ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 грудня 2024 року м. Дніпро

Дніпровський апеляційний суд у складі:

Головуючого судді-доповідача Гапонова А.В.

суддів Новікової Г.В., Никифоряка Л.П.

за участю секретаря Драгомерецької А.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Дніпро цивільну справу за позовом Керівника лівобережної окружної прокуратури міста Дніпра в інтересах Держави до Дніпровської міської ради, ОСОБА_1 , треті особи: Регіональний офіс водних ресурсів у Дніпропетровській області, Головне управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області, Головне архітектурно-планувальне управління Департаменту по роботі з активами Дніпровської міської ради, про визнання незаконним та скасування рішення органу місцевого самоврядування, усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою шляхом її повернення, скасування державної реєстрації речових прав,

-за апеляційною скаргою заступника керівника Дніпропетровської обласної прокуратури,

на рішення Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 03 вересня 2024 року, -

В С Т А Н О В И В:

ІСТОРІЯ СПРАВИ

04.01.2023 року до Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська надійшов позов Керівника лівобережної окружної прокуратури міста Дніпра в інтересах Держави до Дніпровської міської ради, ОСОБА_1 , треті особи: Регіональний офіс водних ресурсів у Дніпропетровській області, Головне управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області, Головне архітектурно-планувальне управління Департаменту по роботі з активами Дніпровської міської ради, про визнання незаконним та скасування органу місцевого самоврядування, усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою шляхом її повернення, скасування державної реєстрації речових прав, з урахуванням заяви про зміну предмету позову, прокурор просив суд:

- визнати незаконним та скасувати рішення Дніпровської міської ради від 19.09.2018 №120/35, яким затверджено проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки та передано земельну ділянку площею 0,0915 га (кадастровий номер :01:514:0151) у власність ОСОБА_1 для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) у районі АДРЕСА_1 за рахунок земель, не переданих у власність або користування, код цільового використання землі 02.01 «Для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка)»;

- скасувати державну реєстрацію прав на земельну ділянку площею 0,0915 га (кадастровий номер :01:514:0151), що розташована в районі АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 101, за ОСОБА_1 від 20.12.2018, номер запису про право власності: 29675517, вчинену державним реєстратором Департаменту адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпровської міської ради Риженко М.С., на вказаний об`єкт нерухомого майна;

- усунути перешкоди у здійсненні Дніпровською міською радою права користування та розпорядження земельною ділянкою площею 0,0915 га (кадастровий номер :01:514:0151) шляхом її повернення на користь Дніпровської територіальної громади в особі Дніпровської міської ради з незаконного володіння ОСОБА_1 ;

- скасувати державну реєстрацію земельної ділянки, площею 0,0915 га, кадастровий номер :01:514:0151 у Державному земельному кадастрі.

КОРОТКИЙ ЗМІСТ СУДОВОГО РІШЕННЯ

Рішенням Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 03 вересня 2024 року у задоволенні позову Керівника Лівобережної окружної прокуратури міста Дніпра в інтересах Держави до Дніпровської міської ради, ОСОБА_1 , треті особи Регіональний офіс водних ресурсів у Дніпропетровській області, Головне управлення Держгеокадастру у Дніпропетровській області, Головне архітектурно-планувальне управління Департаменту по роботі з активами Дніпровської міської ради, про визнання незаконним та скасування рішення органу місцевого самоврядування, усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою шляхом її повернення, скасування державної реєстрації речових прав відмовлено.

Скасувані заходи забезпечення позову, накладені ухвалою Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 08 лютого 2023 року у вигляді заборони ОСОБА_1 та будь-яким іншим особам, у тому числі суб`єктам державної реєстрації прав (державним реєстраторам, приватним та державним нотаріусам) вчиняти будь-які дії, пов`язані з державною реєстрацією речових прав щодо земельної ділянки площею 0,0915 га, кадастровий номер :01:514:0151, розташовану в районі АДРЕСА_1 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 101), у тому числі шляхом укладення договорів купівлі-продажу, дарування, міни про задоволення вимог іпотекодержателя, передачі в оренду, поділу об`єкта тощо.

КОРОТКИЙ ЗМІСТ ВИМОГ АПЕЛЯЦІЙНОЇ СКАРГИ

11.10.2024 рокувід заступника керівника Дніпропетровської обласної прокуратуринадійшла апеляційна скарга в якій ставиться вимога про скасування рішення Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 03 вересня 2024 року та ухвалення нового рішення про задоволення позовних вимог.

В обґрунтуванні доводів апеляційної скарги зазначено, що суд першої інстанції не врахував, що спірна земельна ділянка площею 0, 0915 га, кадастровий номер :01:514:0151, розташована на відстані 78, 8 м від урізу води озера Московського, а тому відноситься до земель водного фонду, оскільки відповідно до ч.2 ст.88 Водного кодексу України прибережні захисні смуги навколо водосховищ та озер встановлені у відстані 100 метрів, а тому цю земельну ділянку не можливо передати у приватну власність за категорією земель «землі житлової та громадської забудови».

АРГУМЕНТИ ІНШИХ УЧАСНИКІВ СПРАВИ

Від Дніпровської міської ради надійшов відзив на апеляційну скаргу в порядку ст.360 ЦПК України, в якому зазначено, що Дніпровська міська рада лише перевірила та затвердила проект землеустрою щодо виділення земельної ділянки ОСОБА_1 , тобто перевірці підлягають всі погоджувальні висновки та необхідні документи. В проекті землеустрою міститься висновок Дніпропетровського обласного управління водних ресурсів, в якому зазначено, що земельна ділянка в районі вул. Широка в АНД районі м. Дніпро знаходиться на березі озера Московське. Ширина водоохоронної зони в створені ділянки проектування складає 35.0-88.0 метра та проходить по межі існуючих на момент її створення умов забудови. Площа водоохоронної зони становить 3, 3651 га.

Крім того, проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею 0, 0915 га, кадастровий номер :01:514:0151 проходив державну експертизу в Головному управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області. Був наданий висновок щодо відведення земельної ділянки. А тому цей проект землеустрою відповідає вимогам законодавства.

Згідно зі Схемою проектних планувальних обмежень, затвердженої у складі генерального плану розвитку м. Дніпра, вказана земельна ділянка знаходиться поза межами прибережної захисної смуги існуючого водного об`єкту.

Водний об`єкт, який зберіг назву озеро Московське є елементом дренажно-паводкового каналу, спрямованого на ліквідацію підтоплення території, що зазначено у Паспорті цього об`єкту ще з 1980 років.

Висновок експерта Лампіки Т.В. за результатами інженерно-екологічної експертизи, на який посилається позивач, є не належним та недопустимим доказом, оскільки судовий експерт вийшла за межі спеціальних знань, якими володіє та відповіла на питання, не віднесені до її повноважень, згідно спеціалізації.

В АПЕЛЯЦІЙНОМУ СУДІ

Прокурор Дніпропетровської обласної прокуратури Карюк Д.О. доводи апеляційної скарги підтримав.

Представник Дніпровської міської ради Михайлюк Т.О. проти апеляційної скарги заперечувала. Просила рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Представники ОСОБА_1 адвокати Гриценко Д.В. та Твардієвич Є.О. проти апеляційної скарги заперечували. Просили рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Головне архітектурно-планувальне управління Департаменту по роботі з активами Дніпровської міської ради надіслало письмові пояснення, в яких заперечує проти задоволення апеляційної скарги та просить розглянути справу без їх участі.

Від Регіонального офісу водних ресурсів у Дніпропетровській області надійшли пояснення, в який йдеться про заперечення проти апеляційної скарги та клопотання про розгляд справи без їх участі.

Інші учасники справи належним чином повідомлені про день та час розгляду справи (т.3 а.с.228-236), у судове засідання не з`явились, що відповідно до ч.2 ст. 372 ЦПК України не перешкоджає розгляду справи.

ПОЗИЦІЯ АПЕЛЯЦІЙНОГО СУДУ

Відповідно до ч. 1, 2 статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги в межах апеляційного оскарження, апеляційний суд вважає, що апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції залишити без змін з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлені наступні обставини справи:

Рішенням Дніпровської міської ради №120/35 від 19.09.2018 у власність ОСОБА_1 була передана земельна ділянка з кадастровим номером :01:514:0151 для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) у районі вулиці Широкої (за основним цільовим призначенням земельна ділянка віднесена до категорії «Землі житлової та громадської забудови») (а.с.32-33 т.1).

Рішенням державного реєстратора Департаменту адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпровської міської ради Риженко М.С., з відкриттям розділу, на підставі вищезазначеного рішення, зареєстровано право приватної власності за ОСОБА_1 , індексний номер рішення: 44856185 від 27.12.2018, номер запису про право власності: 29675517, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 101 (а.с.34 т.1).

Листом Дніпропетровського обласного управління водних ресурсів від 01.03.2018 №464/11-18, який було отримано Дніпровською міською радою перед прийняттям рішення №120/35 від 19.09.2018 про передачу у власність ОСОБА_1 земельної ділянки з кадастровим номером :01:514:0151, підтверджується факт того, що колишнє озеро «Московське» - це штучно створений об`єкт (а.с.87-88 т.1).

Згідно листа Регіонального офісу водних ресурсів у Дніпропетровській області від 23 березня 2023 року за № 426/01-23, сучасне плесо «Ломівське» (колишня назва - озеро «Московське») у місті Дніпрі стало штучно створеним водним об`єктом, що утворений внаслідок будівництва Лівобережного каналу для формування території ж/м Фрунзенський, при цьому, морфометричні характеристики каналу Лівобережний та його розширене плесо (сучасне плесо «Ломівське», колишня назва озеро «Московське») співвідносяться з малими річками, для яких встановлюється прибережна захисна смуга 25 м. (а.с.77-78 т.2).

Згідно листа Головного архітектурно-планувального управління Департаменту по роботі з активами Дніпровської міської ради від 24.03.2023 за № 12/19-86, розміщення житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) на земельній ділянці з кадастровим номером :01:514:0151, відповідає як чинній містобудівній документації на місцевому рівні, так і містобудівній документації, що була чинна у 2018 році (а.с.48-49 т.2).

Згідно науково-експертного висновку Центральної геофізичної обсерваторії імені Бориса Срезневського ДСНС України від 14.07.2023, водний об`єкт плесо Ломівське (колишня назва - озеро «Московське»), яке є невід`ємною частиною дренажно-паводкового каналу, що розташоване на території Амур-Нижньодніпровського району міста Дніпро Дніпропетровської області, не є озером. Озеро «Московське», як природний об`єкт, повністю перестало існувати після будівництва Лівобережного каналу і дренажно-паводкового каналу (ДПК) «Московський», і станом на момент передачі Дніпровською міською радою у власність фізичних осіб земельних ділянок з кадастровими номерами, в тому числі, :01:514:0151, природного озера «Московське» вже не існувало, а водний об`єкт, який було утворено на місці колишнього озера «Московське», мав та має статус «канал». Прибережна захисна смуга шириною 25 м для водного об`єкта плесо Ломівське (колишня назва - озеро «Московське»), на момент передачі зазначених у висновку земельних ділянок у власність фізичним особам, визначалась з урахуванням чинної на той момент містобудівної документації, та за своїм функціональним призначенням не суперечить нормативній ширині смуги відведення каналу на відстані 25 м. (а.с.232-265 т.2).

Згідно науково-експертного висновку Інституту водних проблем і меліорації Національної академії аграрних наук України від 21.09.2023, водний об`єкт під назвою «Плесо Ломівське» (колишня назва «Озеро Московське»), що розташований на території Амур-Нижньодніпровського району міста Дніпра, не є озером (а.с.218-231 т.2).

З історичної довідки від 23.10.2023 щодо історії та топонімії водного об`єкта «Плесо Ломівське» (колишнє «озеро Московське») на території Амур-Нижньодніпровського району в м.Дніпро, підготовленої КЗК «Дніпропетровським національним історичним музеєм імені Д.І. Яворницького» ДОР» вбачається, що у результаті суттєвого негативного впливу антропогенного чинника озеро Московське фактично перетворилося з закритого озера на частину каналу житлового масиву Фрунзенський (а.с.36-38 т.3).

З листа Державного науково-виробничого підприємства «КАРТОГРАФІЯ» від 15.05.2023 вбачається, що на топографічній карті масштабу 1:10 000 М-36-130-Б-г-4 стан місцевості на 1994 рік видання 1996 року, водний об`єкт в районі вул. Широкої Амур-Нижньодніпровського району міста Дніпра не має власної назви (а.с.22-27 т.3).

Відповідно до пункту 3 Порядку загальнодержавного топографічного і тематичного картографування, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 04.09.2013 № 661, загальнодержавне топографічне картографування здійснюється в масштабах 1:10000, 1:25000, 1:50000, 1:100000, 1:250000, 1:500000 і 1:1000000. Топографічні карти таких масштабів є державними. Базовою державною топографічною картою є топографічна карта масштабу 1:10000. На основі державних топографічних карт створюються тематичні і спеціальні карти.

Таким чином, з наявних в матеріалах справи доказів вбачається, що з 1994 року водний об`єкт в районі вул. Широкої Амур-Нижньодніпровського району міста Дніпра офіційно не мав власної назви згідно існуючих топографічних карт в масштабі 1:10 000.

Відповідно до рішення Дніпровської міської ради від 21.09.2022 за № 43/27 «Про перейменування топонімів міста Дніпра, назви яких пов`язані з державою-агресором», водний об`єкт «Озеро Московське» було перейменовано на «Плесо Ломівське» (пункт 25 додатку до рішення Дніпровської міської ради від 21.09.2021), а відповідно до рішення Дніпровської міської ради від 22.12.2021 за № 260/14 «Про погодження та затвердження проекту землеустрою щодо організації і встановлення меж територій земель водного фонду та водоохоронної зони розширеного плеса ДПК «Московський» у районі вул. Широкої» було погоджено та затверджено проект землеустрою щодо організації і встановлення меж територій земель водного фонду та водоохоронної зони розширеного плеса ДПК «Московський» у районі вулиці Широкої, з якого вбачається, що дренажно-паводковий канал «Московський» це не озеро, а спірна земельна ділянка знаходиться за межами прибережної захисної смуги (а.с.99-102 т.2, а.с.77-78 т.1).

Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 05.03.2024 у справі №160/7238/22, залишеним без змін постановою Третього апеляційного адміністративного суду від 18.07.2024, не встановлено неправомірності та/або невідповідності нормам чинного законодавства рішення Дніпровської міської ради від 22.12.2021 за № 260/14 «Про погодження та затвердження проекту землеустрою щодо організації і встановлення меж територій земель водного фонду та водоохоронної зони розширеного плеса ДПК «Московський» у районі вул. Широкої» (а.с. 129-155, 156-166 т.3).

Відповідно до абз. 3 ч. 5 Порядку визначення розмірів і меж водоохоронних зон та режим ведення господарської діяльності в них, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 08.05.1996 № 486 відомості про межі водоохоронних зон, прибережних захисних смуг та пляжних зон вносяться до Державного земельного кадастру як відомості про обмеження у використанні земель.

Спірна земельна ділянка з кадастровим номером :01:514:0151 не входить до заказника площею 111 га, що підтверджується наявними в матеріалах справи витягом з Державного земельного кадастру від 11.01.2024 та викопіюванням з картографічної основи Державного земельного кадастру від 15.01.2024 (а.с.60-74, 75-90 т.3).

Встановивши зазначені обставини суд першої інстанції прийшов до висновку про відмову у задоволенні позовних вимог.

З такими висновками погоджується й колегія суддів апеляційного суду з огляду на таке.

Доказам, на які посилався позивач, а саме висновку судового експерта Лампіки Т.В. та дослідженню «Щодо міської водойми «Озеро Московське» (м. Дніпро)», складеного завідувачем кафедри водних біоресурсів та аквакультури Дніпровського державного аграрно-економічного університету, іхтіологом ОСОБА_2 суд першої інстанції дав належну оцінку у рішення, з чим погоджується й колегія суддів апеляційного суду з тих самих підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що озеро Моськовське, яке в наступний час має назву «Плесо Ломівське» за своєю правовою природою є дренажно-паводковим каналом.

Відповідно до ст. 88 Водного кодексу України, з метою охорони поверхневих водних об`єктів від забруднення і засмічення та збереження їх водності вздовж річок, морів і навколо озер, водосховищ та інших водойм в межах водоохоронних зон виділяються земельні ділянки під прибережні захисні смуги. Прибережні захисні смуги встановлюються по берегах річок та навколо водойм уздовж урізу води (у меженний період) шириною:

для малих річок, струмків і потічків, а також ставків площею менше 3 гектарів - 25 метрів;

для середніх річок, водосховищ на них та ставків площею більше 3 гектарів - 50 метрів;

для великих річок, водосховищ на них та озер - 100 метрів.

У даному випадку, з урахуванням того, що водний об`єкт «Плесо Ломівське» не є «озером», а має статус «канал», то ст. 88 Водного кодексу України може бути застосованою у межах 25-ти метрової захисної смуги.

А враховуючи той факт, що відстань від межі спірної земельної ділянки становить 78, 8 м від урізу води озера Московського, то земельна ділянка знаходиться поза межами 25-ти метрової захисної смуги, а отже її не можна віднести до земель водного фонду, а тому Дніпровська міська рада, на території якої знаходиться земельна ділянка мала всі права на розпорядження нею.

З огляду на наведене, колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права, а доводи апеляційної скарги цих висновків не спростовують, а зводяться до переоцінки доказів та незгоди із рішенням суду.

При таких обставинах апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Як неодноразово вказував Європейський суд з прав людини, право на вмотивованість судового рішення сягає своїм корінням більш загального принципу, втіленого в Конвенції, який захищає особу від сваволі; рішення національного суду повинно містити мотиви, які достатні для того, щоб відповісти на істотні аспекти доводів сторони (рішення у справі «Руїз Торія проти Іспанії», §§ 29-30). Це право не вимагає детальної відповіді на кожен аргумент, використаний стороною; більше того, воно дозволяє судам вищих інстанцій просто підтримати мотиви, наведені судами нижчих інстанцій, без того, щоб повторювати їх (§ 2 рішення у справі «Хірвісаарі проти Фінляндії»).

ВИСНОВКИ ЗА РЕЗУЛЬТАТАМИ РОЗГЛЯДУ АПЕЛЯЦІЙНОЇ СКАРГИ

Судом першої інстанції на основі об`єктивної оцінки наданих сторонами доказів повно встановлено фактичні обставини справи та правильно застосовано норми матеріального права.

Недоліків, які призводять до порушення основних принципів цивільного процесуального судочинства та охоронюваних законом прав та інтересів осіб, які беруть участь у справі, та впливають на суть ухваленого рішення під час розгляду справи у суді апеляційної інстанції не встановлено.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.374 ЦПК України, суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

Згідно з ч. 1 ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Ухвалене судом рішення відповідає вимогам ст. 263 ЦПК України, підстав для його скасування за доводами апеляційної скарги не вбачається.

Керуючись ст.ст. 367, 374, 375, 382 ЦПК України, апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу заступника керівника Дніпропетровської обласної прокуратури залишити без задоволення.

Рішення Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 03 вересня 2024 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом 30 днів з дня складання повного судового рішення.

Повне судове рішення виготовлено 10.12.2024 року.

Судді: