Справа № 456/2466/24
Провадження № 2/456/896/2024
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 жовтня 2024 року Стрийський міськрайонний суд Львівської області в складі:

головуючого судді Бучківської В. Л. ,

при секретарі Марущак У.Т.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Стрий заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа ОСОБА_2 про визнання ухвали суду про затвердження мирової угоди у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про поділ майна подружжя такою, що не підлягає виконанню,

в с т а н о в и в :

Заявник ОСОБА_1 звернувся до суду з заявою, в якій просить визнати ухвалу Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 13 травня 2021 року у справі №456/1476/20 за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про поділ майна подружжя про визнання та затвердження мирової угоди такою, що не підлягає виконанню. В обгрунтування заяви покликається на те, що ухвалою Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 13 травня 2021 року у справі №456/1476/20 за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про поділ майна подружжя визнано та затверджено мирову угоду. Для примусового виконання мирової угоди ОСОБА_2 подала в Стрийський відділ державної виконавчої служби у Стрийському районі Львівської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції заяву разом з ухвалою суду від 13.05.2021. Зазначає, що виконання ухвали про затвердження мирової угоди є неможливим з обставин, які не залежать від боржника. У зв`язку з військовою агресією російської федерації в Україні введено воєнний стан, який триває по даний час. У змісті мирової угоди передбачено сплату ним коштів на користь стягувача. Військовий стан вніс корективи в його життя, доходи від підприємницької діяльності значно знизилися, що не дає можливість виконати зобов`язання.

Заявник ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, 25.10.2024 подав на адресу суду заяву, в якій просить розглядати справу у його відсутності, вимоги заяви підтримує в повному обсязі.

Заінтересована особа ОСОБА_3 в судове засідання не з`явилася, подала на адресу суду заяву, в якій просить розглядати справу у її відсутності, просить в задоволенні вимог заяви відмовити.

У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося, в порядку ч. 2 ст. 247 ЦПК України.

Суд, дослідивши матеріали заяви, матеріали справи №456/1476/20, приходить до висновку, що в задоволенні заяви ОСОБА_1 , заінтересована особа ОСОБА_2 про визнання ухвали суду про затвердження мирової угоди у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про поділ майна подружжя такою, що не підлягає виконанню, слід відмовити з наступних підстав.

Статтею 14 ЦПК України передбачено, що судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України.

Згідно зі ст.432 ЦПК України, суд, який видав виконавчий документ, може за заявою стягувача або боржника виправити помилку, допущену при його оформленні або видачі, чи визнати виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню. Суд визнає виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, якщо його було видано помилково або якщо обов`язок боржника відсутній повністю чи частково у зв`язку з його припиненням, добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин.

Наведені підстави для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, поділяють на дві групи: 1) матеріально-правові (зобов`язання можуть припинятися внаслідок добровільного виконання обов`язку боржником поза межами виконавчого провадження, припинення зобов`язань переданням відступного, зарахуванням, за домовленістю сторін, прощенням боргу, неможливістю виконання); 2) процесуально-правові, до яких відносяться обставини, що свідчать про помилкову видачу судом виконавчого листа, зокрема: видача виконавчого листа за рішенням, яке не набрало законної сили (крім тих, що підлягають негайному виконанню); коли виконавчий лист виданий помилково за рішенням, яке взагалі не підлягає примусовому виконанню; видача виконавчого листа на підставі ухвали суду про затвердження мирової угоди, яка не передбачала вжиття будь-яких примусових заходів або можливості її примусового виконання і, як наслідок, видачі за нею виконавчого листа; помилкової видачі виконавчого листа, якщо вже після видачі виконавчого листа у справі рішення суду було скасоване; видачі виконавчого листа двічі з одного й того ж питання у разі віднайдення оригіналу виконавчого листа вже після видачі його дубліката; пред`явлення виконавчого листа до виконання вже після закінчення строку на пред`явлення цього листа до виконання.

Даний висновок викладений у постанові Верховного Суду від 16.01.2018 у справі №61-1592св17.

Наслідком визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, відповідно до п. 5 ч.1ст. 39 ЗУ «Про виконавче провадження» є закінчення виконавчого провадження.

Як вбачається з матеріалів справи №456/1476/20 ухвалою Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 13 травня 2021 року визнано та затверджено мирову угоду, укладену між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 на наступних умовах. Сторони за взаємною згодою та для уникнення будь-яких подальших суперечностей щодо розподілу між сторонами спільного майна подружжя: будівлі та споруди за адресою АДРЕСА_1 , квартири за адресою АДРЕСА_2 , гарантують одна одній право на: Припинення права власності за ОСОБА_2 на будівлю та споруду за адресою АДРЕСА_1 . Залишення за ОСОБА_1 права власності на будівлю та споруду за адресою АДРЕСА_1 . Припинення права власності за ОСОБА_1 на квартиру за адресою АДРЕСА_3 , загальною площею 114,4 м2 в м. Стрий, Львівської області. Залишення за ОСОБА_2 права власності на квартиру за адресою АДРЕСА_2 . Для реалізації п 1.1. відповідач ОСОБА_1 виплачує позивачу ОСОБА_2 грошову компенсацію частини вартості будівлі та споруди за адресою АДРЕСА_1 в сумі 25 000 доларів США, що еквівалентно за курсом НБУ 694 500 грн. ( шістсот дев`яносто чотири тисячі п`ятсот гривень). Виплати, передбачені п.1.1. проводяться відповідачем ОСОБА_1 рівними частинами щомісячно, починаючи з 01.01.2022 року протягом одного року на банківський ( картковий) рахунок позивача ОСОБА_2 . Кінцевий термін сплати 01.01.2023 року. Визначене у пункті 1 Мирової угоди право власності переходить до сторін у день повного виконання Мирової угоди, але не пізніше 01.02.2023 року. Всі витрати з переходу права власності сторони несуть за взаємною домовленістю. Сторони стверджують, що жодних вимог (претензій) матеріального (майнового) чи будь-якого іншого характеру одна стосовно іншої у спорі щодо розподілу між сторонами спільного майна подружжя: будівлі та споруди за адресою АДРЕСА_1 , квартири за адресою АДРЕСА_3 , загальною площею 114,4 м2 в м. Стрий, Львівської області після повного виконання мирової угоди не будуть мати у майбутньому. Закрито провадження у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про розподіл спільного майна подружжя.

Ухвалою Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 02 березня 2023 року залишено без розгляду заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа ОСОБА_2 про скасування заходів забезпечення позову.

Ухвалою Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 17 листопада 2023 року визнано неправомірними дії головного державного виконавця Стрийського відділу державної виконавчої служби у Стрийському районі Львівської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Семенюк Ольги Богданівни щодо повернення стягувачу виконавчого документу без прийняття до виконання. Зобов`язано головного державного виконавця Стрийського відділу державної виконавчої служби у Стрийському районі Львівської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Семенюк Ольгу Богданівну вирішити питання про відкриття виконавчого провадження за виконавчим документом - ухвалою Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 13.05.2021 року про затвердження мирової угоди у справі №456/1476/20.

Постановою Львівського апеляційного суду від 25 червня 2024 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишено без задоволення. Ухвалу Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 17 листопада 2023 року залишено без змін.

Як на підставу для визнання ухвали суду про затвердження мирової угоди у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про поділ майна подружжя такою, що не підлягає виконанню, заявник покликається на воєнний стан та відсутність коштів для виконання мирової угоди.

При цьому жодного доказу про зміну майнового стану, до матеріалів заяви заявник не долучає.

Відповідно до ст. 207ЦПК України мирова угода укладається сторонами з метою врегулювання спору на підставі взаємних поступок і має стосуватися лише прав та обо-в`язків сторін. У мировій угоді сторони можуть вийти за межи предмета спору за умови, що мирова угода не порушує прав чи охоронюваних законом інтересів третіх осіб. Сто-рони можуть укласти мирову угоду і повідомити про це суд, зробивши спільну пись-мову заяву, на будь-якій стадії судового процесу. Укладена сторона мирова угода за-тверджується ухвалою суду, в резолютивній частині якої зазначаються умови угоди. Затверджуючи мирову угоду, суд цією є ухвалою одночасно закриває провадження у справі.

В зазначеній мировій угоді сторони зазначили про обізнаність щодо правових на-слідків підписання та виконання даної угоди, тому суд вважав за за можливе затвердити мирову угоду сторін, а справу провадженням закрити.

Відповідно до вимог ст. 208 ЦПК України виконання мирової угоди здійснюється особами, які її уклали, в порядку і в строки, передбачені цією угодою. Ухвала про за-твердження мирової угоди є виконавчим документом та має відповідати вимогам до ви-конавчого документу, встановленим Законом України «Про виконавче провадження».

Мирова угода за своєю правовою природою є договором, який укладається сторо-нами з метою припинення спору, на умовах, погоджених сторонами. Мирова угода не приводить до вирішення спору по суті. Сторони не вирішують спір, не здійснюють правосуддя, що є прерогативою судової влади, а, досягнувши угоди між собою, припиняють спір. Мирова угода ґрунтується на взаємовигідних для обох сторін умовах, вона, як правило виконується добровільно. У противному разі, мирова угода, затверджена судом, може бути підставою для примусового виконання.

У п. 5 ч. 1ст. 39 ЗУ «Про виконавче провадження» передбачено скасування рішення суду, на підставі якого видано виконавчий документ, як самостійну підставу для закінчення виконавчого провадження. У зв`язку з цим у разі, якщо виконавчий лист вже пред`явлено до виконання, необхідності звертатися до суду із заявою про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, немає. Виконавче провадження в цьому випадку буде закінчене на зазначеній підставі.

Крім того, згідно із частиною п`ятою ст. 11 ЦК Україниу випадках, встановлених актами цивільного законодавства, цивільні права та обов`язки можуть виникати з рішення суду.

Статтею 263 ЦПК України встановлено, що судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим та має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеного цим Кодексом. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Відповідно до положень частини другої статті 432 ЦПК України, суд визнає виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, якщо його було видано помилково або якщо обов`язок боржника відсутній повністю чи частково у зв`язку з його припиненням, добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин.

За змістом вказаної норми виконавчий документ може бути визнаний судом таким, що не підлягає виконанню лише у випадку: 1) якщо його було видано помилково; 2) якщо обов`язок боржника відсутній повністю чи частково у зв`язку з його припиненням добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин.

При цьому словосполучення «або з інших причин» стосується саме припинення обов`язку боржника, який підлягає виконанню. Підстави припинення зобов`язання визначені главою 50 розділу І книги п`ятої ЦК України.

Так, зобов`язання можуть припинятися внаслідок добровільного виконання обов`язку боржником поза межами виконавчого провадження, припинення зобов`язань, переданням відступного, зарахуванням, за домовленістю сторін, прощенням боргу, неможливістю виконання.

При цьому суд зауважує, що за даною справою, виконавчий лист не видавався, а виконавчим документом була сама ухвала про затвердження мирової угоди від 13 травня 2021 року, яка відповідала вимогам виконавчого документу, які були закріплені Законом України «Про виконавче провадження».

Однак, перелік підстав для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, за змістом статті 432 ЦПК України, не є виключним, оскільки передбачає також інші підстави для прийняття такого рішення, ніж прямо зазначені у цій нормі процесуального права.

У цьому випадку саме на суд покладено обов`язок встановити, з яких підстав може бути визнано виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню з урахуванням права стягувача на повне виконання рішення суду та права боржника на захист від подвійного стягнення. Суд повинен вирішувати ці питання з урахуванням певних обставин справи, дотримуючись балансу інтересів обох сторін виконавчого провадження.

Як роз`яснив ВСС України в інформаційному листі від 01 липня 2015 року «Про практику розгляду судами процесуальних питань, пов`язаних із виконанням судових рішень у цивільних справах» у зв`язку з відсутністю чіткого визначення "інших причин" для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, у суддів виникали труднощі під час її застосування. Так, словосполучення «або з інших причин» не стосується припинення обов`язку боржника, який підлягає виконанню, а є іншими причинами, наприклад, в апеляційному чи касаційному порядку скасовано чи змінено рішення суду, або ж у зв`язку з нововиявленими обставинами, а виконавчий документ ще не виконаний.

Окрім того, за своїм змістом частина друга статті 432 ЦПК України передбачає визнання виконавчого документу таким, що не підлягає виконанню як повністю так і частково, а тому підстави, якими заявник обґрунтовує свою заяву, можуть бути наслідком як повного так і часткового визнання виконавчого документу таким, що не підлягає виконанню, а отже як повного так і часткового задоволення заяви, поданої відповідно до цієї норми закону.

Таким чином, передумовою для визнання виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню є одна з наступних обставин: - помилковість видачі виконавчого листа; - боржником чи іншою особою було добровільно виконано рішення суду, внаслідок чого обов`язок припинився; - обов`язок боржника припинився з інших причин (передання відступного, зарахування, прощення боргу, поєднання боржника і кредитора в одній особі, інші підстави припинення зобов`язання, передбачені главою 50 Цивільного кодексу України).

Отже, закон не передбачає можливість визнання виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню, якщо він виданий компетентним судом і є належним виконавчим документом.

Сутність процедури визнання виконавчого документу таким, що не підлягає виконанню полягає, насамперед, у встановленні обставин та фактів, що свідчать про відсутність матеріального обов`язку боржника, які виникли після ухвалення судового рішення (визнання мирової угоди), або наявність процесуальних підстав, які свідчать про помилкову видачу судом виконавчого документу.

Разом з тим, за наявності мирової угоди з обов`язком заявника щодо виплати коштів, яке набрало законної сили та підлягає виконанню, боржником при зверненні до суду із заявою про визнання виконавчого документу таким, що не підлягає виконанню, не доведено, що ним було добровільно виконано зазначене рішення суду, внаслідок чого його обов`язок припинився, або його обов`язок, як боржника, припинився з інших причин, передбачених положеннями статті 432 ЦПК України.

Згідно зі статтею 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч.1 ст.1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Положення статті 129-1 Конституції України визначають, що судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Виконання судових рішень, зокрема мирових угод, затверджених судом у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено статтею 6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод 1950 року.

Таким чином, проаналізувавши заяву ОСОБА_1 , враховуючи заперечення стягувача та наявні в матеріалах справи докази, керуючись вищенаведеними положеннями цивільного законодавства, суд дійшов висновку про відсутність підстав для визнання ухвали Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 13 травня 2021 року у справі №456/1476/20 за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про поділ майна подружжя про визнання та затвердження мирової угоди такою, що не підлягає виконанню.

Керуючись ст.ст.259-260, 261, 432 ЦПК України, суд, -

у х в а л и в:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 , заінтересована особа ОСОБА_2 про визнання ухвали суду про затвердження мирової угоди у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про поділ майна подружжя такою, що не підлягає виконанню, - відмовити в повному обсязі.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Львівського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Головуючий суддя В.Л.Бучківська