____________________________________________________________________________________________________________________
справа № 520/6653/19
провадження № 2/947/36/24
УХВАЛА

про залишення позову без розгляду

10.12.2024 року м. Одеса

Київський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого судді Літвінової І.А.

за участю секретаря судового засідання Скоропуда С.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у місті Одеса цивільну справу № 520/6653/19 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , Приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Данич Оксани Федорівни, треті особи: ПАТ «Райффайзен Банк Аваль», приватний нотаріус Одеського міського нотаріального округу Сорока Любов Зіновіївна, про визнання недійсними договорів купівлі-продажу і іпотеки, визнання недійсним рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування за заповітом,

ВСТАНОВИВ:

Провадження у цивільній справі № 520/6653/19 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , Приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Данич Оксани Федорівни, треті особи: ПАТ «Райффайзен Банк Аваль», приватний нотаріус Одеського міського нотаріального округу Сорока Любов Зіновіївна, про визнання недійсними договорів купівлі-продажу і іпотеки, визнання недійсним рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування за заповітом відкрито ухвалою судді від 05.04.2019 року. Розгляд справи визначено проводити в порядку загального позовного провадження.

Протокольною ухвалою суду від 10.11.2021 року закрито підготовче провадження у справі, справу призначено до розгляду по суті.

В подальшому, за результатами розгляду клопотання представника позивача адвоката Дубінкіна Ю.М. та заяви представника відповідача адвоката Сіржанту Ю.В. про зупинення провадження у справі і неможливість приймати участь у справі до скасування воєнного стану в Україні судом 15.04.2022 року постановлено ухвалу про зупинення провадження у справі до завершення дії Закону України про затвердження Указу Президента України "Про введення воєнного стану в Україні".

При постановлені цієї ухвали суд виходив з наступного.

Згідно ст. 3 Конституції України людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю.

Права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Держава відповідає перед людиною за свою діяльність. Утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обов`язком держави.

Принцип рівності перед судом є основою сучасної концепції справедливого правосуддя. Для кожної людини у правовій державі насамперед важливо мати доступ до правосуддя і можливість вільно, швидко, безперешкодно реалізувати право на судовий захист незалежно від належності до певної соціальної групи або інших персональних характеристик особи.

Європейський суд з прав людини досить часто посилається на принцип рівності перед законом і судом у своїх рішеннях, при тому, що засади рівності і змагальності у судовому процесі виведені ним із принципу верховенства права, якому підпорядкована вся Конвенція, та є складовою права на справедливий суд, гарантованого статтею 6 Конвенції. Принцип рівності сторін у процесі у розумінні «справедливого балансу» між сторонами вимагає, щоб кожній стороні надавалася розумна можливість представити справу в таких умовах, які не ставлять цю сторону у суттєво невигідне становище відносно другої сторони. Рішення у справах «Dombo Beheer B.V. v. The Netherlands» від 27 жовтня 1993 р., заява № 14448/88, п. 33, та «Ankerl v. Switzerland» від 23 жовтня 1996 р., заява № 17748/91 п. 38.

Принцип рівності був неодноразово застосований ЄСПЛ і у справах щодо України. Наприклад, у справі «Надточій проти України» (Nadtochiy v. Ukraine, заява № 7460/03), рішення від 15 травня 2008 р.: Суд нагадує, що принцип рівності сторін один із складників ширшої концепції справедливого судового розгляду передбачає, що кожна сторона повинна мати розумну можливість представляти свою сторону в умовах, які не ставлять її в суттєво менш сприятливе становище у порівнянні з опонентом (див., серед інших рішень та mutatis mutandis, «Кресс проти Франції» (Kress v. France), [GC], заява № 39594/98, п. 72, ECHR 2001-VI; «Ф.С.Б. проти Італії» (F.C.B. v. Italy) від 28 серпня 1991 року, серія A № 208-B, п. 33; «Т. проти Італії» (Т. v. Italy) від 12 жовтня 1992 року, серія A № 245-C, п. 26; та «Кайя проти Австрії» (Kaya v. Austria), заява № 54698/00, п. 28, від 8 червня 2006 року).

Враховуючи заяви та клопотання учасників цивільної справи № 520/6653/19, обґрунтовані об`єктивними обставинами, пов`язаними із дією на території України правового режиму воєнного стану, дотримуючись обов`язковості принципу рівності учасників процесу перед законом і судом, з метою надати сторонам можливість особисто приймати участь у відкритому судовому засіданні, суд встановив необхідність зупинити провадження у цивільній справі до завершення обставин, які викликали таке зупинення завершення дії на території України правового режиму воєнного стану.

Вказана ухвала ні ким не оскаржувалася та набула законної сили, дія якої продовжувалася й станом на жовтень 2024 року, оскільки будь-яка сторона у справі № 520/6653/19 до цього часу з клопотанням щодо поновлення провадження до суду не зверталася.

22 жовтня 2024 року через канцелярію суду особисто позивачем ОСОБА_1 подано клопотання щодо вирішення питань про подальший рух справи і продовження її розгляду.

Судове засідання з викликом учасників справи призначено на 13 листопада 2024 року, про що 24.10.2024 року постановлено відповідну ухвалу.

В судове засідання учасники справи не з`явилися.

Позивач ОСОБА_1 розгляд справи просила відкласти, посилаючись на намір укласти угоду з новим адвокатом (вхід. № 70004 від 13.11.2024).

Від представника третьої особи ПАТ (нині - АТ) «Райффайзен Банк Аваль» подано заяву про проведення розгляду справи за їх відсутності (вхід. № 69854 від13.11.2024).

Після поновлення провадження у справі суд не зміг перейти до її розгляду по суті всупереч постановленій судом ухвали від 10.11.2021 року, у зв`язку із неявкою сторін.

Відкладаючи судове засідання суд врахував, що неявка позивача ОСОБА_1 у судове засідання є першою та надав можливість реалізувати «намір» щодо укладення угоди з новим адвокатом, про якій зазначала позивач у заяві від 13.11.2024. Також суд прийняв до уваги що минулий представник позивача Дубінкін Ю.В. надав до суду письмове підтвердження того, що представництво ним інтересів позивача ОСОБА_1 в зазначеній справі є припиненим (вхід. № 67807 від 04.11.2024).

Між тим, в наступне судове засідання, призначене на 10 грудня 2024 року сторона позивача також не з`явилася.

Від представника позивача ОСОБА_1 адвоката Іванової Парасковії Василівни до канцелярії суду подано заяву, в якій вона просить відкласти слухання справи на іншу дату, посилаючись на її перебування у відпустці з 04.12.2024 по 20.12.2024.

Вирішуючи дане питання, суд звертає увагу на те, що справа перебуває в провадженні суду з березня 2019 року, представник позивача (особа судом не встановлювалася, участі у справі не приймала), посилаючись на наявність поважних причин неявки в судове засідання перебування у відпусті, жодних доказів на підтвердження цих обставин суду не надала.

За приписами частини першої статті 44 ЦПК України учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

В силу вимог частини першої статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен при вирішенні судом питання щодо його цивільних прав та обов`язків має право на судовий розгляд упродовж розумного терміну. Обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням ч. 1 ст. 6 даної Конвенції. Така позиція викладена в рішенні Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 року у справі «Смірнова проти України».

Відповідно до статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського Суду з прав людини» суди України застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Європейського суду з прав людини, як джерело права.

Європейський суд з прав людини у рішенні від 07 липня 1989 року у справі Юніон Аліментаріа Сандерс С.А. проти Іспанії зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь у всіх етапах розгляду, що мають безпосередній стосунок до нього, утримуватися від використання прийомів для затягування процесу, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухань.

Отже, сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Двічі в судові засідання у цивільній справі № 520/6653/19 сторона позивача не з`являється.

Згідно з пунктом 3 частини першої статті 257 ЦПК України суд постановляє ухвалу про залишення позову без розгляду, якщо належним чином повідомлений позивач повторно не з`явився в судове засідання або не повідомив про причини неявки, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності і його нез`явлення не перешкоджає розгляду справи.

Суд, за наявності належного сповіщення позивача, залишає позовні вимоги без розгляду, беручи до уваги, що зазначена обставина відповідає вимогам закону, а також те, що немає значення причина другої неявки позивача у судове засідання, і те, що позивач не позбавлений права звернутись до суду з даним позовом після усунення обставин, які викликали залишення зазначеного позову без розгляду.

У відповідності до ч. 2 ст. 257 ЦПК України особа, позов якої залишено без розгляду, після усунення умов, що були підставою для залишення заяви без розгляду, має право звернутися до суду повторно.

Керуючись п. 3 ч. 1 ст. 257 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , Приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Данич Оксани Федорівни, треті особи: ПАТ «Райффайзен Банк Аваль», приватний нотаріус Одеського міського нотаріального округу Сорока Любов Зіновіївна, про визнання недійсними договорів купівлі-продажу і іпотеки, визнання недійсним рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування за заповітом - залишити без розгляду.

Роз`яснити позивачу, що залишення позову без розгляду не є перешкодою для повторного звернення із таким позовом до суду у порядку, встановленому законом.

Ухвала набирає законної сили з моменту її складення та може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя Літвінова І. А.