УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 жовтня 2024 р. с. Близнюки

Суддя Близнюківського районного суду Харківської області Масло С.П., вивчивши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до Солом`янського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), треті особи - Шевченківський відділ державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), Акціонерне товариство «Універсал Банк», Товариство з обмеженою відповідальністю «Світ Фінансів», ОСОБА_2 про зняття арешту з майна, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до Близнюківського районного суду Харківської області з позовом до Солом`янського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), треті особи - Шевченківський відділ державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), Акціонерне товариство «Універсал Банк», Товариство з обмеженою відповідальністю «Світ Фінансів», ОСОБА_2 про зняття арешту з нерухомого майна накладений постановою ВДВС Солом`янського РУЮ у місті Києві від 16.03.2015 у ВП № 46794954.

Заявлені позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що на праві приватної власності він є власником 5 земельних ділянок. Відповідно до інформаційної довідки, а саме актуальної інформації про державну реєстрацію обтяжень, на все нерухоме майно ОСОБА_1 було накладено арешт постановою Відділу державної виконавчої служби Солом`янського районного управління юстиції у місті Києві про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 16 березня 2015 року у ВП № 46794954, номер запису про обтяження: 9059590 (спеціальний розділ) від 16 березня 2015 року. Перевіркою АСВП і Єдиного державного реєстру судових рішень встановлено, що на примусовому виконанні у Відділі перебувало ВП № 46794954 з примусового виконання виконавчого листа № 2/2019/12, виданого 20 лютого 2015 року Голосіївським районним судом м. Києва (надалі - виконавчий документ) про стягнення з ОСОБА_1 (надалі також - Боржник) на користь Публічного акціонерного товариства «Універсал Банк», правонаступником якого на сьогодні є Акціонерне товариство «Універсал Банк» (надалі - АТ «Універсал Банк», Банк, Стягувач) заборгованості у розмірі 115 332,64 швейцарських франків, що еквівалентно 1 714 651,72 грн., 2 135,00 грн. судового збору та 120,00 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи. Виконавчий лист виданий на підставі рішення Голосїївського районного суду м. Києва від 01 вересня 2014 року у справі № 2- 2019/12, яким задоволено позов ПАТ «Універсал Банк» до ОСОБА_1 та стягнуто з останнього на користь Банку заборгованість за Кредитним договором в розмірі 115 332,64 швейцарських франків, що за офіційним курсом НБУ на день ухвалення рішення 1 714 651,72 грн., судовий збір в розмірі 2 135,00 грн. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в суді 120,00 грн. 10 березня 2015 року державним виконавцем Відділу винесено постанову про відкриття виконавчого провадження. 16 березня 2015 року державним виконавцем Відділу винесено постанову про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, про що внесено відповідний запис до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно № 9059590. Надалі державним виконавцем Відділу також було винесено постанови про стягнення виконавчого збору від 18 березня 2015 року, про розшук майна боржника від 26 березня 2015 року, про зупинення виконавчого провадження від 26 березня 2015 року, про стягнення з боржника витрат на проведення виконавчих дій. 27 квітня 2015 року державним виконавцем Відділу керуючись п. 10 ч. 1 ст. 49 Закону України «Про виконавче провадження» (в редакції, чинній на момент вчинення виконавчої дії) винесено постанову про закінчення виконавчого провадження і направлено виконавчий документ з вказаною постановою, а також іншими документами, які складають матеріали ВП № 46794954, на проведення виконавчих дій на адресу Відділу державної виконавчої служби Шевченківського районного управління юстиції у місті Києві. Згідно відомостей АСВП в системі наявне виконавче провадження за номером ВП № 48290376 з примусового виконання виконавчого документа, яке перебувало у Відділі державної виконавчої служби Шевченківського районного управління юстиції у місті Києві, проте вказане виконавче провадження перебуває у стані «відмовлено у відкритті», тобто державним виконавцем Відділу державної виконавчої служби Шевченківського районного управління юстиції у місті Києві було відмовлено у відкритті виконавчого провадження. Перевіркою АСВП встановлено, що даний виконавчий документ повторно до примусового виконання не пред`являвся. Також у згаданій відповіді Відділу державної виконавчої служби зазначено, що надати належним чином завірені копії матеріалів ВП № 46794954 та більш детальну інформацію по даному виконавчому провадженню не виявляється можливим, оскільки були знищені із закінченням строку зберігання. Отже, накладений арешт на його майно порушує його права на володіння цим майном.

Вивчивши зміст поданої позовної заяви з доданими до неї документами, суддя дійшов наступного.

Статтею 4 Цивільного процесуального кодексу України визначено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно із ч. 1 ст. 5 Цивільного процесуального кодексу України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Відповідно до положень статті 124 Конституції України судові рішення є обов`язковими до виконання на всій території України.

Виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню (стаття Закону України «Про виконавче провадження»).

Одним із засобів юридичного захисту сторін виконавчого провадження при проведенні виконавчих дій є судовий контроль за виконанням судових рішень у цивільних справах, який передбачає, зокрема, можливість здійснення певних процесуальних дій у виконавчому провадженні лише з дозволу суду, а також обов`язок суду розглянути скарги на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця та інших посадових осіб державної виконавчої служби й позови, що виникають з відносин щодо примусового виконання судових рішень.

При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду (частина четверта статті 263 ЦПК України).

У постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 24.05.2021 у справі №712/12136/18 (провадження №61-4726сво19), зазначено, що відповідно до частини першої статті 59 Закону України «Про виконавче провадження» особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту.

При цьому, в порядку цивільного судочинства захист майнових прав здійснюється у позовному провадженні, а також у спосіб оскарження рішення, дії або бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби.

Спори про право цивільне, пов`язані з належністю майна, на яке накладено арешт, відповідно до статті 19 ЦПК України розглядаються в порядку цивільного судочинства у позовному провадженні, якщо однією зі сторін відповідного спору є фізична особа, крім випадків, коли розгляд таких справ відбувається за правилами іншого судочинства.

Так, відповідно до статті 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

У разі, якщо опис та арешт майна проводився державним виконавцем, скарга сторони виконавчого провадження розглядається в порядку, передбаченому розділом VII ЦПК України. Інші особи, які є власниками (володільцями) майна і які вважають, що майно, на яке накладено арешт, належить їм, а не боржникові, можуть звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту, що передбачено Законом України «Про виконавче провадження».

У постанові від 18.05.2022 у справі №642/4263/21 (провадження №61-17525св21) Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду дійшов висновку про те, що установивши, що позивач є боржником у виконавчому провадженні, суд першої інстанції зробив обґрунтований висновок про те, що ОСОБА_1 не може пред`являти позов про зняття арешту з майна, оскільки законом у цьому випадку передбачений інший спосіб судового захисту, а саме, оскарження боржником рішення, дій, бездіяльності державного виконавця в порядку, передбаченому розділом VII ЦПК України.

Таким чином, з урахуванням наведеного, у розрізі спірних правовідносин, зважаючи на те, що позивач є стороною виконавчого провадження - боржником, суд доходить до висновку, що порушені позивачем питання підлягають вирішенню в порядку ст. 447 ЦПК України, з урахуванням положень ч. 1 ст. 448 ЦПК України та ч. 1 ст. 74 Закону України «Про виконавче провадження», відтак у відкритті провадження слід відмовити.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 186 Цивільного процесуального кодексу України суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо заява не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Керуючись ст.ст. 186, 260, 353, 354 Цивільного процесуального кодексу України,суддя, -

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті провадження за позовною заявою ОСОБА_1 до Солом`янського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), треті особи - Шевченківський відділ державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), Акціонерне товариство «Універсал Банк», Товариство з обмеженою відповідальністю «Світ Фінансів», ОСОБА_2 про зняття арешту з майна.

Роз`яснити позивачу право звернення до суду зі скаргою за правилами розділу VII ЦПК України.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги до Харківського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня складення повного судового рішення або в порядку ч.2 ст. 354 ЦПК України.

Текст ухвали складено та підписано 28.10.2024.

Суддя С.П. Масло