У Х В А Л А

11 грудня 2024 року

м. Київ

справа № 372/6055/14

провадження № 61-9871св23

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду:

головуючого - Луспеника Д. Д.,

суддів: Гулейкова І. Ю., Гулька Б. І., Коломієць Г. В. (суддя-доповідач), Лідовця Р. А.,

учасники справи:

позивач - Перший заступник прокурора Київської області в інтересах держави в особі Київської обласної державної адміністрації,

відповідачі: Українська міська рада Обухівського району Київської області, ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 ,

треті особи: ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , ОСОБА_21 , ОСОБА_22 , ОСОБА_23 , ОСОБА_24 , ОСОБА_25 , ОСОБА_26 ,

розглянув у порядку спрощеного позовного провадження касаційну скаргу представника ОСОБА_13 - адвоката Позняка Олександра Миколайовича на постанову Київського апеляційного суду від 31 травня 2023 року, прийняту у складі колегії суддів: Яворського М. А., Кашперської Т. Ц., Фінагеєва В. О., та за касаційною скаргою заступника керівника Київської обласної прокуратури на рішення Обухівського районного суду Київської області від 01 серпня 2022 року, ухвалене у складі суді Кравченка М. В., та постанову Київського апеляційного суду від 31 травня 2023 року, прийняту у складі колегії суддів: Яворського М. А., Кашперської Т. Ц., Фінагеєва В. О.,

ВСТАНОВИВ:

У грудні 2014 року перший заступник прокурора Київської області в інтересах держави в особі Київської обласної державної адміністрації звернувся до суду із позовом про визнання рішення міської ради недійсним, визнання державних актів на право власності на земельні ділянки недійсними та скасування їх державної реєстрації, витребування земельних ділянок, визнання права власності на земельні ділянки.

Рішенням Обухівського районного суду Київської області від 05 лютого 2016 року, залишеним без змін постановою Київського апеляційного суду від 06 листопада 2019 року, у задоволенні позову Першого заступника прокурора Київської області

в інтересах держави в особі Київської обласної державної адміністрації до Української міської ради Обухівського району, ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , треті особи:

ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , ОСОБА_21 , ОСОБА_22 , ОСОБА_23 , ОСОБА_24 , про визнання недійсним рішень, державних актів та витребування земель відмовлено.

Заходи забезпечення позову , у вигляді накладення арешту на земельні ділянки з кадастровими номерами: :02:046:0048, :02:046:0090, :04:072:0025, :02:046:0039, :02:046:0038, :04:072:0023, :04:072:0019, :04:072:0024, :02:046:0047, :02:046:0049, :02:046:0033, :04:072:0007, :04:072:0035, :04:072:0034, :04:072:0016, що розташовані на території Української міської ради Обухівського району Київської області і встановлені згідно ухвали Обухівського районного суду Київської області від 04 листопада 2015 року скасовано.

Постановою Верховного Суду від 01 квітня 2020 року, у складі колегії суддів: Луспеника Д. Д. (суддя-доповідач), Воробйової І. А., Гулька Б. І., Лідовця Р. А, Черняк Ю. В., касаційну скаргу прокурора Київської області задоволено частково (провадження № 61-23041св19).

Рішення Обухівського районного суду Київської області від 05 лютого 2016 року та постанову Київського апеляційного суду від 06 листопада 2019 року скасовано, справу передано на новий розгляд до суду першої інстанції.

Рішенням Обухівського районного суду Київської області від 01 серпня 2022 року у задоволенні позову першого заступника прокурора Київської області в інтересах держави в особі Київської обласної державної адміністрації до Української міської ради Обухівського району Київської області, ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_27 , ОСОБА_28 , треті особи: ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , ОСОБА_21 , ОСОБА_22 , ОСОБА_23 , ОСОБА_24 , ОСОБА_25 , ОСОБА_26 , про визнання недійсним рішень, державних актів та витребування земель відмовлено.

Постановою Київського апеляційного суду від 31 травня 2023 року апеляційну скаргу заступника керівника Київської обласної прокуратури та апеляційну скаргу ОСОБА_13 задоволено частково.

Рішення Обухівського районного суду Київської області від 01 серпня 2022 року скасовано та ухвалено нове судове рішення.

Закрито провадження у справі в частині позовних вимог першого заступника прокурора Київської області в інтересах держави в особі Київської обласної державної адміністрації до Української міської ради Обухівського району Київської області про визнання недійсним рішення ради.

У задоволенні позову першого заступника прокурора Київської області в інтересах держави в особі Київської обласної державної адміністрації до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_27 , ОСОБА_28 про визнання недійсним державних актів, скасування державної реєстрації права та витребування земель відмовлено.

У липні 2023 року заступник керівника Київської обласної прокуратури подав до Верховного Суду касаційну скаргу на рішення Обухівського районного суду Київської області від 01 серпня 2022 року та постанову Київського апеляційного суду від 31 травня 2023 року, просив їх скасувати, ухвалити нове рішення про задоволення позову.

Згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 03 липня 2023 року справу призначено судді-доповідачу Олійник А. С., судді, які входять до складу колегії: Ступак О. В., Яремко В. В.

У липні 2023 року представник ОСОБА_13 - адвокат Позняк О .М. подав до Верховного Суду касаційну скаргу на постанову Київського апеляційного суду від 31 травня 2023 року, просив її змінити, виклавши мотиви відмови в позові з підстав, викладених у касаційній скарзі.

ОСОБА_13 не оскаржує постанову Київського апеляційного суду від 31 травня 2023 року у частині закриття провадження у справі.

Згідно з протоколом передачі справи раніше визначеному складу суду від 14 липня 2023 року справу призначено судді-доповідачу Олійник А. С., судді, які входять до складу колегії: Ступак О. В., Яремко В. В.

Ухвалою Верховного Суду від 21 липня 2023 року відкрито касаційне провадження за касаційними скаргами Білоусова І. О., прокурора, витребувано матеріали справи з Обухівського районного суду Київської області, копії касаційних скарг направлено учасникам справи.

У серпні 2023 року матеріали справи надійшли до Верховного Суду.

Згідно з протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 03 жовтня 2024 року, у зв`язку з відставкою судді Верховного Суду Олійник А. С., справу призначено судді-доповідачу Коломієць Г. В., судді, які входять до складу колегії: Гулько Б. І., Луспеник Д. Д.

Ухвалою Верховного Суду від 08 жовтня 2024 року справу призначено до розгляду в складі колегії з п`яти суддів у порядку спрощеного позовного провадження.

Перед початком розгляду справи по суті судді Верховного Суду Гулько Б. І., Луспеник Д. Д., Лідовець Р. А. заявили про самовідвід у цій справі з тих підстав, щоб усунути обставини, які б давали щонайменший сумнів в об`єктивності та неупередженості суддів та суду, оскількибрали участь у перегляді цієї справи у суді касаційної інстанції, за наслідком якого Верховним Судом прийнято постанову від 01 квітня 2020 року (провадження № 61-23041св19), якою судове рішення у цій справі скасовано, справу направлено на новий судовий розгляд до суду першої інстанції, в якій висловлювалася правова позиція щодо вирішення спору.

Вирішуючи питання про самовідвід суддів Гулька Б. І., Луспеника Д. Д., Лідовця Р. А. Верховний Суд виходить з такого.

У пункті 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачено, що кожна людина має право на справедливий і відкритий розгляд справи незалежним і безстороннім судом упродовж розумного строку, встановленого законом.

У світлі прецедентної практики Європейського суду з прав людини об`єктивно безстороннім є судовий орган, діяльність якого відповідає таким критеріям: забезпечується не лише здійснення правосуддя, а й зовнішній вияв того, що відбувається; суддею створено достатні гарантії для усунення об`єктивно виправданих підстав (і навіть потенційної можливості) побоюватися, що він, незалежно від особистої поведінки, не є безстороннім.

Як зазначає Європейський суд з прав людини, найголовніше - це довіра, яку в демократичному суспільстві повинні мати суди у громадськості (справа Hauschildt Case, № 11/1987/134/188).

Наявність безсторонності для цілей пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод визначається за допомогою суб`єктивного критерію, тобто оцінювання особистого переконання конкретного судді у конкретній справі, а також за допомогою об`єктивного критерію, тобто з`ясування того, чи надав цей суддя достатні гарантії для виключення будь-якого легітимного сумніву з цього приводу (справа Hauschildt Case від 24 травня 1989 року, № 11/1987/134/188, § 48).

Згідно з об`єктивним критерієм необхідно встановити, чи існують факти, які можна встановити та які можуть ставити під сумнів безсторонність судді. Вирішальним при цьому є те, чи можуть бути побоювання учасників справи щодо відсутності безсторонності у певного судді об`єктивно виправдані.

Згідно з пунктом 2.5 Бангалорських принципів поведінки суддів, які схвалені резолюцією 2006/23 Економічної і Соціальної Ради ООН від 27 липня 2006 року, суддя заявляє самовідвід від участі в розгляді справи в тому випадку, якщо для нього не є можливим винесення об`єктивного рішення у справі, або в тому випадку, коли у стороннього спостерігача могли б виникнути сумніви в неупередженості судді.

Підстави для відводу (самовідводу) судді визначені у статтях 36, 37 ЦПК України.

Відповідно до пункту 5 частини першої статті 36 ЦПК України суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо є інші, ніж перелічені у пунктах 1-4 частини першої статті 36 ЦПК України, обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді.

З підстав, зазначених у статтях 36, 37 і 38 цього Кодексу, суддя, секретар судового засідання, експерт, спеціаліст, перекладач зобов`язані заявити самовідвід.

Відповідно до частини першої статті 40 ЦПК України питання про відвід (самовідвід) судді може бути вирішено як до, так і після відкриття провадження у справі.

У зв`язку із тим, що судді Верховного Суду Гулько Б. І., Луспеник Д. Д., Лідовець Р. А. заявили мотивовані самовідводи у справі з метою уникнення щонайменших сумнівів у стороннього спостерігача щодо неупередженості та відсутності безсторонності, на підставі пункту 5 частини першої статті 36 ЦПК України заяви про самовідвід суддів Гулька Б. І., Луспеника Д. Д., Лідовця Р. А. слід задовольнити, а справу передати для повторного автоматизованого перерозподілу.

Керуючись статями 33, 36 37, 40 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

Заяви суддів Верховного Суду Гулька Бориса Івановича, Луспеника Дмитра Дмитровича, Лідовця Руслана Анатолійовича про самовідвід задовольнити, а справу передати для проведення повторного автоматизованого перерозподілу щодо суддів Верховного Суду Гулька Бориса Івановича, Луспеника Дмитра Дмитровича, Лідовця Руслана Анатолійовича.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий Д. Д. Луспеник

Судді: І. Ю. Гулейков

Б. І. Гулько

Г. В. Коломієць

Р. А. Лідовець