ХЕРСОНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

Іменем України

10 грудня 2024 року м. Херсон

Єдиний унікальний номер справи: 766/22676/21

Номер провадження: 22-ц/819/328/24

Херсонський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого Склярської І.В.,

суддів: Бездрабко В.О., Радченка С.В.,

секретар Вєрємєєнко В.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Херсоні апеляційну скаргу Херсонської міської ради на рішення Херсонського міського суду Херсонської області від 03 липня 2024 року в складі судді Кузьміної О.І., у справі за позовом Гаражно-будівельного кооперативу «Шуменський» до ОСОБА_1 , Херсонської міської ради про скасування права власності на гараж,

встановив:

Короткий зміст позовних вимог

В листопаді 2021 року адвокат Рева С.Л., яка діє від імені Гаражно-будівельного кооперативу «Шуменський» звернулася до суду з позовом, в якому просить:

визнати протиправним та скасувати рішення виконавчого комітету Херсонської міської ради від 16.03.2004 № 118 та свідоцтво про право власності на нерухоме майно серії НОМЕР_1 (гараж) площею 164,1 м.кв., за адресою: АДРЕСА_1 , видане ОСОБА_1 , яке зареєстровано Херсонським Бюро технічної інвентаризації 25.03.2004 в реєстрову книгу № 2 за № 640, реєстраційний номер № 5165584.

В обґрунтування позову зазначила, що Гаражно-будівельний кооператив «Шуменський» є юридичною особою, який створений з метою будівництва гаражів на власні кошти членів кооперативу та їх експлуатації на основі самоуправління і самофінансування.

Відповідно до Державного акту на право постійного користування землею І-ХС № 002225 виданого виконавчим комітетом Херсонської міської ради народних депутатів відповідно до рішення виконавчого комітету Херсонської міської ради народних депутатів від 20.08.1996 № 305 та який зареєстровано в Книзі записів державних актів на право постійного користування землею за № 240 Гаражно-будівельному кооперативу «Шуменський», за адресою м. Херсон вул. Фрітаун, буд. 24, надано у постійне користування 5,1585 га під індивідуальні гаражі та для будівництва індивідуальних гаражів.

У червні 2021 року, при проведенні інвентаризації об`єктів гаражного кооперативу, з`ясувалось, що Херсонською міською радою, на підставі рішення виконавчого комітету від 16.03.2004 № 118, видано свідоцтво про право власності на гараж площею 164,1 м.кв. за адресою: АДРЕСА_1 , ОСОБА_1 , який зареєстровано в БТІ 24.03.2004 року в реєстрову книгу № 2 за № 640.

Будь-яких інших документів щодо виділу частини земельної ділянки чи надання згоди користувача земельної ділянки на ці дії, чи визначення який саме гараж відсутні.

Вважає, що право власності ОСОБА_1 на гараж в гаражному кооперативі «Шуменський» набуто безпідставно, неправомірно, тому, підлягає скасуванню.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Рішенням Херсонського міського суду Херсонської області від 03 липня 2024 року позов адвоката Реви Світлани Леонідівни, яка діє в інтересах Гаражно-будівельного кооперативу «Шуменський» до ОСОБА_1 , Херсонської міської ради про скасування права власності на гараж задоволено. Суд ухвалив:

Визнати протиправним та скасувати рішення виконавчого комітету Херсонської міської ради №118 від 16.03.2004 року та свідоцтво про право власності на нерухоме майно серії НОМЕР_1 (гараж) площею 164,1 м.кв., розташований адресою: АДРЕСА_1 , видане ОСОБА_1 , яке зареєстровано Херсонським Бюро технічної інвентаризації 25.03.2004 року в реєстрову книгу № 2 за № 640, реєстраційний номер № 5165584.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги

В апеляційній скарзі Херсонська міська ради, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм процесуального та матеріального права та неповнотою дослідження доказів, просить скасувати рішення суду першої інстанції; постановити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

АРГУМЕНТИ УЧАСНИКІВ СПРАВИ

(1) Доводи особи, яка подала апеляційну скаргу

В обґрунтування доводів апеляційної скарги особа, яка її подала, посилається на таке. Відповідно до пункту 4 мотивувальної частини рішення Конституційного Суду України від 16.04.2009 у справі № 1-9/2009 встановлено, що ненормативні акти передбачають конкретні приписи, звернені до окремого суб`єкта чи юридичної особи, застосовуються одноразово і після реалізації вичерпують свою дію. Таким чином, оскаржуваний акт є ненормативним актом, і вичерпав свою дію, шляхом його реалізації, а тому, позовна вимога не підлягає задоволенню.

Крім того, позивач не надав доказів права власності Гаражно-будівельного кооперативу «Шуменський» на спірне нерухоме майно (гараж площею 164,1 кв. м за адресою: АДРЕСА_1 ) на відміну від наявності у відповідача ( ОСОБА_1 ) усіх необхідний реєстраційних документів на право власності вказаного майна.

Висновок суду першої інстанції про те, що клопотання представника відповідача Херсонської міської ради про застосування строків позовної давності, не підлягає задоволенню судом, оскільки в судовому засіданні встановлено, що позивач звернувся до суду з вказаним позовом в межах строку позовної давності, так як дізнався про своє порушене право в 2021 році, є необґрунтованим. Так, згідно Статуту, гаражний кооператив має правління, ревізійну комісію, яка зобов`язана здійснювати контроль за фінансово-господарською діяльністю кооперативу та перевірку такої діяльності не рідше одного разу на рік (п. 5.9, 5.10 Статуту), а отже позивач мав обов`язок здійснювати відповідні інвентаризації щороку, а відтак - мав можливість виявити (з`ясувати) факт видачі свідоцтва про право власності на гараж, на підставі рішення виконавчого комітету від 16.03.2004 набагато раніше.

При дослідженні та з`ясуванні обставин справи, суд першої інстанції не був позбавлений можливості з`ясувати причини пропуску позивачем строків позовної давності та у випадку якщо на підставі досліджених у судовому засіданні доказів встановить, що право позивача, про захист якого він просить, не порушено, ухвалюється рішення суду про відмову в задоволенні позову саме на цій підставі, а не через пропуск строку позовної давності. Якщо ж встановлено, що таке право порушено і строк позовної давності пропущено без поважних причин, суд ухвалює рішення про відмову в позові у зв`язку із закінченням строку позовної давності.

(2) Позиція інших учасників справи

Відзив на апеляційну скаргу не надходив. У судовому засіданні суду апеляційної інстанції ОСОБА_1 пояснив, що він визнає доводи апеляційної скарги, оскільки податкові зобов`язання внаслідок наявного права власності на гараж є для нього тягарем; дійсно через БТІ оформив право власності на гараж у кооперативі, про набуття права власності на гараж повідомив керівництво кооперативу у 2021 році. У подальшому, у письмових поясненнях, зазначив, що подавав до суду першої інстанції заяву про визнання позовних вимог ; про перелік поданих ним документів для набуття права власності на гараж не пам`ятає; до Херсонської міської ради з заявою про виділення земельної ділянки та до кооперативу про надання довідки про виплату пая, не звертався. При зверненні до нього керівника кооперативу у 2001 році надав йому документи про власність. Не заперечує щодо неправомірності набуття права власності та іншого порядку повернення гаражу у володіння гаражного кооперативу ніж скасування права власності на гараж у судовому порядку не вбачає. У судових дебатах поклався на думку юриста кооперативу.

2.Мотивувальна частина

ПОЗИЦІЯ АПЕЛЯЦІЙНОГО СУДУ

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів та вимог скарги, колегія суддів апеляційного суду приходить до наступного.

Згідно з ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

За приписами ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави (частина перша статті 2 ЦПК України).

Відповідно до ч. ч. 1, 2 статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Задовольняючи позов суд першої інстанції суд пославшись на норми виходив з того, що в судовому засіданні достовірно встановлено порушення право гаражно-будівельного кооперативу «Шуменський» на користування гаражем.

Разом з тим, до наведеного висновку суд першої інстанції дійшов без належного дотримання норм матеріального та процесуального закону.

З матеріалів справи вбачається, що на доведення своїх позовних вимог позивачем надані докази, які свідчать про наступне :

11.06.1996 виконавчим комітетом Херсонської міської ради зареєстровано гаражно-будівельний кооператив «Шуменський», що підтверджується копією свідоцтва про державну реєстрацію юридичних осіб з зазначенням у ньому місцезнаходження юридичної особи: м. Херсон, вулиця Фрітаун (а.с. 10).

Надані позивачем довідка №457 про включення кооперативу до ЄДРПО та витяг з ЄДРЮФО свідчить про місцезнаходження: м. Херсон, Фрітаун,24 ( т.2 а.с.48-50).

09.10.1996 гаражно-будівельному кооперативу «Шуменський» з вказівкою місцезнаходження землекористувача: вул. Фрітаун, виконавчим комітетом Херсонської міської ради народних депутатів надано у постійне користування 5,1585 га під індивідуальні гаражі та для будівництва індивідуальних гаражів, відповідно до рішення виконавчого комітету Херсонської міської ради народних депутатів від 20.08.1996 року № 305, який зареєстровано в Книзі записів державних актів на право постійного користування землею за № 240, що підтверджується копією Державного акту на право постійного користування землею І-ХС № 002225 (а.с. 18). План зовнішніх меж землекористування у цьому акті містить зазначення ділянка АДРЕСА_2 (перша черга) ( без опису меж) та ділянка АДРЕСА_3 (друга черга) з описом меж у яких адреса АДРЕСА_1 відсутня( т.2 а.с.52-53).

Зі статуту гаражно-будівельного кооперативу «Шуменський», затвердженого загальними зборами 14.12.2011, вбачається, що метою кооперативу є задоволення потреб членів кооперативу в гаражах-стоянках для автомобілів і мотоциклів, шляхом будівництва обладнаних гаражів на власні кошти членів кооперативу, а також для подальшої експлуатації цих гаражів-стоянок на основі самоуправління і самофінансування (1.3 загальні положення статуту) ( а.с.5-8).

Пунктом 5 протоколу №1 загальних зборів гаражно-будівельного кооперативу «Шуменський» від 17 квітня 2011 року створено інвентаризаційну комісію ( а.с.13).

На запит ОСОБА_1 видано архівний витяг з рішення виконавчого комітету Херсонської міської ради від 16.03.2004 р. №118 «Про видачу свідоцтв про право власності», яким Управлінню комунальної власності (козаков І.В.) видати свідоцтво про право власності :1.33. ОСОБА_1 на гараж загальною площею 164, 1 м.кв. по АДРЕСА_1 ( а.с.20-21).

22.03.2004 ОСОБА_1 , Херсонською міською радою видано свідоцтво про право власності на нерухоме майно, на підставі рішення виконавчого комітету від 16.03.2004 № 118, тип об`єкта - гараж, площею 164,1 м.кв. за адресою: АДРЕСА_1 , яке зареєстровано в БТІ 24.03.2004 в реєстрову книгу № 2 за № 640 (а.с. 14).

Інших документів позивачем до суду першої інстанції не надавалося.

Правові, організаційні, економічні та соціальні основи функціонування кооперації в Україні визначені Законом України від 10 липня 2003 року № 1087-IV «Про кооперацію» (далі - Закон № 1087-IV).

Кооператив - юридична особа, утворена фізичними та/або юридичними особами, які добровільно об`єдналися на основі членства для ведення спільної господарської та іншої діяльності з метою задоволення своїх економічних, соціальних та інших потреб на засадах самоврядування; обслуговуючий кооператив - кооператив, який утворюється шляхом об`єднання фізичних та/або юридичних осіб для надання послуг переважно членам кооперативу, а також іншим особам з метою провадження їх господарської діяльності (абзац третій, п`ятий статті 2 Закону № 1087-IV).

Стаття 3 цього Закону метою кооперації визначає задоволення економічних, соціальних та інших потреб членів кооперативних організацій на основі поєднання їх особистих та колективних інтересів, поділу між ними ризиків, витрат і доходів, розвитку їх самоорганізації, самоуправління та самоконтролю.

Кооператив є первинною ланкою системи кооперації і створюється внаслідок об`єднання фізичних та/або юридичних осіб на основі членства для спільної господарської та іншої діяльності з метою поліпшення свого економічного стану.

Відповідно до завдань та характеру діяльності кооперативи поділяються на такі типи: виробничі, обслуговуючі та споживчі. За напрямами діяльності кооперативи можуть бути сільськогосподарськими, житлово-будівельними, садово-городніми, гаражними, торговельно-закупівельними, транспортними, освітніми, туристичними, медичними тощо (стаття 6 Закону № 1087-IV).

Відповідно до статті 15 цього Закону вищим органом управління кооперативу є загальні збори членів кооперативу.

У статті 8 Закону № 1087-IV передбачено, що статут кооперативу є правовим документом, що регулює його діяльність.

З наданої позивачем, в обґрунтування доводів позовної заяви, копії Статуту гаражно-будівельного кооперативу «Шуменський», який прийнято загальними зборами його членів 11 жовтня 2011 року (незважаючи на те, що оспорюються правовідносини, які виникли у березні 2004 року) , метою кооперативу є задоволення потреб членів кооперативу в гаражах стоянка для автомобілів і мотоциклів, шляхом будівництва обладнаних гаражів на власні кошти членів кооперативу, а також для подальшої експлуатації цих гаражів-стоянок на основі самоуправління і самофінансування. (Розділ 1 п. 3.1).

Відповідно до п.п. 3.1 Роздiлу 3 Статуту, членами кооперативу можуть бути громадяни України, які досягли 18-ти річного віку, які постійно проживають на території міста Херсону та мають у користуванні транспортний засіб, зареєстрований у встановленому порядку в органах ДАІ.

Позивач підставою для визнання протиправним та скасування рішення виконавчого комітету міської ради від 16.03.2004 №118 та свідоцтво про право власності на нерухоме майно серії НОМЕР_1 (гараж) площею 164,1 м.кв., за адресою: АДРЕСА_1 , видане ОСОБА_1 , яке зареєстровано Херсонським Бюро технічної інвентаризації 25.03.2004 в реєстрову книгу № 2 за № 640, реєстраційний номер № 5165584 обґрунтував наявним у нього на підставі Державного акту правом користування земельною ділянкою та відсутністю будь-яких документів щодо виділу земельної ділянки чи надання згоди користувача земельної ділянки на ці дії, чи визначення який саме гараж .

Отже в межах наведених обставин, підстав позову слід зазначити наступне.

У пункті 1 постанови Пленуму Верховного Суду України від 28 червня 1991 року № 5 «Про практику розгляду судами цивільних справ, пов`язаних з діяльністю гаражно-будівельних кооперативів» роз`яснено, що при вирішенні справ даної категорії судам належить керуватись Законом СРСР «Про кооперацію в СРСР», Законом України «Про власність», відповідним цивільним, шлюбно-сімейним і іншим законодавством, яке регулює правовідносини між гаражно-будівельними кооперативами, їх членами і іншими особами, а також статутами цих кооперативів. У тому разі, коли встановлені статутом гаражно-будівельного кооперативу правила суперечать законодавству, застосовується чинне законодавство.

Пунктом 8 указаної постанови роз`яснено, що у справах про право на пай і на гараж судам належить виходити з того, що член гаражно-будівельного кооперативу, який повністю вніс свій пай за гараж, наданий йому в користування, набуває право власності на це майно і вправі розпоряджатись ним на свій розсуд - продавати, заповідати, здавати в оренду, обміняти, вчиняти відносно нього інші угоди, що не заборонені законом.

З наданого позивачем суду апеляційної інстанції Статуту кооперативу, дійсному на час набуття відповідачем права власності на гараж (т.2 а.с.40-47) вбачається, що його положеннями передбачено набуття права власності на гараж, а саме: член кооперативу, якій повністю вніс свій пай за гараж набуває на нього право власності ( с.3 п.26 Статуту).

Відповідно до статті 19-1 Закону № 1087-IVчлен житлово-будівельного, дачно-будівельного, гаражно-будівельного, житлового, дачного, гаражного чи іншого відповідного кооперативу має право володіння, користування, а за згодою кооперативу - і розпоряджання квартирою, дачею, гаражем, іншою будівлею, спорудою або приміщенням кооперативу, якщо він не викупив це майно. У разі викупу квартири, дачі, гаража, іншої будівлі, споруди або приміщення член житлово-будівельного, дачно-будівельного, гаражно-будівельного, житлового, дачного, гаражного кооперативу чи іншого відповідного кооперативу стає власником цього майна.

Закон не пов`язує набуття права власності члена гаражного кооперативу на гараж з виділом земельної ділянки під гаражем із земельної ділянки, яка знаходиться у користуванні гаражного кооперативу.

Вищезазначені норми матеріального права, наведені позивачем підстави позову, доведені ним обставини справи не свідчать про порушення права гаражного кооперативу набуттям ОСОБА_1 права власності на гараж у гаражному кооперативі, а отже за наведених позивачем підстав для визнання протиправним та скасування свідоцтва про право власності на нерухоме майно серії НОМЕР_1 (гараж) площею 164,1 м.кв., за адресою: АДРЕСА_1 , видане ОСОБА_1 , яке зареєстровано Херсонським Бюро технічної інвентаризації 25.03.2004 в реєстрову книгу № 2 за № 640, реєстраційний номер № 5165584 наведена позовна вимога, в межах заявлених підстав позову, задоволенню не підлягає.

Суд першої інстанції, зробивши висновок про порушення права гаражного кооперативу на користування гаражем, залишив поза увагою вищенаведені норми матеріального права, положення Статуту кооперативу щодо відсутності у кооперативу права користування гаражем, оскільки гараж члена кооперативу не відноситься до майна кооперативу право розпорядження яким він має.

Поза увагою суду першої інстанції залишилися обґрунтовані доводи представника Херсонської міської ради, що відповідно до пункту 4 мотивувальної частини рішення Конституційного Суду України від 16.04.2009 у справі № 1-9/2009 ненормативні акти передбачають конкретні приписи, звернені до окремого суб`єкта чи юридичної особи, застосовуються одноразово і після реалізації вичерпують свою дію. Таким чином, оскаржуваний акт є ненормативним актом, і вичерпав свою дію, шляхом його реалізації, а тому, позовна вимога про визнання його протиправним та скасуванню не підлягає задоволенню.

Висновок суду першої інстанції про звернення позивача з позовом в межах строку позовної давності, оскільки він дізнався про своє порушене право в 2021 році спростовуються наданим позивачем протоколом загальних зборів від 17.04.2011, якими обрано інвентаризаційну комісію та статутним обов`язком проведення відповідних ревізій не рідше одного разу на рік. Крім того, позивач так і не підтвердив належними доказами, що ним інвентаризація об`єктів гаражного кооперативу проведена у 2021 році та дійсно з 2004 року (набуття права власності на гараж відповідачем) та до 2021 року така не проводилася. Отже, позивач повинен був бути обізнаним про всі об`єкти у гаражному кооперативі у строки проведення інвентаризації, а тому відсутні підстави вважати, що строк звернення до суду не пропущений.

Запит ОСОБА_1 до архівного відділу Херсонської міської ради у березні 2020 року щодо надання йому оскаржуваного рішення про видачу свідоцтв про право власності та передання його відповідачу з метою звернення останнього з цим позовом також спростовує доводи позивача про його обізнаність щодо набуття права власності відповідачем на гараж у 2021 році.

Разом з тим, як роз`яснено у постанові Пленуму Верховного Суду України №14 від 18.12.2009 «Про судове рішення у цивільній справі» та листі Вищого Спеціалізованого Суду України «Про практику застосування судами законодавства під час розгляду цивільних справ про захист права власності та інших речових прав» від 28.01.2013 року № 24-150/0/4-13 , встановивши, що строк для звернення з позовом пропущено без поважної причини, суд у рішенні зазначає про відмову в позові з цих підстав, якщо про застосування позовної давності заявлено стороною у спорі, зробленою до ухвалення ним рішення, крім випадків, коли позов не доведено, що є самостійною підставою для цього.

У судовому засіданні суду апеляційної інстанції керівник кооперативу також зазначив, що фактично кооператив розташований по АДРЕСА_4 кооператив лише зареєстрований, проте з урахуванням наведеного не зазначив хто є землекористувач земельної ділянки по АДРЕСА_1 на якій зареєстровано право власності на гараж та яке право кооперативу за наведеною ним обставиною порушується. Також керівник кооперативу звернув увагу на площу гаражу, що надана у власність за оскаржуваними рішенням та свідоцтвом, проте документів кооперативу, які регламентують певну площу гаражу, який може знаходитися у користуванні члена кооперативу у тому рахунку ОСОБА_1 та їх кількість у одного члена кооперативу, неправомірність знаходження у користуванні одного члена кооперативу декілька гаражів, не надав.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Частина 1 статті 15 ЦК України наголошує, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Наведені позивачем підстави позову, зазначені ним обставини, не надали підстав для визнання порушеного права гаражного кооперативу, як землекористувача земельної ділянки з Державним актом на право постійного користування земельною ділянкою від 07.10.1996 року .

Враховуючи, що під час розгляду справи, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог позивача, у зв`язку з їх недоведеністю, підстав для застосування строку позовної давності, не має. Колегія суддів вважає також за можливе зазначити, що визнання позову відповідачем ОСОБА_1 за наявності заперечень іншого відповідача: Херсонської міської ради не є підставою для задоволення позовних вимог.

Щодо суті апеляційної скарги

Відповідно до п. 2 ч. 1. ст. 374 ЦПК України, суд апеляційної інстанції за результатами розгляду має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.

В силу вимог п.3,4 ч.1 ст. 376 ЦПК України підставою для скасування судового рішення є невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Таким чином, доводи апеляційної скарги є обґрунтованими, а тому апеляційна скарга підлягає задоволенню, рішення суду першої інстанції - скасуванню, з ухваленням нового судового рішення про відмову в задоволенні позову, з наведених вище підстав.

Щодо судових витрат

В силу вимог статті 141 ЦПК України, у разі задоволення апеляційної скарги та відмови у задоволенні позову, сплачений судовий збір за подання апеляційної скарги в сумі 3 405 грн. підлягає стягненню з позивача на користь відповідача апелянта.

Керуючись статтями 367, 374, 376, 382ЦПК України, суд,

постановив:

Апеляційну скаргу Херсонської міської ради на рішення Херсонського міського суду Херсонської області від 03 липня 2024 року задовольнити .

Рішення Херсонського міського суду Херсонської області від 03 липня 2024 року - скасувати, постановити нове судове рішення.

В задоволенні позову Гаражно-будівельного кооперативу «Шуменський» до ОСОБА_1 , Херсонської міської ради про скасування права власності на гараж - відмовити.

Стягнути з Гаражно-будівельного кооперативу «Шуменський» (, м. Херсон, вул. Фрітаун,24) на користь Херсонської міської ради (, м. Херсон, просп Незалежності, 37) судові витрати по сплаті судового збору в сумі 3 405 грн. (три тис чотириста п`ять грн).

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту постанови.

Повний текст постанови складено 12 грудня 2024 року.

Головуючий І.В. Склярська

Судді: В.О. Бездрабко

С.В. Радченко