Провадження № 2/359/4082/2024
УХВАЛА

11 грудня 2024 року м.Бориспіль

Суддя Бориспільського міськрайонного суду Київської області Семенюта О.Ю., вирішуючи питання про відкриття провадження у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи, на стороні відповідача, які не заявляють самостійних вимог: Горішньошеровецька сільська рада Чернівецького району Чернігівської області, Міністерство оборони України, про встановлення факту проживання чоловіка та жінки однією сім`єю без реєстрації шлюбу,-

встановив:

У грудні 2024 року до Бориспільського міськрайонного суду Київської області надійшла вище зазначена позовна заява.

Як зазначено у позовній заяві, адреса місця проживання відповідача ОСОБА_2 АДРЕСА_1 , адреса реєстрації ВПО: АДРЕСА_2 .

На виконання вимог ч. 8 ст. 187 ЦПК України, здійснено запит щодо надання інформації про зареєстроване місце проживання відповідача.

Згідно відповіді № 957441 від 10.12.2024 з Єдиного державного демографічного реєстру, місце проживання ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстроване за адресою: АДРЕСА_1 .

Дослідивши подану позовну заяву та додані до неї матеріали, приходжу до наступного.

Суд зазначає, що для цілей визначення територіальної підсудності даної справи до уваги слід брати відомості щодо зареєстрованого у встановленому законом порядку місця проживання (перебування, знаходження) особи відповідача, як того вимагає частина перша статті 27 ЦПК України.

Так, згідно до ч. 1 ст. 27 ЦПК України, позови до фізичної особи пред`являються в суд за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання або перебування, якщо інше не передбачено законом.

З долученої до позовної заяви Довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи від 27 грудня 2023 року № 7707-, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_3 . Фактичне місце проживання: АДРЕСА_4 .

Статтею 3 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» визначено, що: місце перебування - житло або спеціалізована соціальна установа для бездомних осіб, інший надавач соціальних послуг з проживанням, у якому особа, яка отримала довідку про звернення за захистом в Україні, проживає строком менше шести місяців на рік або отримує соціальні послуги.

місце проживання - житло з присвоєною у встановленому законом порядку адресою, в якому особа проживає, а також заклад для бездомних осіб, інший надавач соціальних послуг з проживанням, стаціонарна соціально-медична установа та інші заклади соціальної підтримки (догляду), у яких особа отримує соціальні послуги;

Згідно до ч. 1 ст. 4 Закону України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб», факт внутрішнього переміщення підтверджується довідкою про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи, що діє безстроково, крім випадків, передбачених статтею 12 цього Закону.

Довідка про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи, не є документом, що підтверджує зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання (перебування, знаходження) особи-відповідача/позивача.

З 22 листопада 2014 року набрав чинності Закон України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб» від 20 жовтня 2014 року №1706-VІІ (надалі - Закон №1706-VІІ), яким відповідно до Конституції та законів України, міжнародних договорів України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, закріплені гарантії для внутрішньо переміщених осіб.

Відповідно до частини першої статті 1 Закону №1706-VІІ внутрішньо переміщеною особою є громадянин України, іноземець або особа без громадянства, яка перебуває на території України на законних підставах та має право на постійне проживання в Україні, яку змусили залишити або покинути своє місце проживання у результаті або з метою уникнення негативних наслідків збройного конфлікту, тимчасової окупації, повсюдних проявів насильства, порушень прав людини та надзвичайних ситуацій природного чи техногенного характеру.

Форма довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи, затверджена постановою Кабінету Міністрів України «Про облік внутрішньо переміщених осіб» від 01.10.2014 №509.

Згідно з пунктом 9 Правил реєстрації місця проживання, що затверджені постановою Кабінету Міністрів України №207 від 02.03.2016 (в редакції, яка була чинна до 15.08.2017 включно) відомості про реєстрацію/зняття з реєстрації місця проживання вносяться до паспорта громадянина України, тимчасового посвідчення громадянина України, посвідки на постійне проживання, посвідки на тимчасове проживання, посвідчення біженця, посвідчення особи, яка потребує додаткового захисту, посвідчення особи, якій надано тимчасовий захист (далі - документи, до яких вносяться відомості про місце проживання), а відомості про реєстрацію місця перебування - до довідки про звернення за захистом в Україні та довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи (документ, до якого вносяться відомості про місце перебування) шляхом проставлення в них відповідного штампа реєстрації місця проживання/перебування особи за формою згідно з додатком 1.

Проте, постановою Кабінету Міністрів України від 09.08.2017 № 579 внесено зміни до пункту 9 «Правил реєстрації місця проживання», затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 02.03.2016 № 207 «Про затвердження Правил реєстрації місця проживання та Порядку передачі органами реєстрації інформації до Єдиного державного демографічного реєстру», а саме: виключено в абзаці першому слова «та довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи». Вказана постанова набрала чинності 16.08.2017.

Отже, з 16.08.2017 довідка про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи не належить до переліку документів, на підставі яких вноситься інформація про зареєстроване місце перебування особи.

Відповідно до пункту 3 Порядку № 509, у заяві про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи зазначаються відомості про зареєстроване місце проживання та адреса фактичного проживання, повідомлена цією особою. Зазначена інформація має облікове значення.

Отже, виходячи з норм чинного законодавства, довідка про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи не є документом, що підтверджує зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання відповідача у розумінні загального правила підсудності, визначеного нормою ст. 27 ЦПК України.

Вказана довідка, згідно з пунктом 1 Постанови № 509, є лише документом, який підтверджує факт внутрішнього переміщення і взяття на облік внутрішньо переміщеної особи.

Отже, докази реєстрації місця проживання/перебування відповідача на території м.Бориспіль та Бориспільського району відсутні.

Конституцією України закріплено право кожного на судовий захист (стаття 55) та передбачено, що юрисдикція судів поширюється на всі правовідносини, що виникають у державі (стаття 124).

Згідно Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод; нормативно-правовий акт, Закону України «Про виконання рішень, застосування практики Європейського суду з прав людини», інститут підсудності безпосередньо пов`язаний із забезпеченням права на справедливий судовий розгляд, який закріплений у п.1 ст.6 Конвенції, оскільки за його допомогою визначається «належний суд», тобто суд, уповноважений розглядати конкретну справу.

Відповідно до частини 1ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свободкожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Крім того, дотримання правил територіальної юрисдикції (підсудності) розгляду справи є однією зі складових законності судового рішення.

Згідно з ч.1 ст. 378 ЦПК України, прийняте судом рішення з порушенням правил територіальної юрисдикції (підсудності) є підставою для його скасування судом апеляційної інстанції з направленням справи на розгляд за встановленою законом підсудністю.

Оскільки відповідач ОСОБА_2 має зареєстроване місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 , що територіально відноситься до юрисдикції Борівського районного суду Харківської області, тому є підстави для направлення матеріалів зазначеного позову до належного суду.

Рішенням Вищої ради правосуддя №399/0/15-23 від 20 квітня 2023 року було змінено територіальну підсудність судових справ Борівського районного суду Харківської області на Дзержинський районний суд м. Харкова.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.31 ЦПК України, суд передає справу на розгляд іншому суду, якщо справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду.

Згідно до положень ч.ч.1, 2 ст.32 ЦПК України, спори між судами про підсудність не допускаються і справа, передана з одного суду до іншого в порядку, встановленому ст.31 цього Кодексу, повинна бути прийнята до провадження судом, якому вона надіслана.

З урахуванням викладеного, враховуючи, що подана позовна заява не підсудна Бориспільському міськрайонному суду Київської області, слід передати справу за підсудністю до Дзержинського районного суду м.Харкова.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 27, 31, 32, 259, 260, 261, 353-354 ЦПК України,

ухвалив:

Матеріали цивільної справи № 359/13271/24 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи, на стороні відповідача, які не заявляють самостійних вимог: Горішньошеровецька сільська рада Чернівецького району Чернігівської області, Міністерство оборони України, про встановлення факту проживання чоловіка та жінки однією сім`єю без реєстрації шлюбу, передати за підсудністю до Дзержинського районного суду м. Харкова (61202, м. Харків, проспект Перемоги, 52-В ).

Ухвала суду набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала суду може бути оскаржена до Київського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

Суддя О.Ю. Семенюта