Справа № 274/7668/24 Провадження № 2/0274/1848/24 РІШЕННЯ
11.12.2024 м. Бердичів
Суддя Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області Большакова Т.Б. за участю секретаря судового засідання Павлюк-Жук А.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у порядку спрощеного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Бердичівського відділу державної виконавчої служби у Бердичівському районі Житомирської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) про зняття арешту з майна,
І. Короткий зміст позовних вимог
ОСОБА_1 звернулася до суду з указаним позовом, у якому просить суд зобов`язати Бердичівський відділ державної виконавчої служби у Бердичівському районі Житомирської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) зняти арешт з належного ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , житлового будинку АДРЕСА_1 , який було накладено постановою державного виконавця Сидоренка О.В. АА 800341 від 28.12.2006.
Позов обґрунтовано тим, що 28.12.2006 позивач прийняла у дар від свого покійного батька ОСОБА_2 житловий будинок АДРЕСА_1 . Намагаючись продати будинок, позивач дізналася, що приватним нотаріусом помилково накладено на нього обтяження, на підставі постанови ДВС у Бердичівському районі серії АА № 800341, однак арешту підлягав будинок ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 за адресою: АДРЕСА_2 .
Позивач звернулася до Бердичівського ВДВС з вимогою зняти арешт, проте 04.09.2024 їй було відмовлено та рекомендовано звернутися до суду.
Наявність арешту порушує права позивача користуватися та розпоряджатися своїм майном.
Указані обставини стали підставою звернення до суду з цим позовом.
ІІ. Процедура та позиції сторін
Ухвалою суду від 02.10.2024 відкрито спрощене позовне провадження з повідомленням (викликом) сторін.
Учасники провадження в судове засідання не з`явилися, про день, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином.
Представник позивача подав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує.
Представник відповідача подав до суду клопотання про розгляд справи за його відсутності.
Відповідно до ч. 1 ст. 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.
Згідно ч. 3 ст. 211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності.
Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного пристрою не здійснювалося на підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України.
ІІІ. Національне законодавство, що підлягає застосуванню
Відповідно з ст. 1 Першого Протоколу Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений майна інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права.
Статтею 41 Конституції Українипередбачено право кожного громадянина володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності.
Відповідно до ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.
Статтею 317 ЦК Українивизначено, що власникові належать права володіння, користування та розпоряджання майном.
За положеннями ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.
Статтею 391 ЦК України передбачене право власника майна вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.
Згідно зі ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Одним із способів захисту є відновлення становища, яке існувало до порушення.
За положеннями з ч. 4 ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження» підставами для зняття виконавцем арешту з усього майна (коштів) боржника або його частини є зокрема: 1) отримання виконавцем документального підтвердження, що рахунок боржника має спеціальний режим використання та/або звернення стягнення на такі кошти заборонено законом; 2) надходження на рахунок органу державної виконавчої служби, рахунок приватного виконавця суми коштів, стягнених з боржника (у тому числі від реалізації майна боржника), необхідної для задоволення вимог усіх стягувачів, стягнення виконавчого збору, витрат виконавчого провадження та штрафів, накладених на боржника; 3) отримання виконавцем документів, що підтверджують про повний розрахунок за придбане майно на електронних торгах; 4) наявність письмового висновку експерта, суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання щодо неможливості чи недоцільності реалізації арештованого майна боржника у зв`язку із значним ступенем його зношення, пошкодженням; 5) відсутність у строк до 10 робочих днів з дня отримання повідомлення виконавця, зазначеного у частині шостій статті 61 цього Закону, письмової заяви стягувача про його бажання залишити за собою нереалізоване майно; 6) отримання виконавцем судового рішення про скасування заходів забезпечення позову; 7) погашення заборгованості із сплати періодичних платежів, якщо виконання рішення може бути забезпечено в інший спосіб, ніж звернення стягнення на майно боржника; 8) отримання виконавцем документального підтвердження наявності на одному чи кількох рахунках боржника коштів, достатніх для виконання рішення про забезпечення позову.
Згідно з ч. 5 ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження» у всіх інших випадках арешт може бути знятий за рішенням суду.
Частиною 1 ст. 56 Закону України «Про виконавче провадження»визначено, що арешт майна боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення.
Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 27 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень"державна реєстрація обтяжень проводиться на підставі судового рішення щодо набуття, зміни або припинення обтяження речових прав на нерухоме майно, об`єкт незавершеного будівництва, майбутній об`єкт нерухомості, що набрало законної сили.
ІV. Фактичні обставини справи, встановлені судом, докази на їх підтвердження, оцінка та мотиви суду
Судом встановлено, що ОСОБА_1 належить на праві приватної власності житловий будинок за адресою: АДРЕСА_2 , що підтверджується договором дарування від 28.12.2006, зареєстрованому в реєстрі за № 2-2004.
Інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна, від 27.08.2024 за № 392483075 підтверджується, що на житловий будинок за адресою: АДРЕСА_2 зареєстровано обтяження 28.12.2006 за № 4313091 реєстратором: Бердичівська державна нотаріальна контора. Підстава обтяження: постанова, АА № 800341, 28.12.2006, ДВС у Бердичівському районі, ДВ Сидоренко О.В., вх. 1897 від 28.12.2006. Власник: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Листом Бердичівського ВДВС у Бердичівському районі Житомирської області від 04.09.2024 за № 13/137971, підтверджується, що згідно перевірки електронної бази даних АСВП інформація щодо виконання провадження на підставі якого винесено обтяження нерухомого майна (обтяження № 4313091 від 28.12.2006) відсутня у базі даних. Матеріали виконавчого провадження про стягненню з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 знищено, у зв`язку з чим, державний виконавець позбавлений можливості зняти арешт.
Дослідивши докази, з`ясувавши обставини справи, суд доходить висновку про задоволення позову, із таких підстав.
Судом встановлено, що арешт на житловий будинок за адресою: АДРЕСА_2 накладено на підставі постанови державного виконавця Державної виконавчої служби у Бердичівському районі Сидоренко О.В. АА № 800341 від 28.12.2006, у якому боржником є ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та останній не мав та не має права власності на цей будинок. Тобто, за рахунок цього нерухомого майна не могло бути здійснено погашення боргу.
Крім того, суд встановив, що власник цього житла не був боржником за виконавчим провадженням, в рамках якого накладався арешт на нерухоме майно.
Бердичівський ВДВС (ДВС у Бердичівському районі) наклавши арешт на майно позивача, яка не була боржником за виконавчим провадженням фактично порушив права позивача, як власника майна.
Накладення заборони на нерухоме майно обмежує права позивача щодокористування та розпорядження майном, що є неприпустимим.
Тому, оскільки зняття арешту з майна може бути здійснено на підставі судового рішення у відповідності до ч. 5 ст. 59 ЗУ «Про виконавче провадження» позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню.
Керуючись ст. ст. 259, 263-265, 268, 272, 273, 352, 354 ЦПК України, суд
Позов ОСОБА_1 до Бердичівського відділу державної виконавчої служби у Бердичівському районі Житомирської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) про зняття арешту з майна -задовольнити.
Зняти арешт з належного ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , житлового будинку АДРЕСА_1 , який було накладено постановою державного виконавця Сидоренка О.В. АА 800341 від 28.12.2006.
На рішення суду може бути подана апеляційна скарга безпосередньо до Житомирського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а особами, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення - протягом тридцяти днів з дня отримання копії цього рішення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Відомості про учасників справи:

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , адреса: АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_1 .

Відповідач: Бердичівський відділ державної виконавчої служби у Бердичівському районі Житомирської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), адреса: вул. Європейська, 128, м. Бердичів, Житомирська область, 13306.

Повний текст рішення виготовлено12.12.2024.

Суддя Тетяна БОЛЬШАКОВА