ВАСИЛЬКІВСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 362/4721/24
Провадження № 2/362/2377/24
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 жовтня 2024 року

Васильківський міськрайонний суд Київської області в складі:

головуючого - судді Мартинцової І.О.,

за участі секретаря судового засідання - Стороженко К.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження в м. Василькові Київської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання,-

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернулася до суду з позовом до відповідача, я кому просила стягнути з ОСОБА_2 на її користь аліменти на її утримання, як повнолітньої дитини, яка продовжує навчання, у розмірі 1/3 частини всіх його заробітків (доходів) щомісячно, починаючи з 02 липня 2024 року і до досягнення донькою 23 річного віку, або до закінчення навчання.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 31.01.2003 року між ОСОБА_3 та ОСОБА_2 було зареєстровано шлюб, який рішенням Васильківського міськрайонного суду Київської області від 16.06.2022 року було розірвано. ІНФОРМАЦІЯ_1 народилась ОСОБА_1 , батьками якої є ОСОБА_3 та ОСОБА_2 . Рішенням Васильківського міськрайонного суду Київської області від 04.02.2022 року з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 стягнуто аліменти на її утримання, як дитини, яка продовжує навчання у розмірі частини всіх видів його заробітку (доходу) але не менше 50% прожиткового мінімуму ля дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з 11.10.2021 року і до закінчення ОСОБА_1 навчання, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_2 , але не більше як до досягнення нею 23 років.

Посилаючись на те, що на даний час дія рішення Васильківського міськрайонного суду Київської області від 04.02.2022 року закінчилось 30.06.2024 року, позивачка продовжує навчання та є студенткою факультету права у Чернівецькому національному університеті імені Юрія Федькова контрактної, денної форми навчання, що потребує значних витрат на оплату навчання, купівлю підручників, проживання за місцем знаходження навчального закладу та ін., крім того має проблеми зі здоров`ям та проходить курс лікування, в зв`язку з чим потребує утримання від батька, просить суд стягнути аліменти за рішенням суду, оскільки батько офіційно працює та має стабільний дохід.

26.07.2024 р. суд відкрив провадження у даній справі та вирішив її розглянути за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін.

Користуючись своїм правом, представником відповідача- адвокатом Стукаловою І.В. було подано відзив на позовну заяву, в якому остання просила відмовити в задоволенні позову, вважаючи його необґрунтованим та не підтвердженим належними і допустимими доказами.

При цьому, вказала, що матеріали позову не містять жодного доказу на підтвердження факту та періоду навчання в Чернівецькому національному університеті імені Юрія Федьковича. При цьому, позивач завчасно припинила навчання в ДВНЗ «Київський національний економічний університет імені Вадима Гетьмана», у зв`язку з чим втратила право на утримання, яке надано їй рішенням Васильківського міськрайонного суду Київської області від 04.02.2022 року матеріали позову не містять жодного доказу на підтвердження факту та періоду навчання в Чернівецькому національному університеті імені Юрія Федьковича. При визначені розміру аліментів представник відповідача вважав за необхідне врахувати те, що відповідач має двох непрацездатних батьків, один з яких (матір) має великі проблеми зі здоров`ям, у зв`язку з чим потребує постійного стаціонарного лікування, придбання ліків, що покладає на відповідача обов`язок надавити їм матеріальну допомогу. Крім того, як зазначає представник відповідача, батьки є внутрішньо-переміщеними особами, які втратили своє житло в окупованих місцях, у зв`язку з чим відповідач винаймає квартиру для їх та свого проживання, за яку щомісячно сплачує 6500 грн.

Сторони в судове засідання не прибули.

Представник позивача- адвокат Ясинецький О.А. через електронну пошту надіслав суду 14.10.2024 року клопотання про розгляд справи без участі позивача та його представника та просив задовольнити позовні вимоги (а.с. 124-125).

Від представника відповідача адвоката Стукалової І.В. також через канцелярію суду надійшла заява, в якій остання просить проводити розгляд справи без участі відповідача та його представника на підставі зібраних по справі доказів і заперечень, викладених у поданому відзиві на позов. При цьому зазначає, що заявлені позивачем вимоги є надто завищеними, розмір очікуваних аліментів є, на її думку, необґрунтованим. При прийнятті рішення у справі просила врахувати майновий стан відповідача, перебування на його утриманні двох непрацездатних батьків, витрати на оренду житла та можливість отримання позивачем аліментів на навчання і від матері. Визначаючи розмір аліментів, який на думку представника відповідача підлягає стягненню, вважає, що їх розмір не може перевищувати 1/8 частки від доходу відповідача або розміру рекомендованого мінімуму для дитини відповідного віку, який складає 3028 грн. ( у разі стягнення аліментів в твердій грошовій сумі). При визначенні періоду стягнення аліментів представник відповідача просив врахувати сплачені відповідачем аліменти в липні і серпні 2024 року, що підтверджується довідкою про доходи з в/ч НОМЕР_1 № 271 віл 17.08.2024 року.

Відповідно до ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Дослідивши та всебічно проаналізувавши обставини справи в їх сукупності, оцінивши зібрані по справі докази виходячи зі свого внутрішнього переконання, яке ґрунтується на повному та всебічному дослідженні обставин справи, суд дійшов висновку про задоволення позову з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно до ч. 3 ст. 12, ч.ч. 1, 6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Судом достовірно встановлено, що відповідач ОСОБА_2 є батьком позивача ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , що підтверджується копією свідоцтва про її народження ( а.с. 31).

В силу вимог ч. 4 ст. 82 ЦПК України -обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Так, судом достовірно встановлено, що рішенням Васильківського міськрайонного суду Київської області від 04.02.2022 року з відповідача на користь позивача вже було стягнуто аліменти на її утримання, як дитини, яка продовжує навчання у розмірі частини всіх видів його заробітку (доходу) але не менше 50% прожиткового мінімуму ля дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з 11.10.2021 року і до закінчення ОСОБА_1 навчання, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_2 , але не більше як до досягнення нею 23 років.

Підставою для призначення аліментів на навчання був документально підтверджений факт навчання позивача в навчально-науковому інституті «Юридичний інститут Київського національного економічного університету імені Вадима Гетьмана».

За клопотанням представника відповідача ухвалою суду від 27.08.2024 року було витребувано з навчально-наукового інституту «Юридичний інститут Київського національного економічного університету імені Вадима Гетьмана» інформацію про дату та підстави припинення навчання ОСОБА_1 .

З відповіді навчально-наукового інституту «Юридичний інститут Київського національного економічного університету імені Вадима Гетьмана» № 06/34-573 від 25.09.2024 року встановлено, що ОСОБА_1 з 15.09.2020 року зарахована на 1 курс першого (бакалаврського) рівня вищої освіти на денну форму навчання за спеціальністю «Право». З 02 грудня 2022 року позивачу змінено форму фінансування та переведено на навчання за державним замовленням. З 21.06.2023 року ОСОБА_1 відраховано зі складу здобувачів освіти та 01.09.2023 року останню поновлено на 3-й курс першого (бакалаврського) рівня вищої освіти на денну форму навчання за спеціальністю «Право». В подальшому, наказом від 26.09.2023 року позивача було відраховано зі складу здобувачів за власним бажанням.

В свою чергу, з довідки Чернівецького національного університету ім. Ю.Федьковича №364 від 18.09.2024 року вбачається, що ОСОБА_1 є студенткою 4-го курсу юридичного факультету денної форми навчання ( а.с. 111)

Обставини навчання ОСОБА_1 в вищевказаному навчальному закладі також підтверджується копією доданого договору про надання освітніх послуг № 09-452 від 22.09.2023 року (а.с.8-13)

Таким чином, з досліджених в ході судового розгляду письмових доказів, достовірно встановлено, що після відрахування в вересні 2023 року з навчально-наукового інституту «Юридичний інститут Київського національного економічного університету імені Вадима Гетьмана позивача в тому ж місяці було зараховано на 3-й курс Чернівецького національного університету імені Юрія Федьковича, що свідчить про правомірність отримання нею аліментів на навчання за попереднім рішення суду.

Відповідно до вимог ч.ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 p., яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789-ХІІ від 27 лютого 1991 p. та набула чинності для України 27 вересня 1991 p., держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Вимогами ст. 141 СК України встановлено, що мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і обов`язків і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

Відповідно до ст.198 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати своїх повнолітніх непрацездатних дочку, сина, які потребують матеріальної допомоги, якщо вони можуть таку допомогу надавати.

Відповідно до ч.1 ст.198 Сімейного кодексу України, суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, визначених у ст.183 цього Кодексу.

Частиною першою ст.199 Сімейного кодексу України передбачено, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку із цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу.

Відповідно ч.3 ст.199 ЦПК України право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання.

Відповідно до ст. 200 СК України, суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у ст. 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином.

За змістом ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення.

З матеріалів справи вбачається, що відповідач є військовослужбовцем в/ч НОМЕР_1 та отримує стабільний заробіток, що підтверджується актуальною довідкою № 271 від 17.08.2024 року (а.с.70).

Крім того, долученими письмовими доказами підтверджено, що відповідач має двох непрацездатних батьків, які проживають з ним та перебувають на його утриманні. Дані обставини підтверджуються копіями їх пенсійних посвідчень (а.с. 60,61); довідками про взяття їх на облік як внутрішньо переміщених осіб (а.с.64-65); медичною документацією, яка міститься в матеріалах справи (а.с.62,63) актом обстеження умов їх спільного проживання від 19.08.2024 року (а.с.69) та договором оренди житла від 01.04.2023 року(а.с. 66-68).

Відповідно до роз`яснень викладених у Постанові Пленуму Верховного суду України "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" №3, від 15.05.2006 року обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу.

При цьому, суд вважає за необхідне роз`яснити, що батьки мають всебічно сприяти розвитку дитини, яка хоча й досягла повноліття, однак продовжує навчання з метою здобуття спеціальності, що забезпечить їй можливість у подальшому працевлаштуватися та мати власний незалежний від батьків дохід. Забезпечення умов для такого розвитку та навчання пов`язане з належним наданням матеріальної допомоги, що має бути достатньою та не ставити повнолітнього у становище вибору між можливістю подальшої освіти і здобуття спеціальності та між необхідністю працевлаштування для власного матеріального забезпечення.

Приймаючи до уваги те, що донька відповідача продовжує здобувати освіту на денній формі навчання, а отже позбавлена можливості працювати та себе забезпечувати, домовленості між сторонами щодо її утримання не досягнуто, а відповідач в добровільному порядку належної допомоги на утримання дитини, яка продовжує навчання, не надає, суд, враховуючи матеріальне становище платника аліментів, який є офіційно працевлаштованим та отримує стабільний дохід, має двох непрацездатних батьків, які проживають з ним та перебувають на його утриманні, інтереси дитини на утримання якої присуджуються аліменти, дійшов висновку, що позов підлягає до часткового задоволення, шляхом стягнення з відповідача на користь позивача аліментів у розмірі 1/5 частини з усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно до закінчення навчання, але не більш як до досягнення нею двадцяти трьох років, оскільки саме такий розмір, з урахуванням всіх обставин справи, на думку суду, є достатнім та відповідає інтересам дитини.

В свою чергу вимога позивача про стягнення аліментів за минулий період, починаючи з 02.07.2024 року не підлягає до задоволення, оскільки відповідно до вимог ст. 191 СК України аліменти присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, тобто з 09.07.2024 року.

Суд зазначає, що в силу вимог ч. 2 ст. 199 СК України право на утримання припиняється у разі припинення навчання.

Відповідно до ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення у справі про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

При цьому, у зв`язку звільненням позивача від сплати судового збору на підставі пункту 3 частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір» та у зв`язку із частковим задоволенням позову, в силу вимог ч. 6 ст. 141 ЦПК України, з відповідача в дохід держави слід стягнути судовий збір в сумі 1211 гривень 20 копійок як за одну позовну вимогу немайнового характеру.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 141, 181, 182, 198, 199, 200 СК України, ст.ст.12,76 - 81, 141, 247, 258, 259, 264-265, 268, 354, 355 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_2 ) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_3 ) аліменти на її утримання в розмірі 1/5 частини його заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з 09.07.2024 року до закінчення навчання, але не більш як до досягнення нею двадцяти трьох років.

Допустити негайне виконання судового рішення в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

Стягнути з ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_2 ) в дохід держави 1211 (одна тисяча двісті одинадцять) грн. 20 коп. судового збору.

Рішення суду може бути оскаржене безпосередньо до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому рішення суду не було вручено у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення повного рішення суду.

Суддя Мартинцова І.О.