 ЦК України належним виконанням зобов`язання з боку позичальника є повернення суми коштів у строки, у розмірі та у саме тій валюті, яка визначена договором позики, а не в усіх випадках та безумовно в національній валюті України.

Окрім того, з огляду на визнання відповідачем-1 ОСОБА_2 позовних вимог в частині відсотків за період з 21.03.2021 року по 21.06.2021 року та за період з 30.12.2021 року по 21.02.2022 року в загальній сумі 1250,00 доларів США, які також не підлягають доведенню та вважаються встановленими судом, суд приходить до переконання, про необхідність задоволення позовних вимог в частині стягнення відсотків на вказану суму.

Разом і тим, в частині стягнення із відповідача-1 на користь позивача решти відсотків, окрім тих, які визнавались останньою, а саме на суму 6000,00 доларів США (7250 доларів США -1250 доларів США) за користування грошовими коштами суд вважає за необхідне відмовити враховуючи наступне.

Так, досліджуючи боргові розписки чи інші письмові документи, суд для визначення факту укладення договору повинен виявляти справжню правову природу правовідносин сторін незалежно від найменування документа та, залежно від установлених результатів, зробити відповідні правові висновки. Такі висновки наведені у Постанові від 03.04.2024 року Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду.

Із дослідженої судом розписки вбачається зокрема наступне, далі мовою оригіналу: «зобов`язуюсь повернути кошти 21 червня 2021 року в розмірі 5 000,00 доларів США ( п`ять тисяч доларів США) та кожного місяця виплачувати відсоток, який складає 250 $ ( двісті п`ятдесят доларів США).

При цьому досліджуючи справжню правову природу розглядуваної судом розписки, суд не вбачає того, що відповідач-1, поруч із зобов`язанням повернення фактично отриманих нею у борг грошових коштів в сумі 5 000,00 доларів США також взяла на себе зобов`язання щодо сплати будь-яких відсотків за користування вказаними грошовими коштами, фактичне посилання на що у борговій розписці відсутнє, як і не вбачається те, що відповідач-1 взяла на себе обов`язок сплати будь-якої фіксованої суми в рахунок сплати відсотків саме за користування отриманими у борг грошовими коштами.

Окрім того, що стосується солідарного стягнення коштів із відповідача-2 ОСОБА_3 суд приходить до переконання про необхідність у задоволенні позовних вимог у цій частині відмовити у повному обсязі з огляду на наступне.

Як вбачається із розписки, із урахуванням вимог до суду виявляти справжню правову природу правовідносин сторін незалежно від найменування документа та, залежно від установлених результатів, зробити відповідні правові висновки, відповідач-2 ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_2 взяла на себе відповідальність саме: « у разі неповернення боргу на себе відповідальність за повернення коштів», при цьому із розписки не зрозуміло за що саме взяла на себе відповідальність відповідач-2 та коли саме така відповідальність настає у відповідача-2 ОСОБА_3 .. Окрім того у розписці відсутні Прізвище та ініціали відповідача-2 ОСОБА_3 поруч із підписом та датою 21.03.2021 року.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 746,37 грн., пропорційно до суми задоволених позовних вимог.

Керуючись ст. ст. 4, 5, 10, 12, 13, 76-81, 89, 133, 141, 258, 259, 263-265, 268, 274 ЦПК України, суд, -

в и р і ш и в :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про солідарне стягнення заборгованості за договором позики - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 заборгованість за договором позики від 21.03.2021 року у розмірі 5 000,00 /п`яти тисяч/ дол. США; судовий збір в розмірі 746,37 /сімсот сорок шість/ грн. 37 коп.

В решті позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договором позики - відмовити.

У задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про солідарне стягнення заборгованості за договором позики відмовити у повному обсязі.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня виготовлення повного тексту рішення безпосередньо до суду апеляційної інстанції, яким є Херсонський апеляційний суд.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Реквізити сторін:

Позивач:

ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстроване місце проживання : АДРЕСА_4 , РНОКПП НОМЕР_9 .

Відповідачі:

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , останнє відоме суду місце проживання та реєстрації за адресою: АДРЕСА_5 , РНОКПП НОМЕР_1 .

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_6 , РНОКПП НОМЕР_3 .

Повний текст рішення виготовлено 29.11.2024 року.

Суддя: Л.А. Скрипнік