Справа №524/16/24
Провадження №2/524/941/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 листопада 2024 року Автозаводський районний суд м. Кременчука в складі головуючого судді Андрієць Д.Д., за участю секретаря судового засідання Булаєнко С.М., позивача ОСОБА_1 , представника позивача ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Кременчуці в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області про визнання права власності на спадкове майно об`єкт незавершеного будівництва за адресою: АДРЕСА_1 , ухвалив таке рішення, ухвалив таке рішення.

ПОЗИЦІЯ ПОЗИВАЧА

Позовні вимоги були обґрунтовані тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла мати позивача ОСОБА_3 . Після її смерті відкрилася спадщина, до складу якої увійшли є об`єкти незавершеного будівництва - житловий будинок з господарськими будівлями, розташовані за адресою: АДРЕСА_1 . Спадкодавець при житті не встиг оформити правовстановлюючі документи на будинок. Спадкоємцем за законом першої черги ОСОБА_3 є її син, позивач по справі ОСОБА_1 , який у встановлений законом строк звернувся до нотаріуса із заявою про оформлення спадкових прав. Внаслідок того, що його мати не оформила документи на належне їй нерухоме майно та не зареєструвала його в бюро технічної інвентаризації, тому позивач не може отримати у нотаріуса свідоцтво про право на спадщину і його право має бути визнано в судовому порядку.

В судовому засіданні позивач та його представник підтримали позов та просили його задовольнити з підстав, викладених в позовній заяві. Позивач зазначив, що за життя його мати отримала всі дозвільні документи на будівництво, а тому його право підлягає захисту шляхом визнання в судовому порядку його права власності в порядку спадкування на об`єкт незавершеного будівництва.

ЗАПЕРЕЧЕННЯ ВІДПОВІДАЧА

Відповідач проти задоволення позову заперечував, про що подав відзив, який не був прийнятий судом через пропуск строків на його подання.

ПРОЦЕСУАЛЬНІ ДІЇ У СПРАВІ

22.04.2024 судом відмовлено у прийнятті відзиву у зв`язку із пропуском строків на його подання, витребувано копію спадкової справи та оголошено перерву в підготовчому засіданні.

12.09.2024 судом закрито підготовче провадження та витребувано докази.

ФАКТИЧНІ ОБСТАВИНИ, ВСТАНОВЛЕНІ СУДОМ

ІНФОРМАЦІЯ_2 померла ОСОБА_3 , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 .

Спадщину після померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_3 прийняв її син ОСОБА_1 , що підтверджується копією заяви про прийняття спадщини від 14.01.2022.

10.04.2023 державний нотаріус Першої кременчуцької державної нотаріальної контори Власенко Н.В. прийняла постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на житловий будинок з господарськими будівлями, що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 . Підставою для відмови у вчиненні нотаріальної дії стало те, що згідно довідки КП «КМБТІ» від 05.12.2022 за №61/3455 право власності на нерухоме майно не зареєстровано.

НОРМИ ПРАВА

Відповідно до ст.1216 Цивільного кодексу України(дали ЦК України) спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Не входять до складу спадщини права та обов`язки, що нерозривно пов`язані з особою спадкодавця, зокрема: 1) особисті немайнові права; 2) право на участь у товариствах та право членства в об`єднаннях громадян, якщо інше не встановлено законом або їх установчими документами; 3) право на відшкодування шкоди, завданої каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; 4) права на аліменти, пенсію, допомогу або інші виплати, встановлені законом; 5) права та обов`язки особи як кредитора або боржника, передбачені статтею 608 цього Кодексу(ст.1218, 1219 ЦК України)

Відповідно до частини другої статті 331 ЦК України право власності на новостворене нерухоме майно (житлові будинки, будівлі, споруди тощо) виникає з моменту завершення будівництва (створення майна). Якщо договором або законом передбачено прийняття нерухомого майна до експлуатації, право власності виникає з моменту його прийняття до експлуатації. Якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації.

Згідно з частиною четвертою статті 182 ЦК України порядок проведення державної реєстрації прав на нерухомість та підстави відмови в ній встановлюються законом.

ОЦІНКА СУДУ

Основним доводом позивача було те, що за життя його мати отримала всі необхідні дозвільні документи на будівництво, однак не встигла оформити правовстановлюючі документи.

На підтвердження своїх доводів позивач надав суду виписку із розпорядження від 30.03.1994 №410. Відповідно до змісту вказаного розпорядження ОСОБА_3 надано у постійне користування із земель запасу міста земельну ділянку площею 1000 кв.м. для будівництва індивідуального жилого будинку з присвоєнням адреси: АДРЕСА_2 .

За даними технічного паспорту на будинок, рік його побудови 2004(а.с.28).

Вперше на законодавчому рівні встановлено порядок та умови прийняття в експлуатацію об`єктів будівництва постановою Кабінету Міністрів України від 5 серпня 1992 року № 449 «Про порядок прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів державного замовлення».

В подальшому 22 вересня 2004 року Кабінет Міністрів України прийняв постанову №1243 «Про Порядок прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів».

Відповідно до п.25 вказаного Порядку закінчені будівництвом приватні житлові будинки садибного типу, дачні та садові будинки приймаються в експлуатацію у порядку, визначеному Радою міністрів Автономної Республіки Крим, обласними, Київською та Севастопольською міськими держадміністраціями та погодженому з Мінрегіонбудом. Датою введення в експлуатацію закінченого будівництвом об`єкта є дата затвердження акта державної приймальної комісії про прийняття в експлуатацію цього об`єкта органом виконавчої влади чи органом місцевого самоврядування, що утворив комісію.

Отже, прийняттю в експлуатацію підлягають індивідуальні (садибні) житлові будинки, садові, дачні будинки загальною площею до 300 квадратних метрів збудовані у період з 5 серпня 1992 року до 9 квітня 2015 року.

Індивідуальні (садибні) житлові будинки, садові, дачні будинки, господарські (присадибні) будівлі і споруди, збудовані у період до 5 серпня 1992 року, не підлягають проходженню процедури прийняття в експлуатацію.

Зазначений висновок узгоджується з правовою позицією висловленою Верховним Судом у постанові від 15 жовтня 2020 року у справі № 623/214/17 та в постанові від 15 січня 2021 року по справі № 1540/3952/18.

Враховуючи те, що житловий будинок по АДРЕСА_1 збудований в 2004 році вказаний будинок підлягав введенню в експлуатацію.

В свою чергу, доказів, які б підтверджували те, що спадкодавцем були вчинені дії для введення будинку в експлуатацію суду надано не було.

З цих підстав, суд вважає, що будинок АДРЕСА_1 не є об`єктом цивільних прав.

Статтею 2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» визначено, що державна реєстрація прав на нерухоме майно - це офіційне визнання і підтвердження державою фактів виникнення, переходу або припинення прав на нерухоме майно, обтяження таких прав шляхом внесення відповідного запису до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Державній реєстрації підлягає право власності тільки на ті об`єкти нерухомого майна, будівництво яких закінчено та які прийняті в експлуатацію у встановленому порядку.

Визнання ж права власності на об`єкт незавершеного будівництва, не прийнятого до експлуатації, в судовому порядку нормами ЦК України чи іншими нормативними актами не передбачено.

Зазначений висновок викладений у постанові Верховного Суду України від 27 травня 2015 року у справі № 6-159цс15, постанові Великої Палати Верховного Суду від 18 грудня 2019 року по справі № 200/22329/14-ц(Провадження № 14-483цс19)

З огляду на те, що спірний будинок не був введений в експлуатацію, відповідно до наведеної практики Верховного Суду, визнання права власності на вказане майно в судовому порядку не передбачено.

Якщо об`єкт будівництва не був завершений спадкодавцем чи не був прийнятий в експлуатацію або право власності не було за ним зареєстроване, то до складу спадщини входять усі належні спадкодавцеві як забудовнику права та обов`язки, а саме: право власності на будівельні матеріали та обладнання, які були використані спадкодавцем у процесі цього будівництва; право завершити будівництво (як правонаступник спадкодавця замінений у порядку спадкування забудовник); право передати від свого імені для прийняття в експлуатацію завершений будівництвом об`єкт; право одержати на своє ім`я свідоцтво про право власності й зареєструвати право власності. Таким чином, спадкоємець має право звернутися до суду з позовом про визнання за ним майнових прав забудовника як таких, що входять до складу спадщини.

Така позиція викладена в постанові Верховний Суд у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 14 лютого 2022 року по справі № 243/13575/19(провадження № 61-11268сво20) та в пункті 8 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування».

Отже, враховуючи викладене, суд вважає, що належним способом захисту прав позивача є визнання в порядку спадкування прав забудовника, а не права власності на об`єкт. Разом із тим, обрання способів захисту є правом позивача.

Суд наголошує на тому, що обрання позивачем неналежного способу захисту своїх прав є самостійною підставою для відмови в позові. Вказана позиція викладена в постановах Великої Палати Верховного Суду від 19 січня 2021 року у справі № 916/1415/19 (провадження № 12-80гс20, пункт 6.21), від 02 лютого 2021 року у справі № 925/642/19 (провадження № 12-52гс20, пункт 54), від 22 червня 2021 року у справі № 200/606/18 (провадження № 14-125цс20, пункт 76), від 23 листопада 2021 року у справі № 359/3373/16-ц (провадження № 14-2цс21, пункт 155), від 25 січня 2022 року у справі № 143/591/20 (провадження № 14-72 цс 21, пункт 8.46), від 01 березня 2023 року у справі № 522/22473/15-ц (провадження № 12-13гс22, пункт 127)

За наведених обставин, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні позову.

Судові витрати покладаються на позивача.

Керуючись ст. 10, 12, 81, 141, 258, 259, 263 265 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Відмовити у задоволенні позову ОСОБА_1 до Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області про визнання права власності на спадкове майно.

Судові витрати покласти на позивача.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до Полтавського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 05.12.2024

Суддя Діна АНДРІЄЦЬ