Справа №295/5425/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10.10.2024 року м. Житомир

Богунський районний суд м. Житомира у складі:

Головуючої судді Стрілецької О.В.

За участі секретаря судового засідання Савченко Т.В.

Представника позивача - Горніної Т.М.

Представника третьої особи - Колосюка О.Ю.

Представника відповідача - адвоката Лугіни С.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом Виконавчого комітету Житомирської міської ради до ОСОБА_1 , третя особа: Служба у справах дітей Житомирської міської ради про позбавлення батьківських прав, -

ВСТАНОВИВ:

І. Короткий зміст позовних вимог:

02.05.2023 позивач звернувся до суду з вказаним позовом, в якому просить позбавити батьківських прав ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , щодо малолітньої доньки ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ; стягнути з відповідача аліменти на утримання малолітньої доньки у розмірі 1/4 частини усіх видів її заробітку (доходів), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня подання заяви і до досягнення дитиною повноліття.

В обґрунтування позову вказано, що ОСОБА_1 є матір`ю малолітньої ОСОБА_3 , відомості про батька в свідоцтві про народження дівчинки записані за вказівкою матері на підставі ст. 135 Сімейного кодексу України.

Позивач посилається на те, що ОСОБА_1 злісно ухиляється від виконання обов`язків з виховання та утримання малолітньої доньки, зловживає спиртними напоями, не здійснює догляд за дитиною, проживає в антисанітарних умовах.

З 31.08.2022 малолітня ОСОБА_3 перебуває на обліку в службі (управлінні) у справах дітей міської ради як дитина, яка проживає в сім`ї, у якій батьки ухиляються від виконання батьківських обов`язків.

З метою усунення причин та умов неблагополуччя в сім`ї, ОСОБА_1 було запропоновано влаштувати дочку за її заявою до сім"ї патронатного вихователя, за час відсутності дитини в сім`ї матір було зобов`язано привести помешкання, де проживає сім`я, до нормального стану, працевлаштуватись, вести здоровий спосіб життя.

Згідно з рішенням Виконавчого комітету Житомирської міської ради № 738 від 15.09.2022 малолітня ОСОБА_4 була влаштована до сім`ї патронатного вихователя ОСОБА_5 .

У зв`язку з тим, що мати змінила свою поведінку, виконала рекомендації суб`єктів соціальної роботи щодо поставлених їй умов, 15.03.2023 дитина була передана відповідачці.

Разом з тим, після повернення доньки в родину, ОСОБА_1 покинула місце роботи, продовжила зловживати спиртними напоями, жодного разу не привела дитину до дитячого садочка, який вона відвідувала.

26.04.2023 під час чергового обстеження умов проживання дитини встановлено, що ОСОБА_1 перебувала у стані сильного алкогольного сп`яніння, перебування ОСОБА_4 в сім`ї становило безпосередню загрозу її життю та здоров`ю, у зв`язку з чим на підставі акта оцінки рівня небезпеки дитини, вона була вилучена з сім`ї та поміщена до КП «Дитяча лікарня імені В.Й. Башека» Житомирської міської ради для вирішення подальшої долі дитини.

Позивач покликається на те, що з моменту вилучення дитини з родини мати малолітньої ОСОБА_4 з питань повернення дівчинки додому до органу опіки та піклування не зверталась. При неодноразових спробах спеціалістами служби та міського центру соціальних служб відвідати сім`ю ОСОБА_6 за місцем проживання встановлено, що відповідачка, перебуваючи вдома, двері суб`єктам соціальної роботи не відкриває.

На думку позивача ОСОБА_1 на шлях виправлення не стала, хоча мала таку можливість, контакт зі спеціалістами Служби у справах дітей Житомирської міської ради та міського центру соціальних служб не підтримує, продовжує вживати спиртні напої та вести аморальний спосіб життя, ухиляється від виконання батьківських обов`язків, що є підставою відповідно до ст. 164 Сімейного кодексу України для позбавлення її батьківських прав відносно малолітньої дитини ОСОБА_4 та стягнення з неї аліментів на утримання доньки.

ІІ. Процедура та позиції сторін

19.05.2023 у справі було відкрито провадження та призначено до розгляду в порядку загального позовного провадження.

В судовому засіданні 03.10.2023 представник відповідача - адвокат Лугіна С.А. подав відзив на позовну заяву (а.с.68-70), в якому просив відмовити в задоволенні позовних вимог. В обґрунтування заперечень вказав, що твердження позивача, що ОСОБА_1 вживає спиртні напої та страждає на алкоголізм не підтверджені жодним медичним висновком, які є лише припущенням позивача. Відповідач вчиняє всі можливі дії щодо повернення доньки, не вживає спиртні напої, працевлаштувалась, за місцем роботи характеризується позитивно.

Крім того, мати постійно цікавиться життям доньки, неодноразово зверталась до органу опіки та піклування з заявами про надання дозволу на зустрічі з дитиною, а відтак вважає, що підстави для позбавлення її батьківських прав відсутні.

Ухвалою суду від 03.10.2023, яка постановлена судом без виходу до нарадчої кімнати та зафіксована у протоколі судового засідання, поновлено відповідачу строк для подачі відзиву на позовну заяву; задоволено клопотання представника позивача про допит свідка ОСОБА_7 ; підготовче судове засідання закрито та призначено справу до розгляду по суті.

Ухвалою суду від 16.11.2023, яка постановлена судом без виходу до нарадчої кімнати та зафіксована у протоколі судового засідання, поновлено представнику позивача Горніній Т.М. строк для подачі доказів та задоволено клопотання про виклик свідка психологині ОСОБА_9 ; постановлено в судовому засіданні заслухати думку малолітньої ОСОБА_2 в присутності психолога без участі сторін.

Ухвалою суду від 01.12.2023, яка постановлена судом без виходу до нарадчої кімнати та зафіксована у протоколі судового засідання, задоволено клопотання представника позивача про допит патронатного вихователя свідка ОСОБА_5 .

Ухвалою суду від 25.04.2024, яка постановлена судом без виходу до нарадчої кімнати та зафіксована у протоколі судового засідання, задоволено клопотання представника відповідача адвоката Лугіни С.А., поновлено строк для подачі доказів, задоволено клопотання про допит свідка ОСОБА_10 .

Ухвалою суду від 10.10.2024, яка постановлена судом без виходу до нарадчої кімнати та зафіксована у протоколі судового засідання, поновлено представнику позивача строк для подачі доказів.

У судових засіданнях представник позивача Горніна Т.М. позов підтримувала та просила задоволити з підстав, викладених у ньому. Додатково пояснила, що при відвідуванні працівниками соціальних служб відповідачки за місцем проживання неодноразово було виявлено, що вона перебуває в стані алкогольного сп`яніння, поводила себе агресивно. ОСОБА_1 неодноразово пропонувалось пройти курс лікування в реабілітаційних установах, проте остання залишила такі пропозиції поза увагою. Відповідачка ухиляється від виконання батьківських обов`язків по відношенню до малолітньої донька ОСОБА_4 , в стані алкогольного сп`яніння вчиняє по відношенню до доньки насильницькі дії психологічного та фізичного характеру. Зазначила, що під час відвідування родини особисто бачила неадекватну поведінку матері в стані алкогольного сп`яніння, остання вживала нецензурну лексику та влаштовувала сварки разом зі співмешканцем. Представник позивача покликалась на те, що сусіди не бажають з`являтись до суду і надавати покази, оскільки бояться ОСОБА_1 , поведінка якої є агресивною. Зі слів сусідів, з квартири ОСОБА_1 часто чути сварки, лайку, нецензурні вирази, проживаючи зі співмешканцем вони вживають алкогольні напої, конфліктують з сусідами, дівчинка може перебувати без догляду, в неохайному вигляді, голодна. Представник позивача вважає, що повернення дитини матері та проживання з нею становить небезпеку для життя і здоров`я дівчинки. Дитина може бути повернута матері лише після того, як ОСОБА_1 радикально змінить спосіб життя, пройде курс реабілітації від зловживання алкогольними напоями.

В судовому засіданні 10.10.2024 представник Горніна Т.М. зазначила, що 07.09.2024 до служби з`явилась мати ОСОБА_1 , бабуся дівчинки, з проханням надати їй дозвіл на побачення з ОСОБА_52, при цьому зазначила, що напередодні приходила до доньки за місцем її проживання, проте остання перебувала в стані алкогольного сп`яніння. Представник Горніна Т.М. зауважила, що представники служби були здивовані появою бабусі дівчинки, оскільки ОСОБА_1 раніше повідомляла, що її мати померла, тобто свідомо ввела в оману працівників служби. На запрошення бути свідком в суді, бабуся відмовилась, місця свого проживання не вказала, наголосила, що вважає, що донька становить небезпеку і на шлях виправлення вже не стане.

Відповідачка у судових засіданнях позов не визнавала, заперечувала проти його задоволення. Пояснювала, що вона працює, спиртні напої не вживає. Вказувала, що вона не може вживати алкогольні напої, оскільки вона працює, а до роботи її можуть допустити лише після проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, а тому твердження позивача є неправдивими. Зазначала, що зі співмешканцем ОСОБА_11 не проживає. Пояснювала, що донька не відвідувала дитячий садочок, оскільки часто хворіла. Погодилась, що ОСОБА_4 має вади мовлення, проте вважає, що дитина "виговориться" сама, до фахівців її не водила. Зауважила, що соціальні служби жодного разу не пропонували їй відвідувати реабілітаційні центри і пройти курс лікування від алкогольної залежності. Зазначила, що дуже любить доньку, буде дбати про неї, водити в садочок, а також буде співпрацювати з органами опіки та піклування. Вказувала, що після смерті чоловіка, батька ОСОБА_4, почала проживати зі співмешканцем ОСОБА_11 , який на неї негативно впливає, але на даний час припинила стосунки з ним та проживає одна, оскільки хоче виправитись, пройти реабілітацію та повернути доньку.

Водночас, в судові засідання 24.07.2024, 19.09.2024 та 10.10.2024 ОСОБА_1 перестала з`являтись, про час і місце проведення судових засідань повідомлялась належним чином, жодного разу про неможливість прибути в судове засідання із зазначенням причин суд не повідомила.

Згідно зі ст. 43 ЦПК України учасники справи зобов`язані, зокрема, сприяти своєчасному, всебічному, повному та об`єктивному встановленню всіх обставин справи; з`являтися в судове засідання за викликом суду; виконувати процесуальні дії у встановлені законом або судом строки; виконувати інші процесуальні обов`язки, визначені законом або судом.

Згідно з частиною третьою статті 131 ЦПК України учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що учасники судового процесу не з`явилися в судове засідання без поважних причин.

Статтею 6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини, ратифікованої Законом України від 17 липня 1997 року №475/97-ВР, гарантовано кожній фізичній або юридичній особі право на розгляд судом протягом розумного строку цивільної, кримінальної, адміністративної або господарської справи, а також справи про адміністративне правопорушення, в якій вона є стороною.

У рішеннях від 28 жовтня 1998 у справі «Осман проти Сполученого королівства» та від 19 червня 2001 року у справі «Креуз проти Польщі» Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) роз`яснив, що реалізуючи пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя, держави-учасниці цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони й обмеження, зміст яких полягає в запобіганні безладного руху в судовому процесі. Вказаними рішеннями ЄСПЛ визначено, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду справи, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

У рішенні від 07 липня 1989 року у справі «Юніон Аліментаріа Сандерс С. А. проти Іспанії» ЄСПЛ вказав, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Частинами 1, 2, 4 статті 223 ЦПК України передбачено, що неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. Суд відкладає розгляд справи в судовому засіданні в межах встановленого цим Кодексом строку з таких підстав: 1) неявка в судове засідання учасника справи, щодо якого відсутні відомості про вручення йому повідомлення про дату, час і місце судового засідання; 2) перша неявка в судове засідання учасника справи, якого повідомлено про дату, час і місце судового засідання, якщо він повідомив про причини неявки, які судом визнано поважними; 3) виникнення технічних проблем, що унеможливлюють участь особи у судовому засіданні в режимі відеоконференції, крім випадків, коли відповідно до цього Кодексу судове засідання може відбутися без участі такої особи; 4) необхідність витребування нових доказів, у випадку коли учасник справи обґрунтував неможливість заявлення відповідного клопотання в межах підготовчого провадження; 5) якщо суд визнає потрібним, щоб сторона, яка подала заяву про розгляд справи за її відсутності, дала особисті пояснення. Викликати позивача або відповідача для особистих пояснень можна і тоді, коли в справі беруть участь їх представники. У разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення).

З матеріалів справи вбачається, що відповідачка неодноразово належним чином повідомлялась про час і місце проведення судових засідань 24.07.2024, 19.09.2024 та 10.10.2024.

Так, в судовому засіданні 25.04.2024, оголошуючи перерву, судом була призначена дата наступного судового засідання - 24.07.2024, про що відповідачка була ознайомлена під особистий підпис, що підтверджується списком осіб-учасників повідомлених про дату і час розгляду справи (а.с.153).

24.07.2024 відповідачка та її представник не з`явились, у зв`язку з їх неявкою розгляд справи був відкладений до 19.09.2024. Після проведення судового засідання до суду надійшло клопотання адвоката Лугіни С.А., направлене на електронну адресу суду, про відкладення судового засідання 24.07.2024 у зв`язку з тим, що він перебуває на лікарняному (а.с. 156-159).

В судове засідання, призначене на 19.09.2024, відповідачка не з`явилась повторно. Рекомендоване поштове повідомлення про вручення судової повістки, направлене судом на адресу відповідачки, повернулось не врученим з поштовою відміткою "за закінченням терміну зберігання" (а.с. 160-161).

Присутній в судовому засіданні представник відповідачки - адвокат Лугіна С.А. пояснив, що йому невідомо, з яких причин відповідачка не з`явилась, він намагався їй телефонувати, але вона не відповідає на телефонні дзвінки.

Судове засідання вдруге було відкладено у зв`язку з неявкою відповідачки (а.с. 168-169).

В наступне судове засідання, яке було призначене на 10.10.2024, відповідачка не з`явилась втретє поспіль, поштове повідомлення про вручення судової повістки повернулось на адресу суду не врученим з поштовою відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою» (а.с.171).

В силу вимог п. 4 ч. 8 ст. 128 ЦПК України відповідачка вважається такою, що про час, дату та місце розгляду справи повідомлена належним чином.

Крім того, в судовому засіданні був присутній представник відповідачки - адвокат Лугіна С.А., який вказував, що попередньо повідомляв ОСОБА_1 про дати судових засідань, проте в день судового засідання 10.10.2024 не міг з нею зв`язатись, відповідачка на телефонні дзвінки не відповідала.

Таким чином, беручи до уваги встановлені і наведені обставини, з огляду на те, що відповідачка тричі поспіль без поважних причин не з`являлась в судове засідання, про судові засідання повідомлялась належним чином, достовірно обізнана про судове провадження, предметом якого є позбавлення її батьківських прав відносно доньки, її неявка не перешкоджає завершенню судового розгляду, тому суд вважає, що справа може бути розглянута у відсутності відповідачки на підставі наявних в ній матеріалів за участі її представника.

Представник відповідачки адвокат Лугіна С.А. в судових засіданнях заперечував проти позову з підстав, наведених у відзиві на позовну заяву, вважає, що підстави для позбавлення відповідачки батьківських прав відсутні.

Представник третьої особи Кур`ята В.Ц. в судових засіданнях позовні вимоги підтримав, просив їх задоволити. Пояснював, що ОСОБА_1 були надані всі можливості та умови задля збереження родинних зв`язків з донькою, зміни власної поведінки та ставлення до дитини. Хоча відповідачка ставала на шлях виправлення, проте це тривало досить недовго. Дитина двічі вилучалась з родини, при цьому перебувала в пригніченому стані, мати відносно доньки вчиняла психологічне та фізичне насильство. ОСОБА_4 перебувала в патронатній родині ОСОБА_5 6 місяців, з квітня 2023, коли дівчинка була вилучена вдруге, мати лише у вересні, після звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав, звернулась з заявою про надання дозволу на побачення з донькою. Вважає, що проживання дівчинки в родині з матір`ю становить загрозу для її життя і здоров`я. Відповідачка зловживає алкогольними напоями, в стані алкогольного сп`яніння ухиляється від виконання батьківських обов`язків, що негативно впливає на дитину, що є підставами для позбавлення матері батьківських прав.

В судових засіданнях під час розгляду справи представник органу опіки та піклування Колосюк О.Ю. позовні вимоги підтримував з підстав, викладених в позовній заяві. В судовому засіданні 10.10.2024 зазначив, що був присутній під час відвідування служби бабусею ОСОБА_4, яка зазначила, що її донька ОСОБА_1 повернулась до вживання алкогольних напоїв, на контакт з нею не йде.

ІІІ. Фактичні обставини справи, встановлені судом, докази на їх підтвердження, національне законодавство, що підлягає застосуванню, оцінка та мотиви суду

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_2 народилась ОСОБА_2 . Її батьками записані ОСОБА_1 та ОСОБА_14 , що підтверджується змістом копії свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 від 14.11.2017 (а.с. 7).

Зі змісту Витягу з Держаного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження вбачається, що відомості про батька дитини внесені відповідно до ст. 135 СК України - за вказівкою матері (а.с. 8).

Місце проживання ОСОБА_3 зареєстровано за адресою АДРЕСА_1 , за даною адресою зареєстровано місце проживання матері - ОСОБА_1 та сестри - ОСОБА_15 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (а.с. 11).

Згідно Акту спроби обстеження умов проживання від 12.08.2022 в складі комісії головного спеціаліста служби (управління) у справах дітей ОСОБА_16 , т.в.о. завідувача дитячого навчального закладу №71 м. Житомира ОСОБА_17 , практичного психолога ОСОБА_18 , була здіснена спроба обстеження житла ОСОБА_1 , проте двері до помешкання ніхто не відчинив (а.с.15).

Згідно Акту обстеження умов проживання ОСОБА_1 від 17.08.2022 в складі комісії головного спеціаліста служби (управління) у справах дітей ОСОБА_16 , інспектора ювенальної превенції Житомирського РУП ГУНП в Житомирській області Гарастовської А.А., вихователя дитячого навчального закладу №71 ОСОБА_19 на підставі листа адміністрації дитячого навчального закладу №71 щодо неналежного виконання ОСОБА_1 батьківських обов`язків та Акту обстеження умов проживання ОСОБА_1 від 29.08.2022 в складі комісії головного спеціаліста служби (управління) у справах дітей ОСОБА_16 , фахівця з соціальної роботи Житомирського міського центру соціальних служб міської ради ОСОБА_20 , проведено обстеження умов проживання за адресою АДРЕСА_1 , в якому зазначено, що умови проживання задовільні, в дитини є речі першої необхідності, з матір`ю проведено профілактичну бесіду з приводу неналежного виконання батьківських обов`язків (а.с.16, 17).

Зі змісту повідомлення №157 від 25.08.2022 завідувача Житомирського навчального закладу №71, адресованого до Служби (управління) у справах дітей Житомирської міської ради, Житомирського міського центру соціальних служб, сім`ї, дітей та молоді, Департаменту освіти Житомирської міської ради,Житомирського РУП ГУНП в Житомирській області, вбачається, що відповідні служби повідомляються про неналежне виконання батьківських обов`язків ОСОБА_1 , вживання матір`ю спиртних напоїв, неналежні умови проживання дитини та необхідність вжиття заходів з метою захисту прав та інтересів вихованки навчального закладу ОСОБА_3. Комісія навчального закладу у складі завідувача, медичної сестри, логопедів, практичного психолога відвідала дану сім`ю 25.08.2022, оскільки дитина певний час не відвідувала дошкільний заклад, мама ОСОБА_1 не була завчасно повідомлена про прихід комісії, оскільки вона та її співмешканець ОСОБА_11 не відповідають на телефонні дзвінки. Підходячи до будинку, де проживає ОСОБА_4 , ще на вулиці вони почули дитячий крик, лайку, навіть з території дошкільного закладу. Підійшовши до квартири, почули, що в ній галасно, що крик лунає саме з квартири ОСОБА_1 , матері неповнолітньої дитини ОСОБА_4. На дзвінок і на стук у двері спочатку ніхто не реагував. Після повторних намагань ОСОБА_21 відгукнулася, але двері не відчинила. Після того, як керівник закладу представилась, мама ОСОБА_4 почала принижувати ОСОБА_22 і всіх присутніх, вживаючи ненормативну лексику. До діалогу приєднався співмешканець ОСОБА_23 . З розмови стало зрозумілим, що батьки знаходяться в стані алкогольного сп`яніння, що й підтвердили сусіди, з їх слів лайка триває з учорашнього вечора. Одночасно комісія звернулась в телефонному режимі до представника соціальної служби ОСОБА_24 з метою узгодження подальших дій комісії. За його вказівкою та за наказом керівника, психолог зателефонувала до служби «102». Під час телефонної розмови було надано інформацію про те, що зі слів сусідів у родині ОСОБА_25 триває лайка, дорослі знаходяться у стані алкогольного сп`яніння, з ними у небезпеці знаходиться неповнолітня дитина ОСОБА_3 , вихованка дитячого закладу №71. Через певний час за проханням поліції приєдналися представник ювенальної поліції та представник соціальної служби ОСОБА_26 , спільно з ними комісія зробила ще одну спробу обстеження житлово-побутових умов даної родини. Після тривалих вмовлянь ОСОБА_21 відчинила двері і впустила до помешкання. Після огляду документів співмешканець ОСОБА_23 залишив житло. У квартирі стояв нестерпний сморід. Речі були кругом розкидані. На підлозі в кухні було розбите скло, посуд, що становило небезпеку для дитини. ОСОБА_4 нерозчесана ходила між дорослими і намагалася їсти якийсь сухар. На запитання що це, відповіла, що їсть піцу. Виявилось, що до обіду дитина нічого не їла. На кухні взагалі не було приготованої їжі, лише брудний посуд. В повідомленні просять вжити заходи для захисту прав і інтересів вихованки навчального закладу ОСОБА_3 (а.с.26-27).

Зі змісту Акту обстеження умов проживання ОСОБА_1 від 25.08.2022, здійсненого в складі комісії з головного спеціаліста служби (управління) у справах дітей ОСОБА_16 , інспектора ювенальної превенції Житомирського РУП ГУНП в Житомирській області Гарастовської А.А., проведеного на підставі повідомлення адміністрації дитячого навчального закладу №71 м. Житомира щодо загрози безпеці малолітньої ОСОБА_3, виявлено, що умови проживання незадовільні, в квартирі не прибрано, брудно, не провітрено, скрізь антисанітарія, на підлозі залишки розбитої скляної банки, одяг розкиданий; в дитини є речі першої необхідності, дитина забезпечена продуктами харчування не в повному обсязі, перебування малолітньої ОСОБА_2 становить небезпеку для дитини (мати дитини перебуває в невідкладному стані, зі слів ОСОБА_1 вона в цей день вживала спиртні напої); малолітня ОСОБА_2 потребує влаштування до КП «Дитяча лікарня ім В.Й. Башека» ЖМР (а.с.18).

Відповідно до наказу №50-П від 31.08.2022 Служби (Управління) у справах дітей Житомирської міської ради ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , взято на облік, як дитину, яка перебуває у складних життєвих обставинах, батьки якої ухиляються від виконання батьківських обов`язків (а.с.9-10).

Родина відповідачки ОСОБА_1 взята під соціальний супровід.

Зі змісту повідомлення №164 від 05.09.2022 завідувача Житомирського навчального закладу №71, адресованого до Служби (управління) у справах дітей Житомирської міської ради, вбачається, що ОСОБА_2 часто без поважних причин не відвідує дитячий садочок. Приводить і забирає дівчинку мама - ОСОБА_1 , яка неодноразово була помічена в нетверезому стані, зі слідами побиття. Співмешканець ОСОБА_23 також з`являвся у закладі в нетверезому стані (дитину йому вихователі не віддавали). Обоє на зауваження педагогів не реагують, поводяться грубо, вживають нецензурну лексику, нестримані у висловлюваннях, співмешканець намагався побити вихователя. Адміністрація садочка неодноразово проводила бесіди з матір`ю (04.08.2022 був скликаний консиліум, за яким складений відповідний акт) щодо необхідності належного догляду за дитиною. Комісія з представників закладу, центру соціальних служб, робила спроби відвідування дитини за місцем проживання, двічі двері ніхто не відкривав, за дверима були крики. 12.08.2022 була спроба відвідати родину, двері відкрив співмешканець, ОСОБА_1 вдома не було. Сім`я проживає за огорожею дитячого садочка, 25.08.2022 ОСОБА_54 знову не привели до садочка, з вікон родини ОСОБА_29 чулися страшні крики дитини, бійка, нецензурна лексика, про що заклад повідомив відповідні служби, що дитина перебуває в небезпеці. 02.09.2022 до садочку приходила бабуся дівчинки, стурбована поведінкою ОСОБА_1 , пояснила, що остання не пускає її до квартири, ображає. Мешканці будинку постійно виявляють невдоволення щодо цієї сім`ї, спокою сусідам немає, 25.08.2022 комісія була присутня при вилучені дитини (а.с.28).

Згідно Акту обстеження умов проживання ОСОБА_1 від 05.09.2022, проведеного на підставі розгляду комісією з питань захисту дітей при Виконавчому комітеті Житомирської міської ради питання щодо ситуації, яка склалась в сім`ї ОСОБА_1 , зазначено, що умови проживання задовільні, на момент обстеження в квартирі прибрано, є необхідні умови для проживання дитини, ОСОБА_1 проживає зі співмешканцем ОСОБА_30 (а.с.19).

На підставі рішення Виконавчого комітету Житомирської міської ради №738 від 15.09.2022 малолітню дитину ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , влаштовано у сім`ю патронатного вихователя ОСОБА_5 (а. 13).

Згідно висновку оцінки потреб сім`ї від 16.01.2023, складеного фахівцями Житомирського центру соціальних служб Житомирської міської ради, чинниками, що спричиняють складні життєві обставини в родині ОСОБА_1 є те, що жінка швидко втрачає місце працевлаштування, періодично продовжує вживати алкогольні напої, зі свого боку мало робить для того, щоб повернути дитину в сім`ю, мати потребує працевлаштування та лікування від алкогольної залежності; негативний вплив матері на сім`ю; залежність матері від алкоголю триває давно (з її слів), жінка не розуміє своєї потреби у реабілітації, випадок кваліфіковано як середньої складності, відповідальним за організацію соціального супроводу сім`ї призначено ОСОБА_7 (а.с.12).

Згідно повідомлення завідувача Житомирського дитячого навчального закладу №71 від 31.01.2023 №19, адресованого до Служби (управління) у справах дітей Житомирської міської ради, ОСОБА_3 є вихованкою даного навчального закладу з 01.09.2020, на даний час відвідує середню групу № 2, з вересня 2022 ОСОБА_3 влаштована в родину патронатного вихователя, за цей час дівчинка вчасно приходить до групи, охайна, заплетена доглянута, забезпечена всім необхідним, спокійна, проявляла зацікавленість до всього нового, позитивно реагує на дорослого, легко вступає в контакт, прагне до спілкування з однолітками, ОСОБА_4 останнім часом стала більш активною під час організованої та самостійної діяльності в навчальному закладі (а.с.29).

Зі змісту Акту обстеження умов проживання ОСОБА_1 від 11.11.2022 за участі фахівців служби у справах дітей, проведеного на підставі планового відвідування сім`ї з метою обстеження умов проживання, встановлено в телефонному режимі, що напередодні ОСОБА_1 побив колишній співмешканець, домовились на 12.11.2022 про обстеження умов проживання (а.с. 20).

Відповідно до Актів обстеження умов проживання ОСОБА_1 за місцем проживання від 14.11.2022 та від 01.03.2023 під час планового обстеження встановлено задовільні умови проживання для дитини, з ОСОБА_1 проведені профілактичні бесіди на предмет належного виконання батьківських обов`язків, ведення домашнього господарства, ведення здорового способу життя, обов`язковості працевлаштування для отимання стабільного доходу, на момент проведення обстеження в квартирі прибрано, створені належні умови для повернення малолітньої дитини ОСОБА_4 з родини патронатного вихователя в рідну родину (а.с.21, 22).

На підставі рішення Виконавчого комітету Житомирської міської ради №286 від 15.03.2023 малолітню дитину ОСОБА_53 виведено з 16.03.2023 з сім`ї патронатного вихователя ОСОБА_5 та передано дитину матері ОСОБА_1 (а.с.14).

Згідно Акту спроби обстеження умов проживання ОСОБА_1 від 18.04.2023, здійсненого фахівцем Горніною Т.М. та спеціалістом із соціального супровіду ОСОБА_7 проведена спроба обстеження місця проживання ОСОБА_1 , в ході якого ОСОБА_31 до помешкання спеціалістів служби у справа дітей не допустила, перебувала у стані алкогольного сп`яніння, встановлено, що дитина не відвідує дитячий садок та проживає в рідної сестри ОСОБА_32 за адресою по АДРЕСА_2 (а.с.23).

19.04.2023 фахівцем Горніною Т.М. та спеціалістом із соціального супровіду ОСОБА_7 було здійснено обстеження умов проживання за адресою АДРЕСА_2 , за місцем проживання ОСОБА_32 (старшої доньки ОСОБА_1 ), яка проживала з ОСОБА_33 , в якої на той момент знаходилась малолітня сестра ОСОБА_4 , в ході якого були встановлені задовільні умови проживання, наявне для дитини місце для сну, речі першої необхідності; проведено профілактичну бесіду з ОСОБА_42 на предмет належного догляду за малолітньою сестрою, акцентовано увагу на необхідності виконання медичних рекомендацій, відвідуванні дошкільного навчального закладу (а.с. 24).

Відповідно до Акту спроби обстеження умов проживання ОСОБА_1 від 27.04.2023, була здійснена спроба обстежити умови проживання ОСОБА_1 та здійснити запрошення ОСОБА_1 на засідання комісії з питань захисту прав дитини для з`ясування обставин справи, за результатами якої було виявлено, що ОСОБА_1 та її співмешканець були вдома, проте двері помешкання ніхто не відкрив, повідомлення на виклик до комісії було залишено в дверях (а.с.25).

На підставі рішення Виконавчого комітету Житомирської міської ради №499 від 27.04.2023 відібрано в ОСОБА_1 малолітню дочку ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ; затверджено Висновок щодо доцільності позбавлення ОСОБА_1 батьківських прав відносно малолітньої доньки ОСОБА_4 , зі змісту яких вбачається, що ОСОБА_1 зловживає спиртними напоями, перебування ОСОБА_4 в сім`ї становить безпосередню загрозу її життю та здоров`ю, у зв`язку з чим дитина була вилучена з сім`ї і поміщена до лікарні (а.с.34).

Відповідно до повідомлення завідувача Житомирського дитячого навчального закладу №71 від 27.04.2023 №277, адресованого до Служби (управління) у справах дітей Житомирської міської ради, Житомирського міського центру соціальних служб, сім`ї, дітей та молоді, Департаменту освіти Житомирської міської ради, вбачається, що під час перебування ОСОБА_3 в родині патронатного вихователя з вересня 2022 по 18.03.2023 дівчинка вчасно приходила до групи, весела, завжди охайна, заплетена, доглянута, забезпечена всім необхідним, була спокійна, проявляла зацікавленість до всього нового, позитивно реагувала на дорослого, прагнула до спілкування з однолітками, патронатний вихователь завжди цікавилась життям дитини в групі. Проте з березня 2023 ОСОБА_4 не відвідує дошкільний навчальний заклад, вихователі закладу та психологічна служба неодноразово намагались зв`язатись з мамою дівчинки, проте вказані нею мобільні номери телефонів були поза зоною або ніхто не піднімав слухавку, відсутня інформація про місце перебування ОСОБА_3 , просить вжити заходи щодо захисту прав та інтересів вихованки дитячого закладу ОСОБА_3 (а.с.30).

Зі змісту повідомлення Служби (Управління) у справах дітей Житомирської міської ради №764/1/965 від 28.04.2023, направленого до Житомирського РУП ГУНП в Житомирській області, вбачається, що ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , перебуває на обліку служби як дитина, яка проживає в сім`ї, в якій батьки ухиляються від виконання батьківських обов`язків. Малолітня ОСОБА_4 проживає разом з матір`ю ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 . ОСОБА_1 злісно ухиляється від виконання обов`язків з виховання та утримання дочки, зловживає спиртними напоями, не здійснює догляд за нею, проживає в антисанітарних умовах. Після повернення дитини в сім`ю ОСОБА_1 покинула роботу, продовжила зловживати спиртними напоями, жодного разу не привела дочку до дитячого навчального закладу №71, який відвідувала дівчинка. В повідомленні міститься прохання провести з ОСОБА_1 профілактично-роз`яснювальну роботу та притягнути останню до адміністративної відповідальності за неналежне виконання батьківських обов`язків (а.с.32-33).

Зі змісту повідомлень Житомирського РУП ГУНП в Житомирській області від 29.08.2022 та від 22.05.2023, адресованих до Служби (управління) у справах дітей Житомирської міської ради, вбачається, що на підставі звернень з Житомирського дошкільного навчального закладу № 71 та безпосередньо Служби (управління) у справах дітей проводилась перевірка фактів з приводу неналежного виконання батьківських обов`язків громадянкою ОСОБА_1 по відношенню до доньки ОСОБА_4 , з приводу не відвідування дитячого садочка дівчинкою, які знайшли своє підтвердження в повному обсязі. Працівниками ювенальної превенції неодноразово проводились профілактичні бесіди з ОСОБА_1 щодо неналежного виконання нею батьківських обов`язків відносно малолітньої доньки ОСОБА_2 , недопустимості зловживання алкогольними напоями, був складений протокол про вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення за ч. 2 ст. 184 КУпАП (невиконання батьками або особами, що їх замінюють, обов`язків по вихованню дітей), матеріали направлені до суду для розгляду (а.с.31, 53).

Відповідно до повідомлення директора Житомирського міського центру соціальних служб міської ради №576/01-25 від 01.05.2023, адресованого до Комісії з питань захисту прав дитини при виконавчому комітеті Житомирської міської ради, вбачається, що під соціальним супроводом Центру з 03.09.2022 за рішенням комісії з питань захисту прав дитини при виконавчому комітеті Житомирської міської ради перебуває сім`я ОСОБА_1 , яка є матір`ю малолітньої ОСОБА_2 . В період соціального супроводу з січня по березень 2023 року не було зафіксовано фактів вживання ОСОБА_1 спиртних напоїв, в квартирі були створені належні умови проживання і дозвілля дитини, мати припинила відносини зі співмешканцем, офіційно працевлаштувалась, 17.03.2023 ОСОБА_54 реінтегровано в біологічну родину після тривалого перебування в родині патронатного вихователя. 18.04.2023 під час планового відвідування сім`ї, жінка перебувала у стані, схожому на сильне сп`яніння, в квартирі перебував сторонній чоловік, до помешкання соціального працівника не допустили; дівчинку на вимогу соціальних працівників забрала старша сестра ОСОБА_34 , повертати дитину матері ОСОБА_34 не планувала, так як матір знову почала вживати спиртні напої. 25.04.2023 під час спілкування з ОСОБА_1 в її квартирі, жінка сказала, що втратила роботу, не має коштів на життя, співмешканця вигнала, через суттєві гематоми на обличчі на засідання комісії не прийде, але дуже хоче побачити доньку. 26.04.2023 ОСОБА_34 повідомила, що ввечері 25.04.2023 залишила хвору ОСОБА_54 матері, на наступний день під час телефонної розмови мати відмовилась передати їй ОСОБА_54, перебувала в стані алкогольного сп`яніння, разом зі співмешканцем ОСОБА_11 поводила себе агресивно, дитина була вилучена з сім`ї та поміщена до лікарні (а.с.54).

Зі змісту повідомлень адміністрації Житомирського дитячого навчального закладу №71 від 13.06.2023 №114 та № 127 від 25.07.2023 вбачається, що з 31.08.2022 ОСОБА_3 перебуває на обліку в службі (управлінні) у справах дітей міської ради, як дитина, яка проживає в сім`ї, в якій батьки ухиляються від виконання батьківських обов`язків. У квітні 2023 дівчинку було вилучено з сім`ї і повторно передано до родини патронатного вихователя. Після повернення поведінка і стан ОСОБА_4 дуже змінився. Дівчинка налякана, замкнена, з`явилися нав`язливі рухи. Останнім часом характерний пригнічений емоційний стан, емоційна невиразність, байдужість. ОСОБА_4 частково відвідувала дошкільний заклад після повернення у патронатну сім`ю, оскільки дуже хворіла. Зазначено, що до повернення дитини до матері ОСОБА_4 була спокійна, проявляла зацікавленість до всього нового, позитивно реагувала на дорослих, прагнула до спілкування з однолітками. Психологічна служба закладу здійснює постійний супровід даної дитини, рекомендовано патронатній родині організувати та забезпечити дівчинці психоемоційне розвантаження, по можливості оздоровлення. Зі слів ОСОБА_4, мама, ОСОБА_35 , здійснювала певні фізичні та психологічні насильницькі дії по відношенню до малолітньої доньки. Проте дівчинка постійно згадує сестричку ОСОБА_36 і хоче спілкуватися з нею. ОСОБА_4 дуже прив`язана до патронатного вихователя, ОСОБА_5 . Під час відвідування даної родини було відмічено належний стан умов для догляду і виховання малолітньої дитини. Патронатний вихователь завжди цікавиться життям дитини у групі. Адміністрація закладу вважає неприпустимою можливість подальшого спілкування дитини ОСОБА_3 з рідною матір`ю, ОСОБА_1 , і підтримує бажання дівчинки спілкуватися з старшою сестрою ОСОБА_37 . В липні 2023 дівчинка не відвідувала дошкільний навчальний заклад, зі слів патронатного вихователя дівчинка перебувала на оздоровленні (а.с.55, 74).

Згідно доповідної записки головного спеціаліста відділу профілактики злочинності та соціального сирітства служби (управління) у справах дітей Житомирської міської ради Весельського Я. від 28.07.2023 зазначено, що під час відвідування ОСОБА_1 за місцем її проживання з метою її запрошення на чергове засідання комісії з питань захисту дитини для розгляду клопотання стосовно її малолітньої дитини ОСОБА_4, було виявлено, що двері до квартири відчинені, ОСОБА_21 разом зі своїм співмешканцем знаходяться в стані сильного алкогольного сп`яніння, у спілкуванні використовували ненормативну лексику, в помешканні брудно, речі та продукти харчування розкидані по підлозі, наявні свіжі сліди крові, у ОСОБА_1 були виявлені сильні пошкодження вище зап`ястя, схожі на глибокий поріз, що мало сильну кровотечу з рани, яка була зафіксована ганчіркою. З особистого телефона працівника соціальної служби було викликано швидку допомогу, по приїзду якої ОСОБА_1 була надана необхідна медична допомога, запропонована госпіталізація, від якої вона відмовилась (а.с.75).

В Карті швидкої медичної допомоги №152 від 28.07.2023, яка прибула на виклик ОСОБА_38 , зафіксовано, що ОСОБА_1 не працює, вживала алкоголь, від госпіталізації відмовилась (а.с.76).

Дільничним офіцером відділу превенції Житомирського РУП ГУНП в Житомирській області Лавріновцем О. складено рапорт - характеристику від 30.11.2023 стосовно ОСОБА_1 , згідно якого остання характеризується негативно, схильна до вчинення протиправної поведінки, порушення громадського порядку, схильна до вживання спиртних напоїв, двічі притягувалась до адміністративної відповідальності за ст. 184 КУпАП (а.с.115).

Постановою Богунського районного суду м. Житомира від 11.11.2022 у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 184 КУпАП за ухилення від виконання батьківських обов`язків відносно малолітньої ОСОБА_3 , а саме невідвідування дитячого садка без поважних причин, закрито провадження у зв`язку з закінченням на момент розгляду справи строків накладення адміністративного стягнення (а.с.117).

11.11.2022 відповідно до постанови Богунського районного суду м. Житомира ОСОБА_1 визнано винуватою у вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 184 КУпАП, за ухилення від виконання батьківських обов`язків відносно малолітньої ОСОБА_3 , яке виразилось в тому, що ОСОБА_1 перебувала у стані алкогольного сп`яніння, в результаті чого її доньку відповідно до акту безпеки вилучено та поміщено до лікарні, накладено адміністративне стягнення у виді попередження (а.с.118).

Згідно з постановою Богунського районного суду м. Житомира від 06.06.2023 ОСОБА_1 була визнана винуватою у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 184 КУпАП - ухилення від виконання батьківських обов`язків відносно малолітньої доньки ОСОБА_4 , яке виразилось в тому, що дитині не забезпечені належні умови, в результаті чого дівчинка була поміщена до лікарні, застосовано адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 1700,00 грн (а.с.116).

Жодного разу ОСОБА_1 не була присутня в судовому засіданні під час розгляду складених відносно неї матеріалів про притягнення до адміністративної відповідальності.

Відповідно до Акта спроби обстеження умов проживання ОСОБА_1 від 13.06.2024 в складі комісії зі спеціаліста служби (управління) у справах дітей Горніної Т.М. та старшого інспектора Житомирського РУП ГУНП в Житомирській області Мацієвської Н.В. вбачається, що зі слів сусідів встановлено, що ОСОБА_1 систематично зловживає алкогольними напоями, порушує правила громадського порядку (вживає нецензурну лексику, підвищує тон), за місцем проживання обстеження не проведено (а.с.165).

Зі змісту Акту спроби обстеження умов проживання ОСОБА_1 від 26.06.2024 в складі комісії зі спеціаліста служби (управління) у справах дітей Горніної Т.М. та старшого інспектора Житомирського РУП ГУНП в Житомирській області Мацієвської Н.В встановлено, що зі слів сусідів ОСОБА_1 систематично зловживає алкогольними напоями, порушує правила громадського порядку, 24.06.2024, 25.06.2024 ОСОБА_1 у стані подібному до алкогольного сп`яніння, галасувала, порушувала громадський порядок, за місцем проживання обстеження не проведено (а.с.164).

Згідно Акту спроби обстеження умов проживання ОСОБА_1 від 11.07.2024 в складі комісії головних спеціалістів служби (управління) у справах дітей Житомирської міської ради Горніної Т.М. та Колосюка О.Ю. вбачається, що під час обстеження встановлено, що біля помешкання ОСОБА_1 стояв чоловік в стані сильного алкогольного сп`яніння, який не представився, не заперечував вживання алкоголю. ОСОБА_1 була вдома, проте двері спеціалістам служби не відчинила, після того, як працівники служби спустились на перший поверх, відчинила двері незнайомому чоловіку, по голосу була в стані алкогольного сп`яніння, сусіди вкотре підтвердили, що ОСОБА_40 вживає алкогольні напої, за місцем проживання обстеження не проведено (а.с.163).

Зі змісту рапорта старшого інспектора сектору ювенальної превенції Житомирського РУП ГУНП в Житомирській області Мацієвської Н. від 15.07.2024 вбачається, що нею проведено перевірку місця проживання ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 , яка має на вихованні малолітню доньку ОСОБА_2 . Під час перевірки встановлено, що за місцем проживання ОСОБА_1 характеризується негативно, схильна до вживання алкогольних напоїв та вчинення адміністративних правопорушень, зокрема, притягувалась до адміністративної відповідальності 15.05.2023 за ч. 2 ст. 184 КУпАП, отримала стягнення у вигляді штрафу в розмірі 1700,00 грн (а.с.167).

Допитаний у судовому засіданні свідок ОСОБА_7 пояснив, що він є фахівцем із соціальної роботи, має стаж роботи в освітній і соціальній сферах понад 40 років. Надав покази, що під його соціальний супровід родина ОСОБА_1 була взята з вересня 2022 року. На думку свідка, ОСОБА_1 є алкозалежною, їй неодноразово пропонувалось пройти лікування від алкогольної залежності в реабілітаційних центрах, проте відповідачка відмовлялась, посилаючись на те, що виправиться сама. Після першого вилучення дитини з родини, ОСОБА_1 стала на шлях виправлення, припинила вживати алкогольні напої, працевлаштувалась, навела лад в квартирі, проте незабаром знову повернулась до вживання алкоголю. Вважає основним каталізатором неналежного виконання батьківських обов`язків є вживання спиртних напоїв разом зі співмешканцем, з яким вона стала проживати, який негативно впливає на її поведінку. Вказує, що неодноразово особисто був свідком нетверезого стану відповідачки, будучи в стані сп`яніння в поведінці ОСОБА_23 виникають суттєві зміни, вона стає нервозною, агресивною. ОСОБА_1 має старшу доньку ОСОБА_41 , яка на даний час є повнолітньою, проживає зі своїм співмешканцем окремо від матері та сестри. ОСОБА_34 піклується про молодшу сестру, яка також прив`язана до старшої сестри. На його думку, ситуація в родині ОСОБА_1 є загрозливою для життя малолітньої ОСОБА_4, повертати дитину в сім`ю небезпечно, ОСОБА_21 в такому стані не здатна забезпечити для доньки стабільні, належні умови для життя, розвитку та виховання.

Допитана у судовому засіданні свідок ОСОБА_9 пояснила, що вона є психологинею, залучена Житомирським міським центром соціальних служб міської ради для проведення діагностики психоемоційного стану ОСОБА_3 . Працюючи з дівчинкою, проводила різного типу методики на виявлення психоемоційного стану дитини, зокрема, «Три дерева», «Два будиночки», «Пташинне гніздо». Свідок зазначила, що дівчинка є привітною, кмітливою, відкритою, не боячись розповідала сторонній особі про своє життя з мамою та сестрою. Під час проведення роботи з дитиною виявлено, що вона боязно сприймає маму, особливо в стані алкогольного сп`яніння, проживати з мамою не хоче, не заперечує щодо побачень, проживати хоче з сестрою ОСОБА_42 . ОСОБА_4 знає життєву ситуацію родини, пояснювала, що мама проживає з коханцем, вживають спиртні напої, мама в стані алкогольного сп`яніння порізала їй подаровану сукню, не впускала її додому, тягала її за волосся, роздерла шкіру на шиї, мамин коханець захищав її. Психологиня вказує, що дитина зазнала травматичного досвіду у вигляді мікро- та макротравм, дитина не схильна до фантазування, розповідає реальні події з її життя. На думку ОСОБА_9 існує загроза життю дитини під час її повернення в родину ОСОБА_1 .

Покази психолога підтверджені також Інформацією про проведення діагностування ОСОБА_2 , зі змісту якого також вбачається, що ОСОБА_4 називає маму "псіхована" і "мама на мене псіхує". Проведені психодіагностичні методи і тести на визначення психоемоційного стану та рівня тривожності дівчинки свідчать, що дитина має ознаки високої тривожності та психоемоційної напруги, що можуть бути пов`язані з травматичним досвідом у родинному оточенні та неможливістю забезпечення дитини базовими потребами у любові, турботі, підтримці, захисті, надійності. На малюнку проективної методики "Три дерева", яка є діагностичним інструментом для вивчення внутрішньосімейних стосунків, дівчинка зобразила три дерева, що символізують постаті членів родини - матері, сестри ОСОБА_43 та ОСОБА_11 (коханця матері), а постать дівчинки на малюнку відсутня, що свідчить про несвідоме бажання дитини емоційно дистанціюватися від родинного оточення. Також інші деталі малюнку - хмаринки ліворуч, замкнена крона дерев та додаткові опори під деревами, інтерпретуються, як втрата контакту з матір`ю, незадоволення потреб в любові, турботі, захисті, надійності. На малюнку психодіагностичної методики "Два будиночки" ОСОБА_4 розмістила себе, свою сестру ОСОБА_41 , своїх друзів і вихователів дитячого садочку в червоному будиночку, що означає - дівчинка цим людям симпатизує, а матір і ОСОБА_11 - в чорному, що свідчить про бажання дитини психологічно відсторонитись від цих людей. Під час консультаційного процесу піднімалось питання про можливість повернення дитини до матері та спільного проживання з нею, на що дівчинка виражала негативні думки, проговорюючи, що повертатися до матері не хоче через її поведінку, мріє бути із сестрою ОСОБА_42 , з мамою може тільки бачитися. Ці пояснення супроводжувались сплеском негативних емоцій, таких як злість, страх, обурення, а також проявлялись на рівні несвідомих тілесних реакцій (обличчя ставало напруженим, голос схвильованим, поведінка метушливою). Рекомендовано продовжувати працювати у напрямку захисту прав дитини з забезпеченням базових потреб - безпека, турбота, підтримка і захист (а.с.89-90).

Допитана у судовому засіданні свідок ОСОБА_5 пояснила, що вона є патронатним вихователем ОСОБА_3 . Надала покази, що ОСОБА_54 вперше влаштували до її патронатної родини 14.09.2022, а з 29.05.2023 - вдруге. Вказала, що дівчинка розумна, добра, привітна. Пояснила, що після першого влаштування дитини з дівчинкою легше було знайти контакт, проте після другого влаштування до патронатної родини ОСОБА_4 стала закритою, сумною, важко йшла на контакт. Дитина розповідала, що мама "п`є" горілку, тягнула її за волосся, порізала плаття та хотіла порізати одіяло, під яким вона ховалась, виделкою пробила коліно своєму співмешканцю ОСОБА_11 . Дівчинка бачила, як вдома дорослі знаходяться без одягу, розрізняє статеві органи. Дитина часто запитувала, навіщо її віддали мамі, говорила, що не хоче додому і не хоче проживати з мамою, бажає лише бачитись з нею. ОСОБА_1 телефонує доньці орієнтовно один раз на 10-14 днів, ОСОБА_4 задоволена, коли мама телефону їй. Дівчинка уникає говорити соціальним службам, що мама вживає спиртні напої, оскільки маму заберуть до поліції, а її передадуть в іншу сім`ю, де її не врятують. Покази свідка ОСОБА_5 підтверджується записами в Журналі патронатного вихователя ОСОБА_5 , ведення якого є обов`язковим (а.с. 77, 174-177).

Відповідно до ст. 171 Сімейного кодексу України дитина має право на те, щоб бути вислуханою батьками, іншими членами сім`ї, посадовими особами з питань, що стосуються її особисто, а також питань сім`ї. Дитина, яка може висловити свою думку, має бути вислухана при вирішенні між батьками, іншими особами спору щодо її виховання, місця проживання, у тому числі при вирішенні спору про позбавлення батьківських прав, поновлення батьківських прав, а також спору щодо управління її майном. Суд має право постановити рішення всупереч думці дитини, якщо цього вимагають її інтереси.

Під час розгляду даної справи в судовому засіданні 01.12.2023 в присутності психолога ОСОБА_9 була вислухана дитина - ОСОБА_3 . Опитування дівчинки проводилось у відсутності відповідачки ОСОБА_1 та інших учасників судового процесу. Враховуючи малолітній вік дівчинки, судом не ставилось дитині пряме запитання щодо з`ясування думки про можливість позбавлення матері батьківських прав. Суд намагався з урахуванням найкращих інтересів дитини не допустити стресової ситуації, в доступній і зрозумілій для дівчинки формі з`ясувати її ставлення до матері, поведінку матері щодо дівчинки, умови, в яких вона знаходилась тощо.

Судом з`ясовано, що ОСОБА_4 кмітлива, комунікабельна дівчинка, яка легко йде на контакт, охоче розповідає про себе і своє життя в родині патронатного вихователя - матушки Ксенії, чим займалась, які заходи відвідувала. Водночас, на запитання, які ставились відносно матері, відповідала задумуючись, ставала замкнутою, відповідала неохоче, складалось враження, що дитина ретельно продумує, що відповісти, намагаючись не нашкодити матері. Вказувала, що не хоче, щоб маму забрала поліція. Пояснювала, що любить сестру і маму, хотіла б проживати разом, але без маминого "любовніка ОСОБА_11 " і щоб мама не пила. Зазначала, що мама "п`є горілку", коли "п`яна" могла не пускати без горілки додому її з ОСОБА_11 , мама тягнула її за коси, брала за шию, мама порізала плаття, яке їй подарували.

В судовому засіданні 01.12.2023, після опитування дівчинки, повторно була опитана свідок ОСОБА_9 , психологиня, яка повідомила, що коли дівчинку везли до суду, їй сказали, що їй будуть ставитись запитання і вона на них відповідатиме, дитина стала схвильована, замкнута, сказала, що нічого не говоритиме особливо соціальним службам, бо переживає, щоб маму не забрали в поліцію, деякі пояснення, надані нею в суді, відрізняються від пояснень, які вона надавала під час діагностики.

Допитана у судовому засіданні свідок ОСОБА_44 , яка є старшим інспектором сектору ювенальної превенції Житомирського РУП ГУНП в Житомирській області, пояснила, що про ситуацію в родині ОСОБА_1 їй стало відомо з листа представників Служби (управління) у справах дітей Житомирської міської ради, у зв`язку з виконанням професійних обов`язків. Свідок неодноразово запрошувала відповідачку на бесіду з приводу необхідності здійснення належного виконання батьківських обов`язків по відношенню до доньки, проте остання не з`являлась. Згідно бази даних Житомирcького РУП ГУНП в Житомирській області виявлені неодноразові звернення ОСОБА_1 щодо вчинення відносно неї домашнього насильства зі сторони співмешканця ОСОБА_45 , проте після приїзду за викликом працівників поліції, двері в квартирі ніхто не відчиняв, через двері ОСОБА_1 повідомляла, що конфлікт вичерпаний. Свідок показала, що ОСОБА_1 проживала разом зі співмешканцем ОСОБА_46 , вона особисто весною цього року (2024) неодноразово бачила їх разом в центрі міста, вони перебували в стані, схожому на алкогольне сп`яніння, сперечалися між собою, голосно розмовляли, увагу привернула собака, яка є в ОСОБА_1 - чорний Алабай . Під час здійснення перевірки за місцем проживання ОСОБА_1 з працівниками соціальних служб двері в квартиру ніхто не відчиняв, опитувались сусіди, які вказували, що ОСОБА_1 систематично вживає спиртні напої, разом зі співмешканцем ОСОБА_11 порушують громадський порядок, з її квартири постійно лунають крики, нецензурна лайка, бійки тощо. Надавати покази сусіди відмовляються, оскільки бояться ОСОБА_1 , поведінка якої є агресивною. ОСОБА_44 зауважила, що в правоохоронних органах наявні відомості про те, що 25.09.2024 за місцем проживання ОСОБА_1 по АДРЕСА_1 між ОСОБА_1 та ОСОБА_46 відбувся конфлікт, внаслідок якого співмешканець отримав тілесні ушкодження у вигляді поранення ріжучим предметом, була викликана швидка медична допомога, по приїзду якої йому була надана необхідна медична допомога, від подальшої госпіталізації він відмовився, а 30.09.2024 помер. 02.10.2024 ОСОБА_1 була запрошена до органу досудового розслідування, яким здійснюється розслідування кримінального провадження, для надання пояснень по факту смерті її співмешканця ОСОБА_48 , на даний час допитана в провадженні в якості свідка.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення учасників судового розгляду, допитавши свідків, заслухавши думку дитини, суд дійшов висновку, що заявлені позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до частини 3 статті 51 Конституції України сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою.

Частиною 7 статті 7 Сімейного кодексу України передбачено, що дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, установлених Конституцією України, Конвенцією про права дитини, іншими міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

В абзаці 4 частини 1 статті 1 Закону України «Про охорону дитинства» зазначено, що забезпечення найкращих інтересів дитини - дії та рішення, що спрямовані на задоволення індивідуальних потреб дитини відповідно до її віку, статі, стану здоров`я, особливостей розвитку, життєвого досвіду, родинної, культурної та етнічної належності та враховують думку дитини, якщо вона досягла такого віку і рівня розвитку, що може її висловити .

Частиною першою статті 8 Закону України «Про охорону дитинства» передбачено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку.

Відповідно до частини 1 статті 12 Закону України «Про охорону дитинства» виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.

Пунктами 1, 2 статті 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованою постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року № 789-XII, передбачено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Дитині забезпечується такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом.

У частині першій статті 9 Конвенції про права дитини передбачено, що держави-учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають окремо і потрібно прийняти рішення щодо місця проживання дитини.

Згідно з частинами першою-четвертою статті 150 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини, піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя, поважати дитину.

Відповідно до частини 1 статті 155 Сімейного кодексу України здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності

Відповідно до статті 165 Сімейного кодексуУкраїни право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років.

Підстави позбавлення батьківських прав передбачені частиною першою статті 164 Сімейного кодексу України, в якій визначено, що мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров`я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; ухиляються від виконання своїх обов`язків щодо виховання дитини та/або забезпечення здобуття нею повної загальної середньої освіти; 3) жорстоко поводяться з дитиною; 4) є хронічними алкоголіками або наркоманами; 5) вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; 6) засуджені за вчинення умисного кримінального правопорушення щодо дитини.

В пунктах 15, 16 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 30.03.2007 року "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав" судам надано роз`яснення, що ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.

Відповідно до частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Доведення обставин свідомого, умисного ухилення відповідача від виконання батьківських обов`язків, які можуть бути підставою позбавлення останнього батьківських прав, покладено на позивача.

Водночас, саме на суд покладено обов`язок під час ухвалення рішення вирішити, чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги позивача та якими доказами вони підтверджуються; перевірити наявність чи відсутність певних обставин за допомогою доказів шляхом їх оцінки; оцінити подані сторонами докази та дійти висновку про наявність або відсутність певних юридичних фактів.

Приписами ч. 1 ст. 89 ЦПК України визначено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

На підставі досліджених доказів судом беззаперечно встановлено, що ОСОБА_1 свідомо ухиляється від виконання батьківських обов`язків, зловживає алкогольними напоями, а також схильна до вчинення жорстоких дій по відношенню до дитини, що загрожує її безпеці, на шлях виправлення не стала, що є безумовними підставами для позбавлення її батьківських прав відносно малолітньої доньки ОСОБА_4 .

На переконання суду ухилення відповідачкою від виконання батьківських обов`язків проявляється в тому, що відповідачка не займається належним вихованням доньки, не піклується про її фізичний, моральний духовний розвиток, дозвілля, підготовку до самостійного життя і праці, не створює умови для її всебічного і гармонійного розвитку, неналежним чином забезпечує отримання дитиною освіти, не створює умови, щоб дівчинка зростала і виховувалась в безпечних, сприятливих умовах, не створює умови для розвитку її природних здібностей, не поважає гідність дитини, неналежним чином здійснює її медичний догляд, не забезпечує необхідне харчування, що негативно відображається на її фізичному та духовному розвитку.

Зокрема, судом встановлено на підставі досліджених доказів, що дитина має вади мовлення, в той же час матір не вживала жодних заходів для її медичного обстеження, не відвідувала відповідного фахівця, не проводила з нею додаткових занять для подолання наявної проблеми, в судових засіданнях вказувала, що вважала ОСОБА_4 "виговориться" сама. Крім того, судом встановлено, що проживаючи з матір`ю ОСОБА_4 часто не відвідувала дитячий садочок, у зв`язку з чим працівниками дошкільного закладу направлялись відповідні звернення до соціальних служб, правовохоронних органів для вжиття відповідних заходів. Такі дії матері на переконання суду вказують на те, що матір`ю не створювались сприятливі умови для розвитку здібностей дитини та її соціалізації. В той же час, під час проживання дитини в родині патронатного вихователя дівчинка систематично відвідувала дитячий садочок, з часом в неї навіть покращився психоемоційний стан і рівень мовлення.

Відповідачкою не наведено жодного довода, який би вказував, що дитина відвідувала бодай один гурток поза дитячим садочком для розвитку здібностей, відповідачка не навела жодного прикладу, яким чином вони з донькою проводять дозвілля, які заходи відвідують, як проводять відпочинок, вихідні дні тощо.

Також матеріалами справи підтверджується, що дівчинка була вдруге вилучена з родини і одразу госпіталізована до дитячої лікарні, у зв`язку з тим, що дитина була хвора, в неї була підвищена температура, а матір не здійснювала її лікування. В судових засіданнях відповідачка не заперечувала, що завжди лікувала дітей самостійно, до лікарів не зверталась.

Судом встановлено, що відповідачка тричі притягувалась до адміністративної відповідальності за ухилення від виконання батьківських обов`язків.

В судових засіданнях ОСОБА_1 вказувала, що їй не було відомо про те, що відносно неї складались протоколи про притягнення її до відповідальності за невиконання батьківських обов`язків і що матеріали будуть передані до суду.

Разом з тим, судом були витребувані та оглянуті в судовому засіданні матеріали справ про адміністративні правопорушення №295/8526/22, №295/8528/22, №295/6634/23, відносно ОСОБА_1 , за результатами розгляду яких відповідачка була притягнута до адміністративної відповідальності за ч. 1ст. 184 КУпАП та за ч. 2 ст. 184 КУпАП, про що зазначено вище по тексту рішення (а.с. 116-118), зі змісту яких встановлено, що протоколи про адміністративні правопорушення від 17.08.2022, 25.08.2022, 15.05.2023 були складені в її присутності, підписані нею, нею ж надавались пояснення працівникам поліції, тобто ОСОБА_1 була достовірно обізнана про наявність таких матеріалів, проте результатами їх розгляду не цікавилась, в судових засіданнях присутня не була, в ході розгляду даної справи вводила суд в оману.

З письмових доказів, досліджених судом, показів допитаних свідків, пояснень самої дівчинки, судом достовірно встановлено, що відповідачка вживає алкогольні напої, знаходиться в нетверезому стані, що відбувається в присутності дитини, що безумовно впливає на розвиток дівчинки, її уявлення про родину, формування морального виховання. Таким чином дівчинка отримує від матері лише негативний приклад і досвід, матір не сприяє засвоєнню дитиною загальновизнаних норм моралі.

Також суд визнає підтвердженими факти, що відповідачка в стані алкогольного сп`яніння поводить себе агресивно, на що вказують працівники соціальних служб, завідувач, вихователі, психолог дитячого садочка, сусіди і сама дівчинка, яка в тому числі зазначала, що мама вчиняла по відношенню до неї насильницькі дії.

У суду відсутні підстави ставити під сумнів покази свідків, пояснення працівників соціальних служб, які є узгодженими і підтверджуються і письмовими доказами.

Суд вважає, що знайшли підтвердження факти жорстокого поводження, як фізичного, так і психічного, матері щодо дитини, що негативнo впливає на дівчинку, що підтверджується поясненнями вихователів, патронатної матері, які вказують, що після перебування дівчинки з мамою її поведінка змінюється в гіршу сторону, вона стає мовчазною, замкнутою, боязкою, в неї з`являються нав`язливі рухи.

Відповідно до ч. 4 ст. 164 СК України під час ухвалення рішення про позбавлення батьківських прав суд бере до уваги інформацію про здійснення соціального супроводу сім`ї (особи) у разі здійснення такого супроводу.

Матеріалами, долученими до справи, підтверджено, що родина ОСОБА_1 перебувала під соціальним супроводом Житомирського міського центру соціальних служб міської ради з вересня 2022. Основним завданням було сприяння у зміні стилю поведінки матері та створенню умов для повернення дитини в сім`ю після тривалого перебування в родині патронатного вихователя.

Працівники Центру та фахівці служби (управлення) у справих дітей Житомирської міської ради протягом тривалого часу надавали ОСОБА_1 соціальну підтримку з метою сприяння подоланню матір`ю складних життєвих обставин, проводили профілактичні бесіди, проте за результатами вжитих заходів не були досягнуті позитивні результати, поведінка матері не змінилась, будучи опитаними в судових засіданнях зазначали, що повернення дитини в родину матері є небезпечним, становить загрозу її життю і здоров`ю, мати не перестала вживати алкогольні напої, не здатна створити умови для виховання і розвитку дитини.

Позбавлення батьківських прав є винятковою мірою, яка тягне за собою серйозні правові наслідки як для батька (матері), так і для дитини, визначені в ст.166 Сімейного кодексу України.

Позбавлення батьківських прав допускається лише тоді, коли змінити поведінку батьків у кращу сторону неможливо, і лише при наявності вини у діях батьків.

Судом встановлено, протягом тривалого часу працівники соціальних служб, здійснюючи соціальний супровід, намагались вплинути на поведінку відповідачки, що не дало позитивного результату, поведінку ОСОБА_1 не змінила, у зв`язку з чим вимушені були звернутись до суду з даним позовом, виходячи з інтересів дитини.

Крім того, протягом судового розгляду суд, дотримуючись положень ст.ст. 12, 13 ЦПК України, всіляко сприяв відповідачці та її представнику в наданні доказів, надавав час для їх збирання, відповідачці була забезпечена можливість пройти реабілітацію, проте незважаючи на всі вжиті заходи відповідачка поведінку і відношення до дитини кардинально не змінила, не припинила вживати алкогольні напої, як не мала, так і немає постійного місця роботи.

Отже, поведінка відповідачки не змінилась.

Окремо суд вважає за необхідне звернути увагу і на поведінку відповідачки під час судового розгляду.

Відповідачка проти задоволення позову заперечувала, посилаючись на те, що обставини, викладені в позовній заяві, не відповідають дійсності, що вона належним чином здійснювала догляд та виховання ОСОБА_4, любить її і просила не позбавляти батьківських прав, зазначала, що здатна створити безпечні і належні умови для розвитку дитини.

Проте, такі доводи відповідачки не знайшли свого підтвердження, спростовані матеріалами справи.

Заперечуючи проти позову ОСОБА_1 вказувала, що вона не зловживає алкогольними напоями, на підтвердження чого надала суду висновок щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, згідно якого 02.10.2023 по особистій заяві ОСОБА_1 проведено огляд, на підставі якого встановлено, що особа твереза (а.с.73).

Разом з тим, суд не може покладатись на зазначений висновок, оскільки він підтверджує лише, що 02.10.2023 відповідачка була твереза, водночас не спростовує інші обставини, які були встановлені судом і які підтверджені належними доказами.

У відзиві на позовну заяву представник відповідача вказував, що в матеріалах справи відсутнє медичне заключення, яке б вказувало на те, що відповідачка страждає на хронічний алкоголізм.

Водночас, суд вважає за необхідне зазначити, що таке заключення може бути отримане лише у разі, якщо відповідачка з власної волі погодиться проходити відповідні обстеження і лікування. Працівники соціальних служб не наділені повноваженнями в примусовому порядку проводити медичні освідування, в тому числі на стан сп`яніння, а відтак апріорі такі заключення не можуть бути надані представником позивача. Натомість матеріали справи не містять доказів, що відповідачка проходила системні, комплексні обстеження для спростування таких доводів, а медичний висновок за конкретне число відхилений судом вище з наведенням відповідних мотивів.

Представник позивача і допитані свідки, вказуючи про те, що відповідачка вживає алкогольні напої, посилались на певні характерні ознаки - незв`язне мовлення, запах алкоголю від відповідачки, поведінку ОСОБА_1 , пусті пляшки від алкоголю, які знаходились в квартирі, що в своїй сукупності дає суду підстави зробити відповідні висновки. Зрештою факт розпиття зі співмешканцем спиртних напоїв підтверджує і сама дитина.

В судових засіданнях ОСОБА_1 намагалась заперечувати вживання алкогольних напоїв, проте в ході допиту свідків, зокрема працівника соціального супроводу ОСОБА_7 , визнала обставини, на які він покликався. Вважає, що на її поведінку негативно впливав співмешканець ОСОБА_11 , з яким вона стала проживати після смерті чоловіка, разом з тим, в інтересах дитини вона припинила з ним стосунки, він залишив її помешкання, більше вони разом не проживають.

Водночас, в подальших судових засіданнях, зокрема, з пояснень представника позивача Горніної Т.М. та допиту свідка ОСОБА_49 судом встановлено, що в 2024, тобто під час судового розгляду, вони особисто неодноразово бачили відповідачку зі співмешканцем в місті, обоє перебували в стані, подібному до алкогольного.

Крім того, свідок ОСОБА_44 , яка є працівником поліції, надала покази, що 25.09.2024 за місцем проживання ОСОБА_1 по АДРЕСА_1 перебував її співмешканець ОСОБА_11 , якому були заподіяні тілесні ушкодження, і в подальшому від тілесних ушкоджень 30.09.2024 він помер, за даним фактом проводиться досудове розслідування кримінального провадження, встановлюєються обставини, перевіряється причетність ОСОБА_1 до скоєного.

Таким чином, вбачається, що відповідачка повідомляла суду недостовірні відомості про те, що припинила стосунки зі співмешканцем.

Також відповідачка покликалась на те, що вона хоче позбавитись від залежності від алкоголя, у зв`язку з чим під час судового розгляду проходила курс реабілітації, на підтвердження чого долучила довідку Реабілітаційного центру «Катарсіс», зі змісту якої вбачається, що ОСОБА_1 знаходиться на реабілітації для стабілізації емоційного стану від наслідків хвороби залежності, період проходження курсу лікування 02.02.2024-15.04.2024 (а.с.144).

Представник позивача Горніна Т.М. в судових засіданнях посилалась на те, що соціальні служби м. Житомир співпрацюють з багатьма реабілітаційними центрами, в яких громадяни можуть пройти за бажанням курс реабілітації, які мають досвід, репутацію і позитивні, підтверджені результати роботи. Про Реабілітаційний центр «Катарсіс» їй нічого невідомо, невідомо про нього також працівникам інших реабілітаційних центрів, з якими вона зв`язувалась, намагаючись отримати про нього інформацію, вважає дану організацію сумнівною, результати проведених в ній реабілітацій невідомі, а тому вказує, що відсутні підстави стверджувати, що відповідачка, навіть пройшовши певний курс, позбавилась від залежності. Зауважувала, що повноцінний курс реабілітації в такому випадку не може становити 2 місяці. Просила не брати до уваги перебування відповідачки в даному центрі як обставину, яка вказує на те, що відповідачка пройшла курс реабілітації. Крім того, представник позивача покликалась на те, що в той період, коли відповідачка повинна була перебувати в даному центрі і проходити реабілітацію, вона особисто бачила її в місті в нетверезому стані.

В судовому засіданні 06.03.2024 був присутній ОСОБА_50 , який пояснив, що він є волонтером, в центрі реабілітації Катарсіс також проходив реабілітацію, це програма духовного розвитку, зазначив, що відповідачка проходить реабілітацію, вона працює з психотерапевтом, нарікань на неї немає, говорить про дитину. Водночас, сторона відповідача не заявляла про його допит в якості свідка.

За клопотанням відповідачки та її представника в судовому засіданні 25.04.2024 було задоволено клопотання про допит в судовому засіданні психолога центру ОСОБА_10 , проте в подальшому його участь стороною відповідача забезпечена не була.

За наведених обставин, суд не може дійти висновку, що відповідачка пройшла необхідний курс реабілітації і позбулась алкогольної залежності, оскільки належні та достатні докази суду не надані.

Крім того, матеріалами справи підтверджується, що після перебування відповідачки в реабілітаційному центрі, вона продовжила вживати алкогольні напої, про що зазначено вище по тексту рішення.

До матеріалів справи відповідачка неодноразово долучала довідки на підтвердження місця офіційного працевлаштування та характеристики з місць роботи.

Згідно довідки №25 від 28.09.2023 ОСОБА_1 працювала в ДП «Старокостянтинівський молочний завод» з 13.07.2023 по 10.08.2023 на посаді укладальника-пакувальника нарізки сиру; з 07.09.2023 була прийнята на вказану посаду, де працює по теперішній день (а.с.72).

Зі змісту характеристики ДП «Старокостянтинівський молочний завод», без дати і без номера, вбачається, що ОСОБА_1 , яка працює на підприємстві укладальником-пакувальником нарізки сиру, зарекомендувала себе відповідальною і дисциплінованою працівницею (а.с.71).

Суд звертає увагу, що на момент складення довідки та надання характеристики в судовому засіданні 03.10.2024 відповідачка працювала в даному підприємстві нетривалий час.

В судовому засіданні 06.03.2024 відповідачка вчергове повідомила, що змінила місце роботи, працює в готельному комплексі "Королівська бочка" на посаді прибиральниці, неофіційно.

Згідно з довідкою АТ «Житомирський маслозавод» №28 від 25.04.2024 ОСОБА_1 працює укладальником-пакувальником цеху з виробництва морозива та вафельної продукції вказаного товариства з 18.04.2024 (а.с.145).

Зі змісту характеристики АТ «Житомирський маслозавод», складеної т.в.о. начальника цеху з виробництва морозива та вафельної продукції, від 25.04.2024 вбачається, що ОСОБА_1 до роботи ставиться відповідально, порушень трудової дисципліни не зафіксовано (а.с. 146).

Відповідно до повідомлення начальника відділу кадрів АТ «Житомирський маслозавод» №53 від 12.07.2024, адресованого до Служби у справах дітей Житомирської міської ради на запит, ОСОБА_1 працювала в АТ «Житомирський маслозавод» укладальником-пакувальником 2-го розряду в цеху з виробництва морозива та вафельної продукції в період з 18.04.2024 по 17.05.2024, за час роботи зарекомендувала себе негативно, неодноразово не виходила на роботу без поважних причин (а.с.162).

Отже, досліджуючи зміст наданих ОСОБА_1 доказів вбачається, що вона часто змінює місце роботи, не затримується на одному місці, на що посилалась представник позивача, працевлаштовувалась напередодні проведення судових засідань, працювала нетривалий час, і звільнялась. Характеристика, надана самою відповідачкою, за змістом протилежна змісту характеристики, яка була надана на запит служби.

З наданих відповідачкою доказів суд не може зробити висновок, що її поведінка і ставлення до дитини, її виховання, зазнали змін.

Суд звертає увагу, що під час розгляду справи поведінка відповідачки носила непослідовий характер, що виражалось, зокрема, в наданні неправдивих пояснень, лише при одночасних допитах визнає обставини, які попередньо категорично заперечувала, схильна до обману та введення в оману для виправдання власної поведінки, схильна до ситуативної зміни поведінки та маніпулювання.

Крім того, востаннє відповідачка брала участь в судовому засіданні 25.04.2024, в подальшому до суду не з`являлась, причини неявки не повідомляла, на контакт зі своїм представником також не виходила.

Суд критично ставиться та не бере до уваги твердження відповідачки щодо її бажання налагодити стосунки із донькою, так як систематичними, реальними та послідовними вчинками такі наміри не підтвердила.

Суд враховує, що після вилучення дівчинки з родини вдруге в квітні 2023, заяву до соціальної служби про побачення з донькою подала лише у вересні 2023, після призначення у справі судового засідання. Водночас, на засідання комісії з розгляду даного питання не з`явилась, на дзвінки фахівця Горніної Т.М. не відповідала, що спочатку заперечувала, а в подальшому визнала (а.с. 96).

Зі змісту пояснень ОСОБА_5 та журналу патронатного вихователя за період з червня по вересень 2024 вбачається, що матір дівчинку протягом тривалого часу не відвідувала, періодично телефонувала, декілька раз обіцяла прийти, проте обіцянки не виконала. У вересні 2024 ОСОБА_4 пішла до першого класу, мама обіцяли прийти на перший дзвоник, проте не прийшла. Зі слів стало відомо, що співмешканець почав знову проживати разом з ОСОБА_51 , що підтвердила малолітня ОСОБА_4 (а.с. 173-177).

Підсумовуючи викладене, суд дійшов переконливого висновку, що матеріали справи містять достатньо доказів на підтвердження винної поведінки відповідачки, свідомого нехтування своїми обов`язками щодо виховання доньки, вживання ОСОБА_1 алкогольних напоїв, жорстокого поводження до дитини в стані алкогольного сп`яніння, що призводить до загрози життю дівчинки, а вжиті соціальними службами і судом заходи для виправлення поведнки відповідачки не дали позитивного результату, що є правовою підставою можливості позбавлення батьківських прав.

Відповідно до частини першої статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді цієї категорії справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

У статті 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантовано, що кожен має право на повагу до свого приватного і сімейного життя, до свого житла і кореспонденції. Органи державної влади не можуть втручатись у здійснення цього права, за винятком випадків, коли втручання здійснюється згідно із законом і є необхідним у демократичному суспільстві в інтересах національної та громадської безпеки чи економічного добробуту країни, для запобігання заворушенням чи злочинам, для захисту здоров`я чи моралі або для захисту прав і свобод інших осіб.

В даних правовідносинах для суду є безспірним, що при вирішенні питання про позбавлення батьківських прав відповідачки відбувається втручання в її право на сімейне життя, яке підлягає оцінці судом на предмет законності, необхідності та пропоційності, відповідності його найкращим інтересам дитини.

Також обов`язковому дослідженню судом в спірних правовідносинах підлягає питання щодо забезпечення прав малолітньої дитини не розлучатися з батьками і врахування при цьому «якнайкращих інтересів дитини» (статті 1, 9 Конвенції про права дитини).

Встановлюючи правомірність втручання в право відповідача на сімейне життя, суд розуміючи місце Загальної декларації прав людини від 10 грудня 1948 року в сфері стандартів прав людини, вважає за необхідне звернутись до принципів викладених в ст. 29 Декларації, згідно із якими: кожна людина має обов`язки перед суспільством, у якому тільки й можливий вільний і повний розвиток її особи; при здійсненні своїх прав і свобод кожна людина повинна зазнавати тільки таких обмежень, які встановлені законом виключно з метою забезпечення належного визнання і поваги прав і свобод інших та забезпечення справедливих вимог моралі, громадського порядку і загального добробуту в демократичному суспільстві.

Для суду є беззаперечним те, що втручання у право відповідача на сімейне життя має законні підстави, які є чинними протягом періоду, який розглядається. В даному випадку допускається обмеження прав особи, а процедура, підстави та правові наслідки позбавлення батьківських прав передбачені нормами Сімейного кодексу України (статті 164-167).

У справі «Мамчур проти України» від 16 липня 2015 року (заява № 10383/09) Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) зауважував, що оцінка загальної пропорційності будь-якого вжитого заходу, що може спричинити розрив сімейних зв`язків, вимагатиме від судів ретельної оцінки низки факторів та залежно від обставин відповідної справи вони можуть відрізнятися. Проте потрібно пам`ятати, що основні інтереси дитини є надзвичайно важливими. При визначенні основних інтересів дитини у кожному конкретному випадку треба враховувати дві умови: по-перше, у якнайкращих інтересах дитини буде збереження її зв`язків із сім`єю, крім випадків, коли сім`я виявляється особливо непридатною або явно неблагополучною; по-друге, у якнайкращих інтересах дитини буде забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагополучним (§ 100).

У § 54, 57, 58 рішення ЄСПЛ «Хант проти України» від 07 грудня 2006 року, заява №31111/04, зазначено, що між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага і дотримуючись такої рівноваги, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків. Зокрема, стаття 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод не надає батькам права вживати заходів, які можуть зашкодити здоров`ю чи розвитку дитини. Питання сімейних відносин має ґрунтуватися на оцінці особистості заявника та його поведінці. Факт заперечення заявником проти позову про позбавлення його батьківських прав також міг свідчити про його інтерес до дитини.

Європейський суд з прав людини в своїй практиці послідовно зазначає, що оцінка загальної пропорційності будь-якого вжитого заходу, що може спричинити розрив сімейних зв`язків, вимагатиме від судів ретельної оцінки низки факторів та залежно від обставин відповідної справи вони можуть відрізнятися. Проте необхідно пам`ятати, що основні інтереси дитини є надзвичайно важливими. При визначенні основних інтересів дитини у кожному конкретному випадку необхідно враховувати дві умови: по-перше, у як найкращих інтересах дитини буде збереження її зв`язків із сім`єю, крім випадків, коли сім`я виявляється особливо непридатною або явно неблагополучною; по-друге, у як найкращих інтересах дитини буде забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагополучним.

Якщо рішення мотивується необхідністю захистити дитину від небезпеки, має бути доведено, що така небезпека справді існує. При ухваленні рішення про відібрання дитини від батьків може постати необхідність врахування цілої низки чинників. Можливо, потрібно буде з`ясувати, наприклад, чи зазнаватиме дитина якщо її залишать під опікою батьків, жорстокого поводження, чи страждатиме вона через відсутність піклування, через неповноцінне виховання та відсутність емоційної підтримки, або визначити, чи виправдовується встановлення державної опіки над дитиною станом її фізичного або психічного здоров`я. З іншого боку, сам той факт, що дитина може бути поміщена в середовище, більш сприятливе для її виховання, не виправдовує примусового відібрання її від батьків. Такий захід не можна також виправдовувати виключно посиланням на ненадійність ситуації, адже такі проблеми можна вирішити за допомогою менш радикальних засобів, не вдаючись до роз`єднання сім`ї, наприклад, забезпеченням цільової фінансової підтримки та соціальним консультуванням.

Основними підставами для такого втручання, серед іншого, є випадки, що охоплюють ситуації, коли залишення дитини у батьків є небезпечним для її життя, здоров`я і морального виховання. Така небезпека може випливати не лише з поведінки батьків (безвідповідальне ставлення до дитини та невжиття заходів щодо забезпечення лікування дитини у зв`язку із її тяжким станом здоров`я), а й з їх особистих негативних звичок. Для відібрання дитини від батьків достатня наявність ризику лише для життя, здоров`я або лише для морального виховання. Варто враховувати й ступінь небезпеки для дитини, враховуючи її фізичний та психічний розвиток.

Судом беззаперечно встановлено, що ОСОБА_1 злісно ухиляється від виконання батьківських обов`язків, вживає алкогольні напої, не забезпечує дитині належні умови для проживання та виховання, залишає без нагляду малолітню доньку, чим створює загрозу життю та здоров`ю дитині.

Під час неодноразового відвідування сім`ї ОСОБА_1 складались акти, які свідчать, що дитину небезпечно залишати за місцем проживання матері, це становить реальну загрозу життю та здоров`ю дівчинки.

Про загрозу безпеці дівчинки за умови, що мати не змінює свою поведніку, вказують працівники соціальних служб, дитячого закладу, де виховувалась дівчинка, психолог, яка оцінювала психоемоційний стан дівчинки. Дівчинка боїться матір в стані алкогольного сп`яніння.

Суд вважає, що встановлених обставин за місцем проживання матері середовище для виховання дівчинки є явно неблагополочним.

Суд констатує, що матір, вживаючи алкогольні напої, не здатна створити і забезпечити належні умови для виховання та розвитку дівчинки. Поведінка матері негативно випливає на моральне виховання дівчинки, її духовний та психічний розвиток, що є неприпустимим, адже кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку (статті 8 Закону України «Про охорону дитинства»).

Всепереч положенням ч. 1 ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» відповідачка не виконує свої обов`язки щодо виховання дитини, піклування про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, не створює належні умови для розвитку її природних здібностей.

Суд враховує, що проживаючи в родині патронатного вихователя ОСОБА_5 стан дівчинки значно покращився, що підтверджується листами з дитячого садочка, дитина на постійній основі відвідувала дитячий садочок, на даний час відвідує школу, має бездоганний зовнішній вигляд, покращився її психоемоційний стан.

За наведених обставин, суд вважає, що позбавлення батьківських прав відповідачки є виправданим і пропорційним заходом, який відповідає найкращим інтересам дитини, сприятиме її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагополучним.

Таким чином, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог, дослідивши всебічно, повно, безпосередньо та об`єктивно наявні у справі докази, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, достатність і взаємний зв`язок у сукупності, з`ясувавши усі обставини справи, на які сторона позивач посилався як на підставу своїх вимог, суд дійшов висновку про необхідність задоволення позову з наведених вище мотивів та підстав, що відповідатиме найкращим інтересам дитини.

Суд наголошує, що застосовуваний захід не є безстроковим і відповідачка має право у випадку зміни своєї поведінки на поновлення батьківських прав в порядку, передбаченому статтею 169 Сімейного кодексу України.

Нормами ч. 3 ст. 166 СК України передбачено, що при задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину.

Таким чином, з відповідачки на користь особи чи органу, які будуть здійснювати догляд та утримання ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , підлягають стягненню аліменти на утримання дівчинки.

При визначенні розміру аліментів суд керується положеннями ст. 182 Сімейного кодексу України, бере до уваги, що відповідачка є молодою особою працездатного віку, яка зобов`язана брати участь в матеріальному забезпеченні неповнолітньої доньки, відсутність відомостей про перебування на її утриманні інших неповнолітніх дітей та непрацездатних осіб; відсутність відомостей про незадовільний стан її здоров`я, суд присуджує аліменти, які підлягають стягненню з відповідачки на утримання дитини в розмірі 1/4 частини її заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно і до її повноліття.

Керуючись ст. ст. 5, 12, 13, 258, 259, 263-265, 268, 272, 273, 430 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

Позов задоволити.

Позбавити батьківський прав ОСОБА_1 відносно її малолітньої доньки - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Стягувати з ОСОБА_1 на користь особи чи органу, які будуть здійснювати догляд та утримання ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в розмірі 1/4 частини всіх видів її заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно і до її повноліття, починаючи з 02.05.2023.

Допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць.

Рішення може бути оскаржене до Житомирського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: Виконавчий комітет Житомирської міської ради, місцезнаходження: м. Житомир, майдан С.П. Корольова, 4/2, .

Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_2 .

Третя особа: Служба у справах дітей Житомирської міської ради, місцезнаходження: м. Житомир, майдан С.П. Корольова, 4/2.

Повний текст рішення складений 18.10.2024.

Суддя О.В. Стрілецька