Справа № 452/2549/24
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
"29" листопада 2024 р. м. Самбір
Самбірський міськрайонний суд Львівської області
у складі: головуючого судді Казана І.С.,
секретаря Кафтан О.Ю.,
із участю: заявника ОСОБА_1 ,
представника заявника адвоката Бобак О.Б.,
представника заінтересованої особи Кравціва Р.Ю.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції в місті Самборі Львівської області цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересовані особи ІНФОРМАЦІЯ_1 , Міністерство оборони України, - про встановлення факту, що має юридичне значення, -
ОСОБА_1 звернулася до суду із заявою про встановлення факту, що має юридичне значення. В обґрунтування заяви посилається на те, що ІНФОРМАЦІЯ_2 в с. Берестове Бахмутського району Донецької області загинув її рідний брат ОСОБА_2 ; на час його смерті вона не була одружена, вони із братом проживали однією сім`єю та вона перебувала на його утриманні; зазначає, що після смерті матері опікуном її була баба ОСОБА_3 , а брат працював на заробітках, допомагав матеріально, передавав кошти на прожиття. Надалі заявник ніде не працювала, оскільки була зайнята доглядом за бабою, так як вона хворіла та потребувала постійного догляду; після її смерті вона із братом жили за однією адресою, спільно вели господарство, утримували будинок, здійснювали покупки, вели спільний побут. Основним джерелом її доходу були гроші, які особисто їй давав брат, зокрема для сплати комунальних послуг та покупки продуктів харчування, надавав їй кошти на лікування. Загиблий ОСОБА_2 не був одружений та не мав дітей, інших родичів ближчого ступеня споріднення крім заявника у нього не було. Будучи особою, яка перебувала на утриманні загиблого ОСОБА_2 , заявник звернулася до ІНФОРМАЦІЯ_3 з відповідною заявою про одноразову виплату грошової допомоги після смерті брата, однак їй повернуто подану нею заяву на доопрацювання з посиланням на те, що необхідно довести факт перебування на утриманні загиблого військовослужбовця, а також рекомендовано звернутись до суду з цього приводу. Враховуючи викладене, просить суд встановити факт, що вона ОСОБА_1 перебувала на утриманні солдата ОСОБА_2 з 18.08.2012р. по день його загибелі ІНФОРМАЦІЯ_4 .
Представник заінтересованої особи ІНФОРМАЦІЯ_3 подав до суду відзив на заяву, в якому просив відмовити у задоволенні заяви, оскільки вбачає у даних правовідносинах спір про право, враховуючи необхідність доводити ведення спільного господарства та наявності спільного бюджету і взаємних прав та обов`язків, а сам факт спільного проживання не може свідчити про те, що між братом та сестрою продовжували існувати відносини сімейного характеру, просив розглядати справу без його участі.
Представник заінтересованої особи Міністерства Оборони України Кравців Р.Ю. подав відзив на заяву, вважав таку заяву необґрунтованою з тих підстав, що право на призначення та отримання одноразової грошової допомоги мають батьки, один із подружжя, який не одружився вдруге, діти, які не досягли повноліття, утриманці загиблого (померлого). Утриманцями вважаються члени сім`ї, які мають право на пенсію у разі втрати годувальника відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» за загиблого (померлого) військовослужбовця, військовозобов`язаного або резервіста (особу, звільнену з військової служби, смерть якої настала протягом року після звільнення). Надані заявником письмові докази жодним чином не підтверджують обставин, що вона відноситься до кола осіб, які вважаються непрацездатними членами сім`ї, визначених ч. 4 ст. 30 Закону, її перебування на повному утриманні ОСОБА_2 та, що така допомога з боку ОСОБА_2 була основним джерелом засобів до існування.
У судовому засіданні заявник та її представник-адвокат Бобак О.Б. підтримали заяву, просили встановити зазначений юридичний факт.
Представник заінтересованої особи Міністерства Оборони України Кравців Р.Ю. у судовому засіданні в режимі відеоконференції зазначив, що даний факт із поданих заявником документів недоведений, тому в задоволенні вказаної заяви просив відмовити.
З`ясувавши дійсні обставини справи, заслухавши пояснення учасників та дослідивши надані по справі докази, суд приходить висновку, що заява підлягає до задоволення з наступних підстав:
Судом встановлено, що згідно копії свідоцтва про смерть серія НОМЕР_1 ОСОБА_2 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 в селі Берестове Бахмутського району Донецької області.
Згідно свідоцтва про народження ОСОБА_2 серії НОМЕР_2 та свідоцтва про народження заявника ОСОБА_4 серії НОМЕР_3 , в яких батьками зазначені: ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , вбачається, що їх родинні відносини є брат і сестра.
Заявник звернулася із заявою до ІНФОРМАЦІЯ_5 (далі ІНФОРМАЦІЯ_6 ) про призначення та виплату одноразової грошової допомоги як сестрі загиблого ІНФОРМАЦІЯ_4 в період дії воєнного стану солдата ОСОБА_2 , однак комісія Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум протокольним рішенням від 9 лютого 2024 року №4 вирішила повернути подані нею документи для доопрацювання з посиланням на те, що з поданих документів неможливо встановити право на отримання одноразової грошової допомоги, просили надати документи про перебування на утриманні загиблого військовослужбовця, в тому числі судове рішення про встановлення факту перебування на утриманні військовослужбовця на дату загибелі, що вбачається із відповіді ІНФОРМАЦІЯ_7 від 19.04.2024 року №3356.
Згідно свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_4 ОСОБА_4 05.03.2024р. зареєструвала шлюб із ОСОБА_7 , внаслідок чого змінила прізвище на ОСОБА_8 .
Із довідки №640 від 29.08.2023р, виданої старостою Луківського старостинського округу виконавчого комітету Рудківської міської ради та копії книги погосподарського обліку по будинковолодінню по АДРЕСА_1 за період з 2021-2025 роки відомо, що заявник разом з братом ОСОБА_2 із дня народження по день його загибелі ІНФОРМАЦІЯ_4 проживали за вказаною адресою.
Батько заявника ОСОБА_9 помер ІНФОРМАЦІЯ_8 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серія НОМЕР_5 ; мати ОСОБА_6 померла ІНФОРМАЦІЯ_9 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серія НОМЕР_6 .
ОСОБА_1 та ОСОБА_10 перебували на обліку та отримували послуги у Центрі надання соціальних послуг як особи з числа дітей сиріт, що опинилися у складних життєвих обставинах через малозабезпеченість та тяжке матеріальне становище, що підтверджується Довідкою про отримання соціальних послуг від 27.05.2024 №37.
Згідно довідки Львівського обласного центру зайнятості №31 від 02.10.2023р. ОСОБА_4 у Самбірській філії Львівського обласного центру зайнятості на обліку не перебувала і допомоги по безробіттю не отримувала в період з 01.04.2023 р. по 30.09.2023р.
Допитані у судовому зсіданні свідки ОСОБА_11 та ОСОБА_12 підтвердили, що ОСОБА_1 з 12 років виховувала баба, так як батьки померли; ОСОБА_10 в той час працював на заробітках у Польщі, а також на інших територіях України, постійно допомагав матеріально, а після смерті баби брат і сестра проживали разом, вели спільне господарство, ОСОБА_1 не працювала і основним джерелом її доходу були кошти, які давав їй брат, він сплачував комунальні послуги, купляв продукти харчування, відтак вона фактично перебувала на його утриманні.
Відповідно до ст. 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.
Справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду. Інші особливості розгляду цих справ встановлені цим розділом (частина 3 статті 294 ЦПК України).
Пунктом 2 частини 1, частиною 2 статті 315 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи про встановлення факту перебування фізичної особи на утриманні; у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.
Положеннями пункту 1 Постанови Пленуму Верховного суду України від 31 березня 1995 року за №5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», роз`яснено, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право.
У пункті 8 вищевказаної Постанови роз`яснено, що Судам необхідно мати на увазі, що встановлення факту перебування особи на утриманні померлого має значення для одержання спадщини, призначення пенсії або відшкодування шкоди, якщо допомога, яка надавалась, була для заявника постійним і основним джерелом засобів до існування. Одержання заявником заробітку, пенсії, стипендії, інших доходів не є підставою для відмови у встановленні факту перебування на утриманні, коли суд встановить, що основним і постійним джерелом засобів до існування була для заявника допомога з боку особи, яка надавала йому утримання.
При вирішенні заяв про встановлення факту перебування на утриманні необхідно враховувати, що: за загальним правилом право на пенсію в разі смерті годувальника мають непрацездатні члени сім`ї годувальника, які були на його утриманні; для встановлення факту перебування на утриманні з метою оформлення права на спадщину необхідно, щоб утриманець був непрацездатним на день смерті спадкодавця і перебував на утриманні останнього незалежно від родинних чи шлюбних відносин з ним не менше одного року; для встановлення факту перебування на утриманні при відшкодуванні шкоди в разі втрати годувальника не має значення чи знаходився непрацездатний утриманець в родинних чи шлюбних відносинах з годувальником.
У листі Верховного Суду України від 01.01.2012 року «Судова практика розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення» зазначено, що факт перебування фізичної особи на утриманні померлого встановлюється судом, зокрема, для призначення пенсії чи відшкодування шкоди за умови, що утримання було повним або допомога, яка надавалась утриманцю була постійним і основним джерелом засобів до існування, навіть коли утриманець (заявник) мав заробіток, одержував пенсію, стипендію тощо.
Повне утримання означає відсутність у члена сім`ї інших джерел доходів, окрім допомоги померлого. Якщо, крім допомоги, що надавалася померлим, особа мала інші джерела доходів, то слід встановити, чи була допомога годувальника постійним і основним джерелом засобів до існування. Постійний характер допомоги означає, що вона була не одноразовою, а надавалась систематично, протягом певного періоду часу, і що померлий взяв на себе обов`язок щодо утримання цього члена сім`ї. Основне значення допомоги слід з`ясувати шляхом порівняння розміру допомоги з боку померлого та інших доходів. Вирішення питання залежить від співвідношення розмірів допомоги та інших одержуваних доходів.
Утримання може полягати у систематичній грошовій допомозі у вигляді грошових переказів, продуктових чи речових посилок тощо. Ні отримання непрацездатною особою пенсії, ні її окреме проживання від спадкодавця не можуть бути перешкодою для визнання факту перебування на утриманні.
Таким чином, для встановлення факту перебування особи на утриманні померлого судам необхідно дослідити зазначені обставини в сукупності та враховувати, що одержання заявником заробітку, пенсії, стипендії, інших доходів чи окреме проживання від померлого не є підставою для відмови у встановленні факту перебування на утриманні, коли суд встановить, що основним і постійним джерелом засобів до існування була для заявника допомога з боку особи, яка надавала йому утримання.
Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.
Стосовно питання утримання в розумінні ст. 16 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» чи ст. 31 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», - про що покликався представник заінтересованої особи Кравців Р.Ю. у письмовому відзиві та у судовому засіданні, - судом не береться прямо до уваги, оскільки у даній цивільній справі та правовідносинах, що виникли не вирішується спору про право, а, як було вказано раніше, - в окремому провадженні встановлюється юридичний факт.
Тому, за вказаних обставин разом із вимогами наведених норм законів, оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд дійшов висновку, що досліджені у судовому засіданні докази вказують на те, що допомога, яка надавалась братом за життя, була для заявника постійним і основним засобом для існування, між ними існував тісний родинний та сімейний зв`язок, вони були пов`язані спільним побутом, спільно вели господарство, мали спільний бюджет та несли спільні витрати, вони мали взаємні права та обов`язки. Виходячи з вищевикладеного та зважаючи на те, що встановлення даного факту необхідне заявнику для подальшого отримання одноразової матеріальної допомоги після смерті брата, суд дійшов до висновку, що вимога заявника про встановлення факту перебування її на повному матеріальному утриманні загиблого брата є обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню.
У відповідності до ст. 294 ч. 7 ЦПК України при ухваленні судом рішення судові витрати не відшкодовуються.
Керуючись ст. ст. 258, 259, 263-265, 294, 315, 319 ЦПК України, суд
Заяву ОСОБА_1 задовольнити.
Встановити юридичний факт, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_10 , дошлюбне прізвище ОСОБА_13 , ІПН НОМЕР_7 , - перебувала на утриманні солдата ОСОБА_2 з 18 серпня 2012 року по день його загибелі ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Львівського апеляційного суду протягом тридцяти днів із дня складення 6 грудня 2024 року повного судового рішення.

Суддя