ЧЕРКАСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Номер провадження 22-ц/821/1556/24 Справа № 699/579/21Головуючий по першій інстанції Свитка С.Л.
Категорія: 310010000 Доповідач в апеляційній інстанції Сіренко Ю.В.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 грудня 2024 року

м. Черкаси

Черкаський апеляційний суд в складі колегії суддів:

Сіренка Ю.В., Фетісової Т.Л., Карпенко О.В.,

секретар: Любченко Т.М.,

учасники справи:

позивач ОСОБА_1 ,

відповідач ОСОБА_2 ,

особа, яка подає апеляційну скаргу ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Черкаси в режимі відеоконференції клопотання представника позивача ОСОБА_1 адвоката Мухи Романа Михайловича про закриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на заочне рішення Корсунь-Шевченківського районного суду Черкаської області від 22 березня 2022 року (у складі судді Свитки С.Л.) у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя,

в с т а н о в и в:

У червні 2021 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом, в якому просила визнати спільною сумісною власністю подружжя ОСОБА_2 та ОСОБА_1 :

- трикімнатну квартиру, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею квартири - 61,2 кв.м., житловою площею - 39,5 кв.м.;

- житловий будинок з надвірними спорудами, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , загальною площею будинку ? 214,8 кв.м., житловою площею - 99,0 кв.м.;

- житловий будинок з надвірними спорудами, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_3 , загальною площею будинку - 64,5 кв.м., житловою площею - 25,1 кв.м.;

- земельну ділянку площею 0,25 га, кадастровий номер :03:001:0049, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_3 ;

- земельну ділянку площею 0,1011 га, кадастровий номер :17:001:0076, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_4 ;

- земельну ділянку площею 0,094 га, кадастровий номер :17:001:0009, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_5 ;

- автомобіль DONG FENG EQ 1074 вантажний, 2006 року випуску, НОМЕР_1 , д.н.з. НОМЕР_2 ;

- автомобіль КАМАЗ 4308 вантажний, 2006 року випуску, НОМЕР_3 , д.н.з. НОМЕР_4 ;

- автомобіль КАМАЗ 4308 вантажний, 2006 року випуску, НОМЕР_5 , д.н.з. НОМЕР_6 ;

- автомобіль ГАЗ 6615 вантажний, 1986 року випуску, НОМЕР_7 , д.н.з. НОМЕР_8 ;

- автомобіль ГАЗ 3302 вантажний, 1995 року випуску, НОМЕР_9 , д.н.з. НОМЕР_10 ;

- автомобіль ЗИЛ 131 вантажний, 1985 року випуску, 624420, д.н.з. НОМЕР_11 ;

- ПГМФ 8304 ПРИЧІП, 2013 року випуску, НОМЕР_12 , д.н.з. НОМЕР_13 ;

- квадроцикл SPEED GEAR FORCE 500, НОМЕР_14 , д.н.з. НОМЕР_15 , 2011 року випуску;

- автомобіль ЗАЗ SENS, 2012 року випуску, д.н.з. НОМЕР_16 ;

- автомобіль TOYOTA LAND CRUSER 4.7, 1999 року випуску, д.н.з. НОМЕР_17 ;

- автомобіль HYUNDAI COUPE, 2008 року випуску, який відповідач продав без згоди позивача в 2018 році.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на:

- 1/2 частину будинку з відповідною частиною надвірних споруд, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 ;

- житловий будинок з надвірними спорудами, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_3 ;

- земельну ділянку площею 0,25 га, кадастровий номер :03:001:0049, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_3 ;

- земельну ділянку площею 0,1011 га, кадастровий номер :17:001:0076, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_4 ;

- автомобіль TOYOTA LAND CRUSER 4.7, 1999 року випуску, д.н.з. НОМЕР_17 .

Визнати за ОСОБА_2 право власності на:

- 1/2 частину будинку з відповідною частиною надвірних споруд, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 ;

- трикімнатну квартиру, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 ,;

- земельну ділянку площею 0,0934га, кадастровий номер :17:001:0009, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_5 ;

- автомобіль КАМАЗ 4308 вантажний, 2006 року випуску, НОМЕР_5 , д.н.з. НОМЕР_6 ;

- автомобіль ГАЗ 6615 вантажний, 1986 року випуску, НОМЕР_7 , д.н.з. НОМЕР_8 ;

- автомобіль ГАЗ 3302 вантажний, 1995 року випуску, НОМЕР_9 , д.н.з. НОМЕР_10 ;

- автомобіль ЗИЛ 131 вантажний, 1985 року випуску, 624420, д.н.з. НОМЕР_11 ;

- ПГМФ 8304 ПРИЧІП, 2013 року випуску, НОМЕР_12 , д.н.з. НОМЕР_13 ;

- автомобіль ЗАЗ SENS, 2012 року випуску, д.н.з. НОМЕР_16 ;

- автомобіль DONG FENG EQ 1074 вантажний, 2006 року випуску, НОМЕР_1 , д.н.з. НОМЕР_2 ;

- автомобіль КАМАЗ 4308 вантажний, 2006 року випуску, НОМЕР_3 , д.н.з. НОМЕР_4 ;

- квадроцикл SPEED GEAR FORCE 500, НОМЕР_14 , д.н.з. НОМЕР_15 , 2011 року випуску.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 грошову компенсацію за 1/2 частини вартості майна в розмірі 629396,55 грн та понесені судові витрати.

Позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що з 21 червня 2003 року до 20 червня 2018 року перебувала в зареєстрованому шлюбі з відповідачем і в період шлюбу ними, як подружжям, було придбано спірне майно, яке є предметом позову по даній справі. Після розлучення відповідач одноособово користується цим майном, не визнає за нею права власності на нього, вона не має доступу до цього майна. Автомобіль HYUNDAI COUPE, 2008 року випуску, відповідач продав без її згоди в 2018 році. З огляду на велику кількість нерухомого та рухомого майна, частина якого є неподільними речами, враховуючи напружені стосунки між сторонами, позивач вважає, що необхідно визнати за кожною із сторін право власності на частину нерухомого майна пропорційно вартості 1/2 частини всього нерухомого майна, а більшу частину автомобілів залишити у власності відповідача, стягнувши з нього на її користь компенсацію 1/2 частини їхньої вартості, так як вони були придбані для ведення підприємницької діяльності відповідача і їх місцезнаходження позивачу невідоме.

Заочним рішенням Корсунь-Шевченківського районного суду Черкаської області від 22.03.2022 позов задоволено частково.

Визнано за ОСОБА_1 та ОСОБА_2 право власності на:

- 1/2 частину трикімнатної квартири, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 ;

- 1/2 частину житлового будинку з відповідною частиною надвірних споруд, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 ;

- 1/2 частину житлового будинку з відповідною частиною надвірних споруд, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_3 ;

- 1/2 частину земельної ділянки площею 0,25 га, для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), кадастровий номер :03:001:0049, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_3 ;

- 1/2 частину земельної ділянки площею 0,1011 га, для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), кадастровий номер :17:001:0076, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_4 ;

- 1/2 частину земельної ділянки площею 0,094 га, для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), кадастровий номер :17:001:0009, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_5 ;

- 1/2 частину автомобіля DONG FENG EQ 1074 вантажний, 2006 року випуску, НОМЕР_1 , д.н.з. НОМЕР_2 ;

- 1/2 частину автомобіля КАМАЗ 4308 вантажний, 2006 року випуску, НОМЕР_3 , д.н.з. НОМЕР_4 ;

- 1/2 частину автомобіля КАМАЗ 4308 вантажний, 2006 року випуску, НОМЕР_5 , д.н.з. НОМЕР_6 ;

- 1/2 частину автомобіля ГАЗ 6615 вантажний, 1986 року випуску, НОМЕР_7 , д.н.з. НОМЕР_8 ;

- 1/2 частину автомобіля ГАЗ 3302 вантажний, 1995 року випуску, НОМЕР_9 , д.н.з. НОМЕР_10 ;

- 1/2 частину автомобіля ЗИЛ 131 вантажний, 1985 року випуску, 624420, д.н.з. НОМЕР_11 ;

- 1/2 частину причепа ПГМФ 8304, 2013 року випуску, НОМЕР_12 , д.н.з. НОМЕР_13 ;

- 1/2 частину автомобіля ЗАЗ SENS, 2012 року випуску, д.н.з. НОМЕР_16 ;

- 1/2 частину автомобіля TOYOTA LAND CRUSER 4.7, 1999 року випуску, д.н.з. НОМЕР_17 .

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 витрати по сплаті судового збору у сумі 10985,49 грн. У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Задовольняючи частково позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що позивачем не надано будь-яких документів щодо права власності на заявлений до розподілу квадроцикл SPEED GEAR FORCE 500, НОМЕР_14 , д.н.з. НОМЕР_15 , 2011 року випуску. Також, позивач не надала суду доказів того, що відповідач відчужив автомобіль HYUNDAI COUPE, 2008 року випуску, без її згоди, а тому підстав для поділу даного автомобіля немає. Інше спірне майно суд на підставі норм закону та зібраних у справі доказів визнав спільною сумісною власністю подружжя та визначив рівними розмір часток сторін у спільному сумісному майні. Оскільки, при розгляді даної справи вартість майна за погодженням сторін встановлена не була, доказів про дійсну вартість майна сторонами надано не було, суд був позбавлений можливості визначити дійсну вартість спірного майна та провести його реальний розподіл, тому відмовив у задоволенні позовної вимоги щодо розподілу спірного нерухомого майна між сторонами пропорційно вартості 1/2 всього нерухомого майна.

Не погоджуючись з даним рішенням суду в частині визнання спільною власністю подружжя трикімнатної квартири, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , ОСОБА_3 , яка не брала участі у справі, подала апеляційну скаргу. В обґрунтування скарги зазначає, що судом не було встановлено всіх обставин справи, а заочний розгляд справи був поверхневим, шо призвело до прийняття необ`єктивного рішення суду. Вказує, що дана квартира фактично її сином ОСОБА_2 за час подружнього життя у власність не набувалась, а належить скаржниці та її померлому чоловікові на підставі норм Закону України «Про кооперацію». Зазначене вище підтверджується довідкою про здійснення членських внесків. ОСОБА_3 в своїй апеляційній скарзі просить скасувати заочне рішення Корсунь?Шевченківського районного суду Черкаської області від 22.03.2022 в частині визнання спільною сумісною власністю подружжя трикімнатної квартири, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 та постановити в цій частині нове рішення, яким в задоволенні даної частини позовних вимог відмовити.

29.10.2024 на адресу Черкаського апеляційного суду через підсистему «Електронний суд» надійшов відзив на апеляційну скаргу від представника позивача ОСОБА_1 адвоката Мухи Р.М., в якому просить відмовити у задоволенні апеляційної скарги повністю з підстав її необґрунтованості та з підстав пропуску строку позовної давності, а рішення суду першої інстанції залишити без змін. Вказує, що право власності на спірну квартиру було набуто ОСОБА_2 02.08.2011, що підтверджується свідоцтвом про право власності на нерухоме майно та витягом про державну реєстрацію прав. Документів, які б підтверджували, що скаржниця ОСОБА_3 була власником квартири матеріали справи не містять.

В судовому засіданні представником позивача адвокатом Мухою Р.М. було заявлено клопотання про закриття апеляційного провадження на підставі п. 3 ч. 1 ст. 362 ЦПК України. Клопотання обґрунтовано тим, що предметом спору у даній справі є поділ майна подружжя, а не визнання права власності на майно через те, що та чи інша особа оспорює або не визнає таке право. Звертає увагу суду на те, що скаржниця не є членом подружжя та не була третьою особою, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору. На підставі викладеного зазначає, що вимоги ОСОБА_3 , що не стосуються такого предмета спору як поділ майна подружжя - не можуть розглядатися в межах даного спору.

Заслухавши доповідача, представника позивача ОСОБА_4 адвоката Муху Р.М., скаржницю ОСОБА_3 , відповідача ОСОБА_2 та його представника адвоката Грушевого Ю.В., які з`явилися в судове засідання, дослідивши матеріали справи, апеляційний суд доходить висновку, що апеляційне провадження підлягає закриттю з огляду на наступне.

Згідно з п. 8 ч. 3 ст. 129 Конституції України однією з основних засад судочинства в Україні є забезпечення апеляційного та касаційного оскарження рішення суду, крім випадків, встановлених законом.

Отже, конституційний принцип забезпечення апеляційного та касаційного оскарження рішення суду гарантує право на звернення до суду зі скаргою в апеляційному чи в касаційному порядку, яке має бути реалізоване, за винятком встановленої законом заборони на таке оскарження.

Конституційне право на судовий захист передбачає як невід`ємну частину такого захисту можливість поновлення порушених прав і свобод громадян, правомірність вимог яких установлена в належній судовій процедурі та формалізована в судовому рішенні, і конкретні гарантії, які дозволяли б реалізовувати його в повному обсязі та забезпечувати ефективне поновлення в правах за допомогою правосуддя, яке відповідає вимогам справедливості, що узгоджується також зі статтею 13 Європейської конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Право на суд, одним із аспектів якого є право доступу до суду, не є абсолютним і може підлягати обмеженням; накладення обмежень дозволено за змістом, особливо щодо умов прийнятності апеляційної скарги. Проте, такі обмеження повинні застосовуватися з легітимною метою та зберігати пропорційність між застосованими засобами та поставленою метою (рішення Європейського суду з прав людини «Воловік проти України», «Креуз проти Польщі», «Подбіельські та ППУ Полпуре проти Польщі»).

Відповідно до ч. 1 ст. 352 ЦПК України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

За змістом зазначеної статті право на апеляційне оскарження мають особи, які не брали участі у справі, проте ухвалене судове рішення завдає їм шкоди, що виражається у несприятливих для них наслідках. Особи, які не брали участі у справі, мають право оскаржити в апеляційному порядку ті судові рішення, які безпосередньо встановлюють, змінюють, обмежують, або припиняють права або обов`язки цих осіб.

При цьому, на відміну від оскарження судового рішення учасником справи, не залучена до участі у справі особа повинна довести наявність у неї правового зв`язку зі сторонами спору або безпосередньо судовим рішенням через обґрунтування наявності таких критеріїв: вирішення судом питання про її право, інтерес, обов`язок, причому такий зв`язок має бути очевидним та безумовним, а не ймовірним.

Рішення є таким, що прийнято про права та обов`язки особи, яка не була залучена до участі у справі, якщо в мотивувальній частині рішення наявні висновки суду про права та обов`язки цієї особи або у резолютивній частині рішення суд прямо зазначив про права та обов`язки цієї особи. В такому випадку рішення порушує не лише матеріальні права осіб, не залучених до участі у справі, а й їх процесуальні права, що витікають із сформульованого в пункті 1 статті 6 Європейської конвенції про захист прав людини і основоположних свобод положення про право кожного на справедливий судовий розгляд. Будь-який інший правовий зв`язок між скаржником і сторонами спору не приймається до уваги.

Такий правовий висновок викладений Верховним Судом у постановах від 15 травня 2020 року у справі № 904/897/19, від 29 вересня 2021 року у справі № 452/213/19 та від 12 грудня 2022 року у справі № 2218/13632/2012.

Відповідно до пункту 3 частини 1 статті 362 ЦПК України суд апеляційної інстанції закриває апеляційне провадження, якщо після відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою, поданою особою з підстав вирішення судом питання про її права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, встановлено, що судовим рішенням питання про права, свободи, інтереси та (або) обов`язки такої особи не вирішувалося.

Системний аналіз наведеної норми процесуального права свідчить про те, що суд апеляційної інстанції лише в межах відкритого апеляційного провадження має процесуальну можливість зробити висновок щодо вирішення чи не вирішення судом першої інстанції питань про права та інтереси особи, яка не брала участі у розгляді справи судом першої інстанції. Якщо обставини вирішення судом першої інстанції питання про права, інтереси та свободи особи, яка не була залучена до участі у справі, не підтвердились, апеляційне провадження підлягає закриттю.

Подібний висновок викладений Верховним Судом у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду у постанові від 17 лютого 2020 року у справі № 668/17285/13-ц (провадження № 61-41547сво18).

Апеляційне провадження у даній справі було відкрито за апеляційною скаргою особи, яка не приймала участі у справі, але вважає, що оскаржуване судове рішення впливає на її права та інтереси.

Звертаючись до суду з апеляційною скаргою, ОСОБА_3 посилається на те, що відповідно до довідки ЖБК «Агрореммаш» № 17 від 26.03.2024 ОСОБА_5 (батько відповідача) сплатив повністю пайовий внесок в сумі 13343 руб. 83 коп. 12.10.1992 та одержав трикімнатну квартиру за адресою: АДРЕСА_6 . Отже, на підставі цього скаржниця вважає, що спірна квартира фактично належить їй та помилково визнана судом першої інстанції спільною сумісною власністю подружжя ОСОБА_1 та ОСОБА_2 .

Разом з тим, в своїй апеляційній скарзі ОСОБА_3 вказує, що зазначена вище квартира зареєстрована за ОСОБА_2 відповідно до свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 27.07.2011 та витягу про державну реєстрацію прав № 30831407 від 02.08.2011, разом з тим, стверджує, що дана квартира належить їй та померлому батьку відповідача на підставі норм Закону України «Про кооперацію».

Крім того, зазначає, що статтею 15 Закону України «Про власність», який діяв до набрання законної сили Цивільного кодексу України в редакції 2003 року, передбачалося, що член житлового, житлово-будівельного, дачного, гаражного чи іншого кооперативу або товариства, який повністю сплатив свій пайовий внесок за квартиру, дачу, гараж, іншу будівлю або приміщення, надані йому в користування, набуває права власності на це майно. Однак, з такими твердженнями скаржниці апеляційний суд не погоджується з огляду на наступне.

Відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» право власності на нерухомість підлягає обов`язковій державній реєстрації і виникає з моменту такої реєстрації. У той же час, відповідно до раніше діючого Закону України «Про власність» право власності члена житлового кооперативу на квартиру дійсно виникало з моменту виплати паю і не вимагало реєстрації. Однак, навіть у випадку, якщо пай був виплачений тоді, коли реєстрація прав на нерухомість не була обов`язковою, на даний момент без державної реєстрації власник не зможе розпорядитися своїм житлом: продати, подарувати, передати в управління або іпотеку.

Судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що 21.06.2003 між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 було зареєстровано шлюб. Заочним рішенням Корсунь?Шевченківського районного суду Черкаської області від 20.06.2018 шлюб було розірвано (а.с. 12-14). Під час шлюбу подружжям було придбано рухоме та нерухоме майно, зокрема, трикімнатну квартиру, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею квартири - 61,2 кв.м.

Право власності ОСОБА_2 на вказану вище квартиру підтверджується свідоцтвом про право власності на нерухоме майно серії НОМЕР_18 від 27.07.2011, що видане на підставі рішення виконавчого комітету Корсунь-Шевченківської міської ради № 150 від 09.06.2011 (а.с. 17) та витягом про державну реєстрацію прав № 30831407 від 02.08.2011 (а.с. 18).

Апеляційний суд зазначає, що інших належних та допустимих доказів, які б підтверджували, що спірна квартира належить ОСОБА_3 або іншій особі матеріали справи не містять.

Таким чином, колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції про те, що вказане майно придбане в період шлюбу і відповідно діє презумпція, що воно є спільною сумісною власністю позивача і відповідача, як колишнього подружжя.

З огляду на це, доводи апеляційної скарги не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права та порушення норм процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи, а лише зводяться до переоцінки доказів.

Аналіз зазначених обставин у їх сукупності свідчить про те, що спірні правовідносини щодо поділу майна подружжя, з приводу яких ухвалено оскаржуване рішення, виникли за позовом ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про поділ майна подружжя, при цьому, вимоги скаржника не заявлялися та не вирішувалися судом першої інстанції. Крім того, доказів про те, що у зв`язку з ухваленням рішення були порушені права скаржниці, що саме воно завдає їй шкоди, що виражається в несприятливих для неї наслідках, а також про те, що даним рішенням вирішувалися права та обов`язки ОСОБА_3 , до суду надано не було.

Враховуючи викладене вище, колегія суддів вважає за необхідне задовольнити клопотання адвоката Мухи Р.М. про закриття апеляційного провадження у даній справі, яке відкрите за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на заочне рішення Корсунь-Шевченківського районного суду Черкаської області від 22 березня 2022 року у даній справі, на підставі п. 3 ч. 1 ст. 362 ЦПК України.

Керуючись ст. 352, п. 3 ч. 1 ст. 362, ст. ст. 367, 368, 381, 382 ЦПК України, апеляційний суд,

у х в а л и в :

Клопотання представника позивача ОСОБА_1 адвоката Мухи Романа Михайловича про закриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на заочне рішення Корсунь-Шевченківського районного суду Черкаської області від 22 березня 2022 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя, задовольнити.

Апеляційне провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на заочне рішення Корсунь-Шевченківського районного суду Черкаської області від 22 березня 2022 року у даній справі закрити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня виготовлення повного судового рішення в порядку та за умов, визначених Цивільним процесуальним кодексом України.

Повний текст ухвали виготовлено 11 грудня 2024 року.

Судді Ю.В. Сіренко

Т.Л. Фетісова

О.В. Карпенко