Справа № 342/800/24
Провадження № 2/342/455/2024
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 грудня 2024 року м. Городенка

Городенківський районний суд Івано-Франківської області у складі:

головуючої судді Андріюк І.Г.,

з участю:

секретаря судового засідання Малик Г.В.,

позивачки-відповідачки ОСОБА_1 ,

представника позивачки-відповідачки - адвоката Візінського В.В.,

відповідачки-позивачки ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду міста Городенка у загальному позовному провадженні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , ОСОБА_2 про встановлення факту родинних відносин, визнання права власності на житловий будинок в порядку спадкування та за зустрічним позовом ОСОБА_3 , ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визнання права власності на частки житлового будинку,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_3 , ОСОБА_2 та просить: встановити факт родинних відносин між ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_5 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , як бабою та онуком; визнати за нею право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 .

Позовні вимоги позивачка мотивувала тим, що ОСОБА_4 була в половині головою колгоспного двору, у приватній власності якого був жилий будинок за адресою: АДРЕСА_1 . За вказаним домогосподарством закріплено земельну ділянку для будівництва, обслуговування житлового будинку площею 0,25 га. Станом на 15.04.1991 в господарстві була зареєстрована та проживала ОСОБА_4 .

ОСОБА_4 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , залишивши заповіт, згідно якого належну їй 1/2 частки вищевказаного житлового будинку, а також інше належне їй майно заповіла онуку ОСОБА_5 . ОСОБА_5 на момент смерті ОСОБА_4 проживав та був зареєстрований разом із бабою, як наслідок прийняв спадщину, однак юридично свої спадкові права на будинок не оформив.

В іншій половині колгоспного двору по АДРЕСА_1 головою був ОСОБА_6 . Станом на 15.04.1991 в половині колгоспного двору, що належала ОСОБА_6 , були зареєстровані та проживали: голова господарства ОСОБА_6 , син ОСОБА_5 , дружина ОСОБА_2 , дочка ОСОБА_1 , дочка ОСОБА_3 .

ОСОБА_6 помер ІНФОРМАЦІЯ_3 . На час його смерті з ним проживав та був зареєстрований син ОСОБА_5 , який прийняв спадщину після смерті батька, як спадкоємець першої черги за законом, однак юридично свої спадкові права на будинок не оформив.

Як наслідок, ОСОБА_5 став власником 7/10 часток житлового будинку з господарськими будівлями, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , а саме: 5/10 частки успадкував після смерті баби ОСОБА_4 , як спадкоємець за заповітом; 1/10 частки успадкував після смерті тата ОСОБА_6 , як спадкоємець першої черги за законом; 1/10 частки належала йому, як члену колгоспного двору.

ОСОБА_5 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , не залишивши заповіту. Спадкоємцем першої черги за законом після його смерті є позивачка ОСОБА_1 , яка стала власником 8/10 часток житлового будинку з господарськими будівлями по АДРЕСА_1 , а саме: 7/10 частки успадкувала після смерті тата ОСОБА_5 , як спадкоємець першої черги за законом; 1/10 частки належить їй, як члену колгоспного двору.

Позивачка звернулася до приватного нотаріуса Яшана Р.Р. із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину на житловий будинок. Проте, нотаріус відмовив їй у вчиненні нотаріальних дій у зв`язку з тим, що нею не надано оригінали правовстановлюючих документів, які підтверджують право власності спадкодавця на спадковий житловий будинок.

Крім того, позивачці відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на житловий будинок, частка в якому належала ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , спадкоємцем якої був її онук ОСОБА_5 , померлий ІНФОРМАЦІЯ_2 , який прийняв спадщину, однак не оформив своїх спадкових прав, у зв`язку з відсутністю доказів родинних відносин між померлою ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , як між бабкою та онуком. Постанова мотивована тим, що відповідно до свідоцтва про смерть померлою є ОСОБА_4 . У свідоцтві про народження ОСОБА_5 його мама вказана ОСОБА_9 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_4 . Однак, згідно свідоцтва про народження ОСОБА_10 її матір`ю є ОСОБА_11 , що не дає можливості встановити родинний зв`язок між померлою ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , як між бабкою та онуком.

Таким чином, встановлення факту родинних відносин між ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_5 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , як бабкою та онуком, потрібне позивачці для подальшого оформлення спадкових прав.

Ухвалою суду від 12.06.2024 відкрито провадження у даній справі, справу постановлено розглядати за правилами загального позовного провадження.

Відповідачі: ОСОБА_3 та ОСОБА_9 , скориставшись правом, передбаченим ч.1 ст.193 ЦПК України, подали до суду зустрічний позов до ОСОБА_1 та просять визнати за кожною з них право власності на 1/10 частки житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами по АДРЕСА_1 .

Зустрічний позов мотивований тим, що ОСОБА_6 був в половині головою колгоспного двору, у приватній власності якого був жилий будинок по АДРЕСА_1 . Станом на 15.04.1991 (час припинення колгоспних дворів) у половині колгоспного двору, що належав ОСОБА_6 , були зареєстровані та проживали: голова господарства ОСОБА_6 , син ОСОБА_5 , дружина ОСОБА_2 , дочка ОСОБА_1 , дочка ОСОБА_3 .

Виходячи з вимог ч.1 ст.120, ч.2 ст.123 ЦК УРСР 1963 року, вищезгадана половина житлового будинку з господарськими будівлями і спорудами належала на праві спільної сумісної власності в рівних частках ОСОБА_6 , ОСОБА_5 , ОСОБА_2 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , як членам колишнього колгоспного двору, які не втратили права на частку в його майні, що становить по 1/10 частці від цілого житлового будинку.

Таким чином, кожен з позивачів за зустрічним позовом ОСОБА_3 та ОСОБА_9 мають право на 1/10 частку житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться по АДРЕСА_1 .

Ухвалою суду від 12.08.2024 зустрічний позов прийнято до спільного розгляду з первісним позовом, вимоги за зустрічним позовом об`єднано в одне провадження з первісним позовом.

Ухвалою суду від 09.10.2024 закрито підготовче провадження у справі, справу призначено до судового розгляду по суті на 31.10.2024.

У судове засідання, призначене на 31.10.2024, з`явилися позивачка-відповідачка ОСОБА_1 , її представник - адвокат Візінський В.В. та відповідачка-позивачка ОСОБА_2 .

Відповідачка-позивачка ОСОБА_3 у судове засідання 31.10.2024 не з`явилася, засобами поштового зв`язку надіслала до суду заяву, яку отримано 19.09.2024, про розгляд справи за її відсутності, де зазначено, що зустрічні позовні вимоги вона підтримує в повному обсязі, просить задовольнити.

Дії відповідачки-позивачки ОСОБА_3 не суперечать вимогам ст.211 ЦПК України, відповідно до якої учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності.

Передбачених ч.2 ст.223 ЦПК України підстав для відкладення розгляду справи 31.10.2024 судом не встановлено, судом прийнято рішення про розгляд справи за відсутності відповідачки-позивачки ОСОБА_3 .

У судовому засіданні 31.10.2024 позивачка-відповідачка ОСОБА_1 та її представник - адвокат Візінський В.В. підтримали первісний позов з наведених у ньому підстав, позовні вимоги просили задовольнити.

Відповідачка-позивачка ОСОБА_2 у судовому засіданні 31.10.2024 підтримала зустрічний позов у повному обсязі з наведених у ньому підстав, зустрічні позовні вимоги просила задовольнити, первісний позов визнала частково.

За клопотанням представника позивачки-відповідачки ОСОБА_1 - адвоката Візінського В.В. розгляд справи 31.10.2024 було відкладено.

Судове засідання, призначене на 14.11.2024, було відкладено у зв`язку із неявкою представника позивачки-відповідачки ОСОБА_1 - адвоката Візінського В.В., який про дату, час і місце розгляду справи був повідомлений належним чином.

Учасники справи у судове засідання, призначене на 09.12.2024, не з`явилися.

Позивачка-відповідачка ОСОБА_1 06.11.2024 та 03.12.2024 подала до суду заяви про розгляд справи за її відсутності, зазначивши, що заявлені нею позовні вимоги підтримує в повному обсязі, позов просить задовольнити.

Представник позивачки-відповідачки ОСОБА_1 - адвокат Візінський В.В. 09.12.2024 подав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, вказавши, що заявлені позовні вимоги підтримує в повному обсязі, позов просить задовольнити.

Від відповідачів-позивачів ОСОБА_3 , ОСОБА_2 судом 19.09.2024 засобами поштового зв`язку отримано заяви про розгляд справи за їх відсутності, де зазначено, що зустрічні позовні вимоги вони підтримують в повному обсязі, просять задовольнити.

Дії учасників справи не суперечать вимогам ст.211 ЦПК України, відповідно до якої учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності.

Передбачених ч.2 ст.223 ЦПК України підстав для відкладення розгляду справи 09.12.2024судом не встановлено, судом прийнято рішення про розгляд справи за відсутності учасників справи. Згідно вимог ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, заслухавши 31.10.2024 вступне слово позивачки-відповідачки ОСОБА_1 , її представника - адвоката Візінського В.В., відповідачки-позивачки ОСОБА_2 , свідків ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , дослідивши надані документи і матеріали, всебічно та повно з`ясувавши обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору, вважає необхідним зазначити таке.

Статтею 15 ЦК України визначено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

За правилами статей 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до п.2 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» справи про спадкування розглядаються судами за правилами позовного провадження, якщо особа звертається до суду з вимогою про встановлення фактів, що мають юридичне значення, які можуть вплинути на спадкові права й обов`язки інших осіб та (або) за наявності інших спадкоємців і спору між ними.

З копії свідоцтва про одруження серії НОМЕР_1 , виданого 27 серпня 2004 р. Вербівцівською сільською радою Городенківського району Івано-Франківської області, вбачається, що дошлюбне прізвище позивачки-відповідачки ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , - « ОСОБА_1 », актовий запис № 3 від 27 серпня 2004 р.

Копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 , виданого 19 жовтня 1984 р. Вербівцівською сільською радою Городенківського району Івано-Франківської області, стверджується, що ОСОБА_17 народилася ІНФОРМАЦІЯ_6 у с. Вербівці Городенківського району Івано-Франківської області, актовий запис № 10 від 13 жовтня 1984 р., її батьками є: ОСОБА_5 та ОСОБА_2 .

Батьки позивачки-відповідачки ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , та ОСОБА_18 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , перебували в зареєстрованому шлюбі, актовий запис № 2 від 29 квітня 1984 р., про що свідчить копія свідоцтва про укладення шлюбу серії НОМЕР_3 , виданого 29 квітня 1984 р. Вербівцівською сільською радою Городенківського району Івано-Франківської області.

Батько позивачки-відповідачки ОСОБА_5 народився ІНФОРМАЦІЯ_9 у с. Вербівці Городенківського району Івано-Франківської області, актовий запис № 102 від 19 листопада 1962 р., його батьками є: ОСОБА_6 та ОСОБА_9 , що стверджується копією повторного свідоцтва про народження серії НОМЕР_4 , виданого 24 травня 1963 р.

Батьки ОСОБА_5 - ОСОБА_6 , 1925 року народження, та ОСОБА_19 , 1930 року народження, перебували в зареєстрованому шлюбі, актовий запис № 8 від 19 лютого 1963 р., що підтверджується копією свідоцтва про одруження серії НОМЕР_5 , виданого 19 лютого 1963 р. Торговицькою сільською радою Городенківського району Івано-Франківської області.

Копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_6 , виданого 28 жовтня 1949 р. Городенківським рай ЗАГС, стверджується, що батьками ОСОБА_20 (мами ОСОБА_5 ), яка народилася ІНФОРМАЦІЯ_10 у с. Вербівці Городенківського району, були ОСОБА_21 та ОСОБА_11 , актовий запис № 27 від 25 січня 1930 р.

Дідо ОСОБА_5 - ОСОБА_21 помер ІНФОРМАЦІЯ_11 , що підтверджується довідкою, виданою 15.10.2024 Вербівцівським старостинським округом Городенківської міської ради згідно погосподарської книги № 7 Вербівської сільської ради за 1961-1963 роки, особовий рахунок № НОМЕР_7 .

Із копії повторного свідоцтва про смерть серії НОМЕР_8 , виданого 04 квітня 2024 р. Городенківським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Коломийському районі Івано-Франківської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, вбачається, що ІНФОРМАЦІЯ_12 у віці 91 рік у с. Вербівці Городенківського району Івано-Франківської області померла ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_13 , актовий запис № 12 від 23 травня 1994 р.

Довідкою № 220-1, виданою 04.10.2024 Вербівцівським старостинським округом Городенківської міської ради згідно погосподарської книги Вербівської сільської ради за 1947-1948 роки, номер ПГО 14, стверджується, що ОСОБА_4 , 1900 р.н., була дружиною голови сім`ї ОСОБА_21 , 1890 р.н., їхньою дочкою була ОСОБА_20 , 1930 р.н.

Однак, отримати архівну довідку про шлюб ОСОБА_21 та ОСОБА_11 , уродж. с. Вербівці Городенківського повіту (нині Коломийського району), немає можливості, оскільки у метричних книгах реєстрації народжень, шлюбів та смертей церкви с. Вербівці відсутні актові записи про шлюб з 1925 по 1932 роки, про що свідчить копія відповіді Державного архіву Івано-Франківської області від 19.09.2024 № М-140 (Ц)/06-06 .

Письмових доказів для підтвердження зміни прізвища ОСОБА_4 з « ОСОБА_4 » на « ОСОБА_4 » суду не надано.

З показань свідка ОСОБА_14 , допитаної у судовому засіданні, встановлено, що ОСОБА_5 був онуком ОСОБА_4 , дошлюбне прізвище якої було ОСОБА_4 , потім ОСОБА_4 (по чоловікові). ОСОБА_4 була мамою ОСОБА_25 , мами ОСОБА_5 .

Свідок ОСОБА_15 суду пояснила, що вона живе у с.Вербівці з 1964 року та знає сім`ю ОСОБА_26 . Підтвердила, що бабусею ОСОБА_27 була ОСОБА_4 . Знає, що дошлюбне прізвище ОСОБА_4 - ОСОБА_4 . Також їй відомо, що остання одружилась з чоловіком ( ОСОБА_4 ) після народження ОСОБА_2 .

ОСОБА_9 померла ІНФОРМАЦІЯ_4 у віці 60 років у с. Вербівці Городенківського району Івано-Франківської області, актовий запис за № 12 від 11 липня 1990 р., що стверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_9 , виданого 11 липня 1990 р. Вербівцівською сільською радою Городенківського району Івано-Франківської області.

Копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_10 , виданого 27 листопада 2002 р. Вербівцівською сільською радою Городенківського району Івано-Франківської області, підтверджується, що ОСОБА_6 помер ІНФОРМАЦІЯ_3 у віці 77 років у с. Вербівці Городенківського району Івано-Франківської області, актовий запис за № 14 від 26 листопада 2002 р.

ОСОБА_5 помер08. НОМЕР_11 у віці 52 роки у с. Вербівці Городенківського району Івано-Франківської області, актовий запис № 6 від 09 червня 2015 р., що стверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_12 , виданого 09 червня 2015 р. Вербівцівською сільською радою Городенківського району Івано-Франківської області.

На підставі погосподарської книги № 7 Вербівської сільської ради за 1961-1966 роки, особовий рахунок № НОМЕР_13 , Вербівцівським старостинським округом Городенківської міської ради04.10.2024 видано довідку № 219-1, якою стверджується, що ОСОБА_29 була дочкою ОСОБА_4 та матір`ю ОСОБА_5 ; ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_5 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , були бабою та онуком.

Спорідненість (родинні зв`язки) - це стан пов`язаності між родичами. Син - особа чоловічої статі щодо своїх батьків. Внук - син сина або дочки.

Приймаючи до уваги вищенаведене, показання свідків, суд приходить до переконання, що зібрані по справі докази та їх належна оцінка вказують на наявність підстав для встановлення факту родинних відносин між ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_5 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , як бабою та онуком.

Частиною 3 ст.5 Цивільного кодексу України (у редакції 2003 року) визначено, що якщо цивільні відносини виникли раніше і регулювались актом цивільного законодавства, який втратив чинність, новий акт цивільного законодавства застосовується до прав і обов`язків, що виникли з моменту набрання ним чинності.

Із копії свідоцтва на право особистої власності на жилий будинок від 25 квітня 1987 р., виданого виконкомом Городенківської районної Ради народних депутатів на підставі рішення цього ж виконкому № 44 від 11березня 1987 р., вбачається, що в половині жилий будинок з приналежними до нього будівлями та спорудами, який розташований в АДРЕСА_2 , дійсно належить колгоспному двору, головою якого є ОСОБА_4 .

Із копії свідоцтва на право особистої власності на жилий будинок від 25квітня 1987 р., виданого виконкомом Городенківської районної Ради народних депутатів на підставі рішення цього ж виконкому № 44 від 11березня 1987 р., вбачається, що в половині жилий будинок з приналежними до нього будівлями та спорудами, який розташований в АДРЕСА_2 , дійсно належить колгоспному двору, головою якого є ОСОБА_6 .

Згідно рішення Вербівцівської сільської ради № 340 від 03.01.2013 «Про впорядкування назв вулиць, номерів будинків у АДРЕСА_2 була перейменована на АДРЕСА_1 , номер будинку не змінювався, про що свідчить довідка № 203, видана 18.09.2024 Вербівцівськимстаростинським округом Городенківської міської ради.

Державна реєстрація права власності на житлові будинки, споруди у період видачі вищезгаданих свідоцтв на право особистої власності на жилий будинок (з 31.01.1966 по 19.01.1996) регулювалась підзаконними нормативними актами, зокрема Інструкцією про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, яка затверджена заступником Міністра комунального господарства Української РСР 31 січня 1966 р. і втратила чинність від 19.01.1996 на підставі наказу Держитлокомунгоспу від 13 грудня 1995 р. № 56.

Зазначена інструкція передбачала державну реєстрацію права власності на нерухоме майно, проте виникнення права власності на будинки, споруди не залежало від державної реєстрації до часу набрання ЦК України та Законом України від 1 липня 2004 р. «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень».

За змістом ч.1 ст.120, ст.121, ч.1, ч.2 ст.123 ЦК УРСР 1963 року майно колгоспного двору належить його членам на праві сумісної власності; володіння, користування і розпорядження майном колгоспного двору здійснюється за згодою всіх членів двору; частка члена колгоспного двору в майні двору визначається, зокрема, при виході його з складу двору без утворення нового двору (виділ); розмір частки члена двору встановлюється виходячи з рівності часток усіх членів двору, включаючи неповнолітніх і непрацездатних.

Відповідно до роз`яснень, викладених у пункті 6 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» від 22 грудня 1995 року № 20, спори щодо майна колишнього колгоспного двору, яке було придбане до 15 квітня 1991 року, мають вирішуватися за нормами, що регулювали власність цього двору, а саме: а) право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні. Такими, що втратили це право, вважаються працездатні члени двору, які не менше трьох років підряд до цієї дати не брали участі своєю працею і коштами у веденні спільного господарства двору (в цей строк не включається час перебування на дійсній строковій військовій службі, навчання в учбовому закладі, хвороба); б) розмір частки члена двору визначається виходячи з рівності часток усіх його членів, включаючи неповнолітніх та непрацездатних. Частку працездатного члена двору може бути зменшено або відмовлено у її виділенні при недовгочасному його перебуванні у складі двору або незначній участі працею чи коштами в господарстві двору. Особам, які вибули з членів двору, але не втратили права на частку в його майні, вона визначається виходячи з того майна двору, яке було на час їх вибуття і яке збереглося.

На витребування частки з майна колишнього колгоспного двору, що збереглося на 15 квітня 1991 року, поширюється загальний трирічний строк позовної давності.

Копією витягу з погосподарської книги Вербівської сільської ради за 1991-1995 роки, виданою Вербівцівським старостинським округом Городенківської міської ради, стверджується, що суспільна група 1/2 частки господарства (особовий рахунок № НОМЕР_14 ) та 1/2 частки господарства (особовий рахунок № НОМЕР_15 ), розташованого по АДРЕСА_1 , - «колгоспники».

Оскільки право власності на майно колишнього колгоспного двору, а саме: на 1/2 частку житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами по АДРЕСА_1 (особовий рахунок № НОМЕР_14 ) та на 1/2 частку житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами по АДРЕСА_1 (особовий рахунок № НОМЕР_15 ) набуте до 15 квітня 1991 року, тому спір щодо даного майна вирішується за нормами, що регулювали власність цього двору.

Відповідно до ч.1 ст.120 ЦК УРСР (в редакції 1963 року, яка діяла на час виникнення колгоспних дворів) майно колгоспного двору належить його членам на праві сумісної власності (стаття 112 цього Кодексу). Частки всіх членів колгоспного двору є рівними (ст.123 цього ж Кодексу).

Згідно ч.1 ст.368 ЦК України спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю. Зі змісту ч.2 ст. 370 ЦК України вбачається, що у разі виділу частки із майна, що є в спільній сумісній власності, частки кожного із співвласників у праві спільної сумісної власності вважаються рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними, законом або рішенням суду.

На 1/2 частину житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 , що належала ОСОБА_4 , був відкритий окремий погосподарський номер 277, у якому станом на 15.04.1991 була зареєстрована голова колгоспного двору ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_14 , про що свідчить довідка № 205, видана 18.09.2024 Вербівцівським старостинським округом Городенківської міської ради на підставі погосподарської книги № 6 Вербівської сільської ради за 1991-1995 роки.

Враховуючи вищенаведене, 1/2 частка житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами по АДРЕСА_1 (особовий рахунок № НОМЕР_14 ) належала на праві власності ОСОБА_4 .

На 1/2 частину житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 , що належала ОСОБА_6 , був відкритий окремий погосподарський номер 278, у якому станом на 15.04.1991 були зареєстровані: голова колгоспного двору ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_15 , син ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_16 , невістка ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_17 , онука ОСОБА_17 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , онука ОСОБА_30 , ІНФОРМАЦІЯ_18 , що стверджується довідкою № 206, виданою 18.09.2024 Вербівцівським старостинським округом Городенківської міської ради на підставі погосподарської книги № 6 Вербівської сільської ради за 1991-1995 роки.

З наведеного слідує, що 1/2 частка житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами по АДРЕСА_1 (особовий рахунок № НОМЕР_15 ) належала ОСОБА_6 , ОСОБА_5 , ОСОБА_2 , ОСОБА_17 та ОСОБА_31 на праві спільної сумісної власності в рівних частках по 1/10 кожному від цілого житлового будинку, як членам колишнього колгоспного двору, які не втратили права на частку в його майні.

ОСОБА_4 , 1902 року народження, жителька с. Вербівці Городенківського району Івано-Франківської області, за заповітом, посвідченим 27.04.1988 секретарем виконавчого комітету Вербівськоїсільської ради Городенківського району Івано-Франківської області, зареєстрованим в книзі нотаріальних дій за № 10, усе своє майно, де б воно не знаходилося і з чого б воно не складалося, і взагалі все те, що їй буде належати на день смерті, 1/2 хати і всі прибудови біля неї заповіла своєму онуку ОСОБА_5 , 1962 р.н., жителю с. Вербівці Городенківського району Івано-Франківської області.

Голова колгоспного двору (особовий рахунок № НОМЕР_14 ) ОСОБА_4 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 . Внаслідок її смерті відкрилася спадщина.

Відповідно до роз`яснень, викладених у п. 1 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику в справах про спадкування», відносини спадкування регулюються правилами Цивільного кодексу України, якщо спадщина відкрилась не раніше 1 січня 2004 року. У разі відкриття спадщини до зазначеної дати застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні правила Цивільного кодексу Української РСР (далі - ЦК УРСР), у тому числі щодо прийняття спадщини, кола спадкоємців за законом тощо.

Оскільки ОСОБА_4 померла до 01.01.2004, застосовується Цивільний кодекс УРСР 1963 року.

Згідно з ст. 524 згаданого кодексу спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом; спадкоємство за законом має місце, коли і оскільки воно не змінено заповітом.

Відповідно до ст.529 ЦК УРСР при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. До числа спадкоємців першої черги належить також дитина померлого, яка народилася після його смерті.

Ч.1 ст.534 ЦК УРСР визначено, що кожний громадянин може залишити за заповітом усе своє майно або частину його (не виключаючи предметів звичайної домашньої обстановки і вжитку) одній або кільком особам як тим, що входять, так і тим, що не входять до кола спадкоємців за законом, а також державі або окремим державним, кооперативнимта іншим громадським організаціям.

Відповідно до вимог ст. 548 ЦК УРСР для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Для прийняття спадщини необхідне волевиявлення спадкоємця і здійснення ним певних дій. Згідно зі ст. 549 ЦК УРСР визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: 1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; 2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. Згідно ст.526 ЦК УРСР місцем відкриття спадщини визнається останнє постійне місце проживання спадкодавця (стаття 17 цього Кодексу), а якщо воно невідоме, - місцезнаходження майна або його основної частини. Відповідно до ст.525 згаданого кодексу часом відкриття спадщини визнається день смерті спадкодавця.

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_14 , на день смерті ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ) була зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 ; за даною адресою були зареєстровані: зять ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_15 , онук ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_16 , невістка ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_17 , правнука ОСОБА_17 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , правнука ОСОБА_30 , ІНФОРМАЦІЯ_18 , що стверджується довідкою № 114-1, виданою 23.05.2024 Вербівцівським старостинським округом Городенківської міської ради на підставі погосподарської книги № 6 Вербівської сільської ради за 1991-1995 роки, особові рахунки № НОМЕР_14 та № 278.

До складу спадщини спадкодавця ОСОБА_4 входить 1/2 частки житлового будинку (5/10 частки від цілого житлового будинку) з господарськими будівлями та спорудами по АДРЕСА_1 (до набрання чинності постановою Верховної Ради України від 17.07.2020 № 807-ІХ «Про утворення та ліквідацію районів» - Городенківського) району Івано-Франківської області, що належала їй, як голові колишнього колгоспного двору.

ОСОБА_5 , як спадкоємець за заповітом, прийняв спадщину після смерті баби ОСОБА_4 , оскільки фактично вступив в управління та володіння спадковим майном, однак не звертався до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину за заповітом на спадкове майно спадкодавця. Інформаційною довідкою № 77468516 зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину), виданою 27.06.2024 Городенківською державною нотаріальною конторою, підтверджується, що спадкова справа після смерті ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , не заводилася.

Спадкоємців, які відповідно до ст.535 УРСР, мають обов`язкову частку в спадщині ОСОБА_4 та прийняли спадщину, - судом не встановлено.

Голова колгоспного двору (особовий рахунок № НОМЕР_15 ) ОСОБА_6 помер ІНФОРМАЦІЯ_3 . Внаслідок його смерті відкрилася спадщина.

Оскільки ОСОБА_6 помер до 01.01.2004, застосовується Цивільний кодекс УРСР 1963 року.

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_15 , на день смерті ( ІНФОРМАЦІЯ_3 ) був зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 ; за даною адресою були зареєстровані: син ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_16 , невістка ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_17 , онука ОСОБА_17 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , онука ОСОБА_30 , ІНФОРМАЦІЯ_18 , що стверджується довідкою № 116-1, виданою 23.05.2024 Вербівцівським старостинським округом Городенківської міської ради.

ОСОБА_6 заповіту не вчиняв. Спадкоємцем першої черги за законом після смерті ОСОБА_6 є його син ОСОБА_5 . Інших спадкоємців першої черги за законом після смерті ОСОБА_6 судом не встановлено, оскільки його дружина ОСОБА_9 померла ІНФОРМАЦІЯ_4 .

До складу спадщини спадкодавця ОСОБА_6 входить 1/10 частки від цілого житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами по АДРЕСА_1 , що належала йому, як члену колишнього колгоспного двору.

ОСОБА_5 , як спадкоємець першої черги за законом, прийняв спадщину після смерті батька ОСОБА_6 , оскільки фактично вступив в управління та володіння спадковим майном, однак не звертався до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину за законом на спадкове майно спадкодавця. Інформаційною довідкою № 77468502 зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину), виданою 27.06.2024 Городенківською державною нотаріальною конторою, підтверджується, що спадкова справа після смерті ОСОБА_6 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 , не заводилася.

ОСОБА_5 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 . Внаслідок його смерті відкрилася спадщина.

Оскільки ОСОБА_5 помер після 01.01.2004, застосовується Цивільний кодекс України 2003 року.

Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкоємцями можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини (ч. 1 ст. 1222 ЦК України). Згідно з ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261 - 1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини.

Статтею 1258 ЦК України визначено, що спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Згідно з ст. 1261 Цивільного кодексу України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Частки у спадщині кожного із спадкоємців за законом є рівними, визначено ч.1 ст.1267 ЦК України.

За ст. ст. 1268-1269 Цивільного кодексу України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Прийняття спадщини це: постійне проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини або подання спадкоємцем, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, нотаріусу заяви про прийняття спадщини. Ч.1 ст.1270 згаданого кодексу визначено, що для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Часом відкриття спадщини є день смерті особи, визначено ч.2 ст.1220 ЦК України.

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_16 , на день смерті ( ІНФОРМАЦІЯ_2 ) був зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 ; за даною адресою були зареєстровані: дочка ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , дочка ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_18 , онук ОСОБА_32 , ІНФОРМАЦІЯ_19 , онука ОСОБА_33 , ІНФОРМАЦІЯ_20 , онука ОСОБА_34 , ІНФОРМАЦІЯ_21 , онук ОСОБА_35 , ІНФОРМАЦІЯ_22 , що стверджується довідкою № 204, виданою 18.09.2024 Вербівцівським старостинським округом Городенківської міської ради на підставі погосподарської книги № 3Вербівської сільської ради за 2011-2015 роки, особовий рахунок № НОМЕР_16 .

Факт родинних відносин між відповідачкою-позивачкою ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_18 , та спадкодавцем ОСОБА_5 , як дочкою та батьком, підтверджується копіями: повторного свідоцтва про народження відповідачки-позивачки серії НОМЕР_17 , виданого 19 листопада 2002 р. відділом реєстрації актів громадянського стану Городенківського районного управління юстиції, актовий запис № 14 від 12 грудня 1985 р.; свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_18 , виданого 21 лютого 2006 р. відділом реєстрації актів цивільного стану Городенківського районного управління юстиції Івано-Франківської області, з якого вбачається, що відповідачка-позивачка при реєстрації шлюбу змінила дошлюбне прізвище « ОСОБА_1 » на « ОСОБА_3 », актовий запис № 3 від 28.10.2005.

ОСОБА_5 заповіту не вчиняв, що стверджується копією Інформаційної довідки № 425645 зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори), сформованою 03.12.2015 приватним нотаріусом Яшаном Р.Р. Спадкоємцями першої черги за законом після смерті ОСОБА_5 є його дочки: позивачка-відповідачка ОСОБА_1 , відповідачка-позивачка ОСОБА_3 та дружина - відповідачка-позивачка ОСОБА_2 . Інших спадкоємців першої черги за законом після смерті ОСОБА_5 судом не встановлено.

Із копії спадкової справи № 155/2015, наданої суду приватним нотаріусом Коломийського районного нотаріального округу Івано-Франківської області Яшаном Р.Р., вбачається, що позивачка-відповідачка ОСОБА_1 , як спадкоємець першої черги за законом, прийняла спадщину після смерті батька ОСОБА_5 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , оскільки постійно проживала разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини. Копією Витягу № 42335664 про реєстрацію в Спадковому реєстрі, виданого 03.12.2015 приватним нотаріусом Яшаном Р.Р., підтверджується, що до Спадкового реєстру внесено реєстраційний запис про реєстрацію спадкової справи № 58309238 (номер у нотаріуса 155/2015), спадкодавець - ОСОБА_5 , дата смерті: ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Відповідачка-позивачка ОСОБА_3 , будучи спадкоємцем першої черги за законом, до спливу шести місяців з часу відкриття спадщини (03.12.2015) подала нотаріусу заяву про відмову від прийняття спадщини за законом після смерті батька ОСОБА_5 на користь дочки померлого - позивачки-відповідачки ОСОБА_1 , що не суперечить вимогам ч.2 ст.1274 ЦК України, відповідно до якої спадкоємець за законом має право відмовитися від прийняття спадщини на користь будь-кого із спадкоємців за законом незалежно від черги.

Відповідачка-позивачка ОСОБА_2 , будучи спадкоємцем першої черги за законом, спадщину після смерті чоловіка ОСОБА_5 не прийняла, оскільки постійно не проживала разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини та у строк, визначений ч.1 ст.1270 ЦК України, не подала нотаріусу заяву про прийняття спадщини.

Отже, право на спадкування на все належне спадкодавцю ОСОБА_5 майно одержала позивачка-відповідачка ОСОБА_1 , як спадкоємець першої черги за законом.

Відповідно до ч.1 ст.1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Згідно з вимогами ч.1 ст. 1297 згаданого Кодексу спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно.

Прийнявши спадщину після смерті батька ОСОБА_5 , позивачка-відповідачка ОСОБА_1 03.12.2015 подала нотаріусу заяву про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом на спадкове майно спадкодавця. Їй приватним нотаріусом Коломийського районного нотаріального округу Яшаном Р.Р. 15.12.2015 видано свідоцтво про право на спадщину за законом, зареєстроване в реєстрі за № 1860, на земельну ділянку площею 0,9769 га, кадастровий номер :02:003:0022, призначену для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Вебівцівської сільської ради Городенківського району Івано-Франківської області та належала спадкодавцю на підставі Державного акту на право приватної власності на земельну ділянку серії ЯД № 879022. 01.04.2016 позивачці-відповідачці ОСОБА_1 приватним нотаріусом Коломийського районного нотаріального округу Яшаном Р.Р. видано свідоцтво про право на спадщину за законом, зареєстроване в реєстрі за № 436, на спадкове майно спадкодавця, яке складається з вкладів, що знаходилися на рахунках у ПАТ КБ «ПриватБанк».

До складу спадщини спадкодавця ОСОБА_5 входить також 7/10 частки від цілого житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами по АДРЕСА_1 , 1/10 частки якого належала йому, як члену колишнього колгоспного двору, 5/10 частки успадкована ним після смерті баби ОСОБА_4 , як спадкоємцем за заповітом, 1/10 частки успадкована ним після смерті батька ОСОБА_6 , як спадкоємцем першої черги за законом, однак документи на успадковане майно ОСОБА_5 не оформив.

Підставою звернення позивачки-відповідачки ОСОБА_1 до суду стало те, що постановою приватного нотаріуса Коломийського районного нотаріального округу Яшана Р.Р. від 06.06.2024№ 228/02-31 про відмову у вчиненні нотаріальних дій їй відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 після смерті ОСОБА_5 з посиланням на те, що спадкоємцем не надано оригіналу правовстановлюючого документу, який би посвідчував право власності померлого ОСОБА_5 на спадковий житловий будинок. Крім того, в порядку спадкування за заповітом померлий ОСОБА_5 спадкував частку в колгоспному дворі після смерті баби ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , однак доказів родинних відносин між померлою ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , як між бабкою та онуком, нотаріусу не надано.

З копії технічного паспорта на будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами по АДРЕСА_1 , виготовленого 15.05.2024, вбачається, що житловий будинок споруджено в 1962 р., господарські будівлі та споруди - в 1962, 1986, 1991 роках.

Ринкова вартість житлового будинку літ. «А», загальною площею 48,8 кв.м, житловою площею 37,1 кв.м, господарських будівель і споруд, що знаходяться за вищевказаною адресою, станом на 21.05.2024 становить 170800 грн, що стверджується копією звіту про вартість майна, складеного ЕТ-ВО «Придністров`я».

Даний житловий будинок розміщений на земельній ділянці для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських споруд площею 0,25 га, що стверджується довідкою № 117-1, виданою 23.05.2024 Вербівцівським старостинським округом Городенківської міської ради.

Статтею 41 Конституції України та статтею 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд вчиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

За правилами статті 392 ЦК України позов про визнання права власності може бути пред`явлено, по-перше, якщо особа є власником майна, але її право оспорюється або не визнається іншою особою; по-друге, якщо особа втратила документ, який засвідчує його право власності.

Таким чином, ураховуючи, що відповідно до статті 328 ЦК України набуття права власності - це певний юридичний склад, з яким закон пов`язує виникнення в особи суб`єктивного права власності на певні об`єкти, суд при застосуванні цієї норми повинен встановити, з яких саме передбачених законом підстав, чи в який передбачений законом спосіб позивач набув права власності на спірний об`єкт та чи підлягає це право захисту у порядку, передбаченому статтею 392 ЦК України.

Тобто, за вказаною нормою права вимога про визнання права власності може бути пред`явлена лише власником спірного майна, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Досліджені судом докази підтверджують, що ОСОБА_4 , як голові колгоспного двору, 25.04.1987 був виданий документ, що посвідчував її право власності на 1/2 частку житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами по АДРЕСА_1 (до набрання чинності постановою Верховної Ради України від 17.07.2020 № 807-ІХ «Про утворення та ліквідацію районів» - Городенківського) району Івано-Франківської області. Оскільки станом на день набрання чинності Законом України «Про власність» (15.04.1991) у даній частці господарства, крім ОСОБА_38 , інших зареєстрованих осіб не було, тому дана частка вищезгаданого житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами належала ОСОБА_38 на праві власності.

ОСОБА_6 , як голові колгоспного двору, 25.04.1987 також був виданий документ, що посвідчував його право власності на 1/2 частку житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами по АДРЕСА_1 (до набрання чинності постановою Верховної Ради України від 17.07.2020 № 807-ІХ «Про утворення та ліквідацію районів» - Городенківського) району Івано-Франківської області. Однак, дана частка житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами належала йому, ОСОБА_5 , ОСОБА_2 , ОСОБА_1 та ОСОБА_3 на праві спільної сумісної власності в рівних частках по 1/10 кожному від цілого житлового будинку, як членам колишнього колгоспного двору, які не втратили права на частку в його майні.

ОСОБА_5 , як спадкоємець за заповітом, успадкував після смерті баби ОСОБА_4 належну їй 1/2 частку житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами по АДРЕСА_1 , однак не звертався до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину за заповітом на спадкове майно спадкодавця.

Також, ОСОБА_5 , як спадкоємець першої черги за законом, успадкував після смерті батька ОСОБА_6 належну йому 1/10 частки житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами по АДРЕСА_1 , однак також не звертався до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину за законом на спадкове майно спадкодавця.

Крім того, ОСОБА_5 належить 1/10 частки даного житлового будинку, як члену колишнього колгоспного двору, що разом становить 7/10 часток.

Позивачка-відповідачка ОСОБА_1 , як спадкоємець першої черги за законом, успадкувала після смерті батька ОСОБА_5 7/10 часток житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами по АДРЕСА_1 , однак через відсутність оригіналу правовстановлюючого документу, який би посвідчував право власності померлого ОСОБА_5 на належні йому частки спадкового житлового будинку та через відсутність доказів родинних зв`язків між ОСОБА_5 та ОСОБА_38 , як онуком та бабою, немає можливості отримати свідоцтво про право на спадщину за законом на дані частки нерухомого майна.

Крім того, позивачці-відповідачці ОСОБА_1 належить 1/10 частки у даному житловому будинку, як члену колишнього колгоспного двору, що разом становить 8/10 (4/5) частки.

Також судом встановлено, що відповідачі-позивачі ОСОБА_3 та ОСОБА_2 правомірно набули право власності кожна на 1/10 частки житлового будинку з відповідною часткою господарських будівель та споруд по АДРЕСА_1 , як члени колишнього колгоспного двору, оскільки не вчиняли дій, що можуть свідчити про їх відмову від права власності у порядку ст. 347 ЦК України.

Виходячи з системного аналізу положень чинного законодавства України, оцінивши зібрані у справі докази, суд не знаходить підстав для визнання за позивачкою-відповідачкою ОСОБА_1 права власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами по АДРЕСА_1 в цілому та приходить до висновку про наявність підстав для часткового задоволення позовних вимог ОСОБА_1 за первісним позовом та повного задоволення позовних вимог ОСОБА_3 , ОСОБА_2 за зустрічним позовом з підстав та в обсязі, наведеному в мотивувальній частині рішення.

На підставі ст.ст. 112, 120, 121, 123, 524-526, 529, 534, 535, 548, 549, 563 ЦК УРСР (1963 р.), ст.ст. 316, 317, 325, 328, 368, 370, 392, 1216, 1217, 1220, 1222, 1223, 1258, 1261, 1267-1270, 1274, 1296, 1297 ЦК України (2003 р.), п.2 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 № 7 «Про судову практику у справах про спадкування», керуючись ст. ст. 76, 81, 211, 223, 247, 258, 259, 263-265, 268, 273, 352, 354 ЦПК України, суд, -

у х в а л и в:

Первісний позов ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , ОСОБА_2 про встановлення факту родинних відносин та визнання права власності на житловий будинок в порядку спадкування задовольнити частково.

Встановити факт родинних відносин між ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_13 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_23 , та ОСОБА_5 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , як бабою та онуком.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , право власності на 4/5 частки житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами по АДРЕСА_1 .

Зустрічний позов ОСОБА_3 , ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визнання права власності на частки житлового будинку задовольнити.

Визнати за ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_24 , право власності на 1/10 частки житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами по АДРЕСА_1 .

Визнати за ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , право власності на 1/10 частки житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами по АДРЕСА_1 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Івано-Франківського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому рішення суду не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому відповідного рішення суду.

Учасники справи:

- позивачка-відповідачка ОСОБА_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_19 ;

- представник позивачки-відповідачки - адвокат Візінський Василь Васильович, адреса робочого місця адвоката: вул. Шевченка, 71-А, офіс 7, м. Городенка, Коломийський район, Івано-Франківська область;

- відповідачка-позивачка ОСОБА_3 ,зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_20 ;

- відповідачка-позивачка ОСОБА_2 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_21 .

Повний текст судового рішення складено 12.12.2024.

Суддя: Андріюк І.Г.