Справа № 201/2589/24
Провадження № 2-о/201/153/2024
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 травня 2024 року м. Дніпро

Жовтневий районний суд міста Дніпропетровська в складі:

головуючого судді Демидової С.О.,

з секретарем судового засідання Галко С.Д.,

за участю

представника заявника ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпрі цивільну справу за заявою ОСОБА_2 , заінтересовані особи: Держаний вищий навчальний заклад «Донецький національний технічний університет», про встановлення факту навчання, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 01 березня 2024 року звернувся до суду із заявою, де заінтересованою особою є Держаний вищий навчальний заклад «Донецький національний технічний університет», про встановлення факту, у якій просить встановити факт навчання ОСОБА_2 , у період з 01 вересня 1991 року по 12 червня 1996 року, на денній формі навчання за спеціальністю "Автоматика і управління в технічних системах" в Донецькому державному технічному університету і отримання повної вищої освіти за спеціальністю «Автоматика і управління в технічних системах», здобуття кваліфікації спеціаліста: інженера - електрика та видачі Донецьким державним технічним університетом диплому спеціаліста серії НОМЕР_1 від 12 червня 1996 року та додатку до диплому серії НОМЕР_1 від 12 червня 1996 року, реєстраційний номер 59.

В обґрунтування своєї заяви заявник посилається на те, що 01 вересня 1991 року він був зарахований студентом 1 курсу денного навчання факультету автоматизованих систем управління Донецького політехнічного інституту за спеціальністю «Автоматика і управління в технічних системах» (наказ № 2044-03 від 03 серпня 1991 року).

У зв`язку з закінченням повного курсу навчання (наказ № 828-03 від 12 червня 1996 року) було видано диплом серійний номер НОМЕР_1 від 12 червня 1996 року, реєстраційний номер 59, та присвоєно кваліфікацію спеціаліста: інженер-електрик.

На базі Донецького політехнічного інституту, відповідно до постанови Кабінету Міністрів України № 646-93-п від 13 серпня 1993 року, було створено Донецький державний технічний університет, з подальшим присвоєнням статусу національного відповідно до Указу Президента України № 591/2001 від 07 серпня 2001 року.

Заявник станом на 24 лютого 2022 року мешкав в м. Маріуполі Донецької області. Під час обстрілу міста була пошкоджена квартира заявника та через пожежу втрачені частково документи, у тому числі диплом про отримання вищої освіти.

13 листопада 2023 року представник заявника звернулась до ДВНЗ «Донецький національний технічний університет» з адвокатським запитом, в якому просила надати копію архівної довідки про навчання ОСОБА_2 в вказаному вище ДВНЗ.

Листом від 14 листопада 2023 року за № 01-10/708 було повідомлено представника заявника, що "у зв`язку із тимчасовою окупацією міста Донецьк, захопленням невідомими особами будівель та споруд університету, розташованих в місті Донецьк, у адміністрації університету на теперішній час відсутній доступ до будь-якої документації університету, створеної до 03 жовтня 2014, у т. ч. архівних документів осіб, які навчалися в університеті. Враховуючи вищевикладене, за відсутності доступу до архівів документів, на сьогодні надати будь-яку інформацію щодо навчання ОСОБА_2 в Донецькому державному технічному університеті не представляється можливим.".

20 жовтня 2023 року заявник отримав архівну довідку, видану Донецьким національним технічним університетом, м. Донецьк, № 19-15/332, щодо зарахування ОСОБА_2 до денної форми навчання факультету автоматизованих систем управління Донецького політехнічного інституту за фахом «Автоматика і управління в технічних системах» (наказ № 2044-03 від 03 серпня 1991 року). 31 липня 1996 року ОСОБА_2 відраховано зі складу студентів у зв`язку із закінченням навчання, (наказ № 828-03 від 12 червня 1996 року) , диплом серійний номер НОМЕР_1 від 12 червня 1996 року, реєстраційний номер 59 Вказана архівна довідка видана на непідконтрольній державі Україна території.(а.с.1-4).

Згідно із протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 01 березня 2024 року справа за указаної заявою передана для розгляду судді Демидовій С.О. (а.с.18-19).

Ухвалою судді від 04 березня 2024 року було відкрито провадження у цивільній справі за заявою ОСОБА_2 , заінтересовані особи: Держаний вищий навчальний заклад «Донецький національний технічний університет», про встановлення факту навчання. (а.с.20).

Представник заявника в судовому засіданні просила заяву задовольнити та встановити факт навчання.

Суд, розглянувши подані заявником матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються заявлені вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення справи по суті, приходить до таких висновків.

Зі слів заявника, встановлено, що ОСОБА_2 , 01 вересня 1991 року був зарахований студентом 1 курсу денного навчання факультету автоматизованих систем управління Донецького політехнічного інституту за спеціальністю «Автоматика і управління в технічних системах».

У зв`язку з закінченням повного курсу навчання (наказ № 828-03 від 12 червня 1996 року) було видано диплом серійний номер НОМЕР_1 від 12 червня 1996 року, реєстраційний номер 59, та присвоєно кваліфікацію спеціаліста: інженер-електрик.

Заявник станом на 24 лютого 2022 року мешкав в м. Маріуполі Донецької області. Під час обстрілу міста була пошкоджена квартира заявника та через пожежу втрачені частково документи, у тому числі диплом про отримання вищої освіти.

Листом від 14 листопада 2023 року за № 01-10/708 Державного вищого навчального закладу «Донецький національний технічний університет» було повідомлено представника заявника, що "у зв`язку із тимчасовою окупацією міста Донецьк, захопленням невідомими особами будівель та споруд університету, розташованих в місті Донецьк, у адміністрації університету на теперішній час відсутній доступ до будь-якої документації університету, створеної до 03 жовтня 2014, у т. ч. архівних документів осіб, які навчалися в університеті. Враховуючи вищевикладене, за відсутності доступу до архівів документів, на сьогодні надати будь-яку інформацію щодо навчання ОСОБА_2 в Донецькому державному технічному університеті не представляється можливим.". (а.с.13-14).

20 жовтня 2023 року заявник отримав архівну довідку, видану Донецьким національним технічним університетом, м. Донецьк, № 19-15/332, щодо зарахування ОСОБА_2 до денної форми навчання факультету автоматизованих систем управління Донецького політехнічного інституту за фахом «Автоматика і управління в технічних системах» (наказ № 2044-03 від 03 серпня 1991 року). 31 липня 1996 року ОСОБА_2 відраховано зі складу студентів у зв`язку із закінченням навчання, (наказ № 828-03 від 12 червня 1996 року) , диплом серійний номер НОМЕР_1 від 12 червня 1996 року, реєстраційний номер 59. Вказана архівна довідка видана на непідконтрольній державі Україна території. (а.с.12).

Відповідно до роз`яснень, викладених у листі Верховного Суду України від 01 січня 2012 року, справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, належать до юрисдикції суду за таких умов: - факти, що підлягають встановленню, повинні мати юридичне значення, тобто від них мають залежати виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; - встановлення факту не пов`язується з подальшим вирішенням спору про право; - заявник не має іншої можливості одержати чи відновити документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; - чинним законодавством не передбачено іншого позасудового порядку встановлення юридичних фактів.

Відповідно до ч. 1 ст. 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту: 1) родинних відносин між фізичними особами; 2) перебування фізичної особи на утриманні; 3) каліцтва, якщо це потрібно для призначення пенсії або одержання допомоги по загальнообов`язковому державному соціальному страхуванню; 4) реєстрації шлюбу, розірвання шлюбу, усиновлення; 5) проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу; 6) належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті; 7) народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження; 8) смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті; 9) смерті особи, яка пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підстави вважати її загиблою від певного нещасного випадку внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру.

Перелік фактів, які підлягають встановленню судом в окремому провадженні, викладений в ч. 1 ст. 315 ЦПК України та не є вичерпним.

Згідно ч.2 ст.315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Відповідно до роз`яснень, викладених у листі Верховного Суду України від 01 січня 2012 року, справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, належать до юрисдикції суду за таких умов: « факти, що підлягають встановленню, повинні мати юридичне значення, тобто від них мають залежати виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; - встановлення факту не пов`язується з подальшим вирішенням спору про право; - заявник не має іншої можливості одержати чи відновити документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; - чинним законодавством не передбачено іншого позасудового порядку встановлення юридичних фактів.

Відповідно до ч. 10 ст. 7 Закону України «Про вищу освіту», інформація про видані дипломи вноситься закладами вищої освіти, крім вищих військових навчальних закладів, до Єдиної державної електронної бази з питань освіти.

Згідно ст. 8 Закону України «Про вищу освіту», засади функціонування Єдиної державної електронної бази з питань освіти визначаються законодавством.

На виконання вказаних положень Міністерством освіти і науки прийнято наказ від 22 жовтня 2016 № 1280, яким затверджено Порядок замовлення на створення інформації, що відтворюється в документах про вищу освіту, та обліку документів про вищу освіту в Єдиній державній електронній базі з питань освіти (надалі - Порядок № 1280), який встановлює механізм замовлення на створення інформації, що відтворюється в документах про вищу освіту державного зразка за акредитованою освітньою програмою (спеціальністю, напрямом підготовки) та у власних документах про вищу освіту, виданих вищими навчальними закладами за неакредитованою освітньою програмою (далі - документ про вищу освіту), а також обліку документів про вищу освіту та додатків до них.

З аналізу п.19 Положення № 1280 вбачається, що якщо інформація про факт видачі первинного документа про вищу освіту відсутня в ЄДЕБО та недоступні, втрачені, знищені (частково знищені) архіви вищого навчального закладу (відокремленого структурного підрозділу), то відповідальна особа вищого навчального закладу завантажує в ЄДЕБО скановану копію рішення суду про встановлення відповідного юридичного факту здобуття особою відповідного ступеня (освітньо-кваліфікаційного рівня) вищої освіти.

Встановлення юридичного факту навчання у вищому навчальному закладі має юридичне значення для реалізації заявником свого права на навчання та працю, гарантованого Конституцією України.

З наданої відповіді Державного вищого навчального закладу «Донецький національний технічний університет» встановлено, що у зв`язку із тимчасовою окупацією міста Донецьк, захопленням невідомими особами будівель та споруд університету, розташованих в місті Донецьк, у адміністрації університету на теперішній час відсутній доступ до будь - якої документації університету, створеної до 03 жовтня 2014 року у тому числі архівних документів осіб, які навчалися в університеті, а тому надати будь- яку інформацію щодо навчання ОСОБА_2 в Донецькому державному технічному університеті не представляється можливим.

Згідно із частиною першою статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (частина перша статті 77 ЦПК України).

Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи (стаття 79 ЦПК України).

Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування (частина перша статті 80 ЦПК України).

Згідно із частиною шостою статті 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно з положеннями статей 12, 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій.

Отже, сторона, яка посилається на ті чи інші обставини, знає і може навести докази, на основі яких суд може отримати достовірні відомості про них. У противному разі, за умови недоведеності тих чи інших обставин суд вправі винести рішення по справі на користь протилежної сторони. Таким чином, доказування є юридичним обов`язком сторін і інших осіб, які беруть участь у справі.

Згідно із практикою Європейського суду з прав людини за своєю природою змагальність судочинства засновується на диференціації процесуальних функцій і відповідно - правомочностей головних суб`єктів процесуальної діяльності цивільного судочинства - суду та сторін (позивача та відповідача). Диференціація процесуальних функцій об`єктивно призводить до того, що принцип змагальності відбиває властивості цивільного судочинства у площині лише прав та обов`язків сторін. Це дає можливість констатувати, що принцип змагальності у такому розумінні урівноважується з принципом диспозитивності та, що необхідно особливо підкреслити, - із принципом незалежності суду. Він знівельовує можливість суду втручатися у взаємовідносини сторін завдяки збору доказів самим судом. У процесі, побудованому за принципом змагальності, збір і підготовка усього фактичного матеріалу для вирішення спору між сторонами покладається законом на сторони. Суд тільки оцінює надані сторонам матеріали, але сам жодних фактичних матеріалів і доказів не збирає.

З огляду на викладене та з урахуванням того, що заявник не надав належних та допустимих доказів у розумінні вимог чинного законодавства на підтвердження факту навчання в період з 01 вересня 2019 року по по 12 червня 1996 року, на денній формі навчання в Донецькому державному технічному університету і отримання повної вищої освіти , суд доходить висновку, про відмову у задоволенні заяви, оскільки доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

На підставі викладеного, керуючись, ст. ст. 4, 7, 10, 12, 76, 77, 258, 259, 263, 265, 315, 355 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_2 , заінтересовані особи: Держаний вищий навчальний заклад «Донецький національний технічний університет», про встановлення факту навчання залишити без задоволення.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо у судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не були вручено у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повний текст рішення складено17 травня 2024 року.

Суддя С.О. Демидова