УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 жовтня 2024 року суддя Солом`янського районного суду м. Києва Усатова І.А., розглянувши позовну заяву представника позивача адвоката Острянка Богдана Івановича в інтересах ОСОБА_1 до Управління служби безпеки України у Львівській області, Львівської обласної прокуратури, Державної казначейської служби України про відшкодування моральної шкоди, завданої незаконними діями органів дізнання, попереднього слідства, прокуратури і суду,-

ВСТАНОВИВ:

Представник позивача звернувся до суду із позовом до відповідачів та просить стягнути з Державного бюджету України на користь ОСОБА_1 3 000 000, 00 грн. на відшкодування моральної шкоди.

Розглядаючи питання про відкриття провадження у справі, суддя, вивчивши матеріали справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами процесуального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, дійшла до наступних висновків.

За статтею 23 ЦПК України усі справи, що підлягають вирішенню в порядку цивільного судочинства, розглядаються місцевими загальними судами як судами першої інстанції, крім справ, визначених частинами другою - четвертою цієї статті.

Відповідно до ч. 3 ст. 28 ЦПК України позови про відшкодування шкоди, заподіяної каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю фізичної особи, чи шкоди, заподіяної внаслідок вчинення кримінального правопорушення, можуть пред`являтися також за зареєстрованим місцем проживання чи перебування позивача або за місцем заподіяння шкоди.

Відповідно до ч. 4 ст. 28 ЦПК України позови, пов`язані з відшкодуванням шкоди, заподіяної особі незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органу, що здійснює оперативно-розшукову діяльність, досудове розслідування, прокуратури або суду, можуть пред`являтися також за зареєстрованим місцем проживання чи перебування позивача.

Звертаючись із позовом до суду, представник позивача зазначив, що позивач проживає за адресою: АДРЕСА_1 . Зазначив, що позови, пов`язані з відшкодуванням шкоди, заподіяної особі незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органу, що здійснює оперативно-розшукову діяльність, досудове розслідування, прокуратури або суду, можуть пред`являтися також за зареєстрованим місцем проживання чи перебування позивача. Таким чином, звертається до Солом`янського районного суду м. Києва.

Будь-яких доказів представником позивача про місце проживання чи перебування позивача за вищевказаною адресою не надано.

Суддею здійснено запит до Єдиного державного демографічного реєстру, щодо визначення місця реєстрації позивача.

Так, відповідно до відомостей Єдиного державного демографічного реєстру позивач ОСОБА_1 зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 .

Крім того, відповідачі Управління служби безпеки України у Львівській області знаходиться за адресою: м. Львів, вул. Вітовського Д. 55, Львівська обласна прокуратура знаходиться за адресою: м. Львів, пр-т. Шевченка, 17/19, та Державна казначейська служба України знаходиться за адресою: м. Київ, вул. Бастіонна, 6. Таким чином, всі сторони, крім Державної казначейської служби України, знаходься за межами Києва.

Отже, враховуючи, що справа не відноситься до територіальної юрисдикції Солом`янського районного суду міста Києва, тому згідно положень ч. 2 ст. 27 ЦПК України, розгляд позову територіально підсудний Печерському районному суду м. Києва.

Відповідно до пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, кожен при вирішенні спору щодо його цивільних прав та обов`язків має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Термін «судом, встановленим законом» у пункті 1 статті 6 Конвенції передбачає усю організаційну структуру судів, включно з питаннями, що належать до юрисдикції певних категорій судів, у тому числі й територіальної.

Поняття «суд, встановлений законом» включає в себе, зокрема, таку складову, як дотримання усіх правил юрисдикції та підсудності.

Європейський суд з прав людини у пункті 24 рішення від 20 липня 2006 року в справі «Сокуренко і Стригун проти України» зазначив, що фраза «встановлений законом» поширюється не лише на правову основу самого існування «суду», але й на дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність.

В пункті 2 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ № 3 від 01 березня 2013 року «Про деякі питання юрисдикції загальних судів та визначення підсудності цивільних справ» зазначається, що підсудність визначає коло цивільних справ у спорах, вирішення яких належить до повноважень конкретного суду першої інстанції.

З сукупного аналізу вищенаведених положень законодавства можна зробити висновок, що під порушенням правил підсудності розуміється відкриття провадження і розгляд цивільної справи тим судом першої інстанції, до повноважень якого не відноситься вирішення даного спору.

У статті 124 Конституції України закріплено, що правосуддя в Україні здійснюють виключно суди. Юрисдикція судів поширюється на будь-який юридичний спір та будь-яке кримінальне обвинувачення. У передбачених законом випадках суди розглядають також інші справи.

Судоустрій в Україні будується за принципами територіальності та спеціалізації і визначається законом (стаття 125 Конституції України).

Ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи в суді, до юрисдикції якого вона віднесена процесуальним законом (частина 1 ст.8 Закону України «Про судоустрій і статус суддів»).

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 31 ЦПК України, суд передає справу на розгляд іншому суду, якщо: справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду.

Аналізуючи вищевикладені доводи, суддя дійшла висновку про передачу вказаної позовної заяви за підсудністю на розгляд до Печерського районного суду м. Києва.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 4, 27,28, 260, 353, 354 ЦПК України -

УХВАЛИВ:

Позовну заяву представника позивача адвоката Острянка Богдана Івановича в інтересах ОСОБА_1 до Управління служби безпеки України у Львівській області, Львівської обласної прокуратури, Державної казначейської служби України про відшкодування моральної шкоди, завданої незаконними діями органів дізнання, попереднього слідства, прокуратури і суду - передати за підсудністю на розгляд до Печерського районного суду м. Києва (01601, м. Київ, вул. Хрещатик, 42-А).

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається до Київського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому повної ухвали суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.

Суддя Усатова І.А.