Справа № 485/316/24
Провадження № 2-о/485/26/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 жовтня 2024 року м.Снігурівка

Снігурівський районний суд Миколаївської області в складі:

головуючого судді Квєтка І.А.,

секретар судового засідання Камінський Б.О.,

за участі представника заявника - ОСОБА_1 (в режимі відеоконференції),

представника Міністерства оборони України - Тищенко М.С. (в режимі відеоконференції),

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в порядку окремого провадження, в залі суду м.Снігурівка цивільну справу за заявою ОСОБА_2 , заінтересована особа: ІНФОРМАЦІЯ_1 , Міністерство оборони України, про встановлення факту батьківства,

встановив:

У лютому 2024 року ОСОБА_2 через свого представника - адвоката Ковальчук І.М. звернулася до суду з вказаною заявою, в якій просить встановити, що померлий ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , громадянин України, уродженець м.Снігурівка Баштанського (колишній Снігурівський) району Миколаївської області, є батьком ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , матір`ю якого вона є, у зв`язку із чим внести відповідні зміни до актового запису про народження дитини зазначивши відомості про батька: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженець м.Снігурівка Снігурівського району Миколаївської області, громадянин України.

Позов мотивований тим, що з 2010 року перебували з ОСОБА_3 у фактичних сімейних відносинах: проживали разом, вели спільне господарство і спільний бюджет. Зареєструвати відносини не вбачали необхідним. У 2014 році в них народився син ОСОБА_4 . Реєстрація народження дитини відбувалася відповідно до ч.1 ст.135 СК України. До початку повномасштабного вторгнення рф родина проживала разом, дитина знала ОСОБА_3 як батька. ІНФОРМАЦІЯ_2 під час виконання бойового завдання ОСОБА_3 загинув, так і не встигнувши юридично визнати дитину. Встановлення факту батьківства необхідне для отримання одноразової грошової допомоги у зв`язку із загибеллю ОСОБА_3 .

Ухвалою суду від 08 жовтня 2024 року до участі у справі залучено Міністерство оборони України у якості заінтересованої особи.

В судовому засіданні представник заявника ОСОБА_1 вимоги заяви підтримала.

Представник заінтересованої особи ІНФОРМАЦІЯ_5 у судове засідання не з`явився, про причину неявки суд не повідомив.

Представник Міністерства оборони України Тищенко М.С. вважала, що факт батьківства ОСОБА_3 відносно дитини не підтверджений достатніми доказами.

Дослідивши докази по справі, суд прийшов до наступних висновків.

Відповідно до статті 121 СК України права та обов`язки матері, батька і дитини ґрунтуються на походженні дитини від них, засвідченому органом державної реєстрації актів цивільного стану в порядку, встановленому статтями 122 та 125 цього Кодексу.

Відповідно до частини другої статті 125 СК України, якщо мати та батько дитини не перебувають у шлюбі між собою, походження дитини від батька визначається: за заявою матері та батька дитини; за рішенням суду.

Частиною першою статті 126 СК України передбачено, що походження дитини від батька визначається за заявою жінки чи чоловіка, які не перебувають у шлюбі між собою. Така заява може бути подана як до, так і після народження дитини до органу державної реєстрації актів цивільного стану.

Частиною першою статті 135 СК України передбачено, що при народженні дитини у матері, яка не перебуває у шлюбі, у випадках, коли немає спільної заяви батьків, заяви батька або рішення суду, запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень провадиться за прізвищем матері, а ім`я та по батькові батька дитини записуються за її вказівкою.

Відповідно до частини першої статті 130 СК України у разі смерті чоловіка, який не перебував у шлюбі з матір`ю дитини, факт його батьківства може бути встановлений за рішенням суду. Заява про встановлення факту батьківства приймається судом, якщо запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до частини першої статті 135 цього Кодексу.

Та обставина, що питання визнання батьківства за рішенням суду відповідно до статей 128, 129 СК України не вирішувалось за життя такої особи, не є перешкодою для застосування статті 130 СК України.

Подібні висновки викладені у постановах Верховного Суду від 17 лютого 2021 року у справі №373/2257/18 (провадження № 61-15136св20), від 15 квітня 2021 року у справі №361/2653/15 (провадження № 61-2239св21).

Згідно з пунктом 7 постанови Пленуму Верховного суду України "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" від 15 травня 2006 року № 3 у разі смерті чоловіка, який не перебував у шлюбі з матір`ю дитини, або смерті жінки, котра вважалась матір`ю останньої, факт їхнього батьківства (материнства) може бути встановлено за рішенням суду в окремому провадженні. Заяви про встановлення факту як батьківства, так і материнства суд приймає до розгляду, якщо запис про батька (матір) дитини в Книзі реєстрації народжень учинено згідно зі ст. 135 СК України. Із заявою про встановлення факту батьківства до суду мають право звернутися матір, опікун (піклувальник) дитини, особа, яка її утримує та виховує, а також сама дитина, котра досягла повноліття, а факту материнства - батько й інші перелічені особи. Усі вони беруть участь у справі як заявники, а органи опіки та піклування й інші особи (залежно від обставин справи) - як заінтересовані особи. Підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до Цивільного процесуального кодексу України.

Пункт 15 Постанови Пленуму ВСУ від 31 березня 1995 року №5 "Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення" вказав, що суд розглядає заяви про встановлення факту батьківства в разі смерті особи, яку заявник вважає батьком дитини. Заяви про встановлення факту визнання батьківства щодо дитини розглядаються судом у випадках, коли померла особа визнавала себе батьком дитини до цієї дати. Заяви про встановлення фактів батьківства чи визнання батьківства розглядаються судом, якщо у свідоцтві про народження певна особа не вказана батьком дитини.

При розгляді спору щодо визнання батьківства суд має виходити зі змісту ч. 2 ст. 128 СК України, відповідно до якої підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до Цивільного процесуального кодексу України.

У постанові Верховного Суду від 16 травня 2018 року у справі № 591/6441/14-ц зазначено, що СК України не визначає особливостей предмету доказування у цій категорії справ. Доказами у такій справі можуть бути будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, показань свідків, письмових або речових доказів, висновків експертів. Тобто при вирішенні спору про визнання батьківства мають враховуватись усі передбачені законом докази в їх сукупності. Керуючись цим загальним правилом, встановлення батьківства на підставі частини другої статті 128 СК України можливо за наявності належних і обґрунтованих доказів (відомостей), які засвідчують походження дитини від певної особи. Для встановлення батьківства правове значення мають фактичні дані, які підтверджують спільне проживання матері і батька дитини, ведення ними спільного господарства до народження дитини або спільне її виховання чи утримання, а також докази, що підтверджують визнання особою батьківства. Підставою для категоричного висновку для визнання батьківства в судовому порядку може бути висновок судово-генетичної або судово-імунологічної експертизи.

Висновок судово-медичної (молекулярно-генетичної) експертизи є підставою для категоричного висновку для визнання батьківства, оскільки ДНК-тест є єдиним науковим методом точного встановлення батьківства стосовно конкретної дитини і його доказова цінність суттєво переважає будь-який інший доказ, наданий сторонами, з метою підтвердити або спростувати факт оспорюваного батьківства (постанова Верховного Суду від 25 серпня 2020 року у справі № 478/690/18, провадження № 61-18333св19).

Відповідно до ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків. Встановлених цим Кодексом.

Судом встановлено, що ОСОБА_2 є матір`ю ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 (а.с.7-зворот).

Відомості про батька дитини ОСОБА_5 були записані за вказівкою матері згідно з частини першої статті 135 СК України, що підтверджено актовим записом про народження дитини №18 від 04 лютого 2014 року (а.с.44).

Як вбачається з копії свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 , виданого Снігурівським відділом ДРАЦС у Баштанському районі Миколаївської області (Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) 31 грудня 2022 року у селі Червонопопівка Сєвєродонецкого району Луганської області Україна помер ОСОБА_3 (а.с.29).

Відповідно до довідки про причину смерті від 04 січня 2023 року ОСОБА_3 причиною його смерті є вибухова травма внаслідок військових дій (а.с.8).

Відповідно до висновку експерта молекулярно-генетичної експертизи №1386-МГ від 18 липня 2024 року ОСОБА_3 може бути біологічним батьком ОСОБА_4 з ймовірністю 99,99999% (а.с.120-123).

Після смерті ОСОБА_3 заведена спадкова справа, за даними якої спадкоємцем є його батько ОСОБА_6 , який спадщину оформив та отримав свідоцтво про право на спадщину за законом (а.с.27-42).

Крім того, батько загиблого ОСОБА_6 звернувся із заявою за отриманням одноразової грошової допомоги у зв`язку з загибеллю ОСОБА_3 (а.с.78-79).

З такою ж заявою про виплату одноразової грошової допомоги звернулася і ОСОБА_2 в інтересах сина ОСОБА_4 (а.с.82).

Факт батьківства померлого ОСОБА_3 відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , підтверджений висновком молекулярно-генетичної експертизи, який є достатнім доказом для категоричного висновку про батьківство особи, не спростований заінтересованими особами, отже суд приходить до висновку про наявність правових підстав для встановлення факту батьківства.

Факт про встановлення якого просить заявниця має для неї юридичне значення, оскільки дає право на отримання дитиною виплати одноразової грошової допомоги за загиблого батька військовослужбовця.

Спору про право немає, оскільки батько загиблого ОСОБА_7 - ОСОБА_6 , який є його єдиним спадкоємцем та який звернувся за отриманням виплати одноразової грошової допомоги помер ІНФОРМАЦІЯ_6 (а.с.68-69 повний витяг з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про смерть 8), спадкова справа після його смерті не заводилася. Судом не встановлено осіб, права яких могли б бути порушені встановленням факту батьківства ОСОБА_7 відносно дитини.

В іншому порядку встановити факт батьківства неможливо, оскільки ОСОБА_3 помер.

Відповідно до ст. 134 СК України на підставі рішення суду орган державної реєстрації актів цивільного стану вносить відповідні зміни до актового запису про народження, складеного органами державної реєстрації актів цивільного стану вносить відповідні зміни до актового запису про народження, складеного органами державної реєстрації актів цивільного стану України, та видає нове свідоцтво про народження.

Відповідно до абз. 11 п. 20 гл. 1 розділу ІІІ Правил державної реєстрації актів цивільного стану в Україні, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 18 жовтня 2000 року №52/5, при вирішенні судом спорів про визнання батьківства, материнства, оспорювання батьківства чи материнства, встановлення фактів батьківства та материнства зміни до актових записів про народження вносяться відповідно до законодавства, яке регулює порядок внесення змін до актових записів цивільного стану.

Згідно п. 2.13.1 Розділу ІІ Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, що затверджені наказом Міністерства юстиції України від 12 січня 2011 року №96/5, підставою для внесення змін в актові записи цивільного стану є, зокрема, рішення суду про визнання батьківства (материнства).

Відповідно до п. 2.16.4 Розділу ІІ вказаних Правил, на підставі рішення суду про визнання батьківства (материнства) в актовому записі про нароження змінюються відомості про батька та вносяться пов`язані з цим інші зміни згідно із зазначеними в рішенні суду.

За такого, у зв`язку із встановленням факту батьківства ОСОБА_3 по відношенню до сина ОСОБА_4 обгрунтованими є похідні вимоги заявника про внесення змін щодо батька в актовий запис про народження дитини.

Таким чином, заява ОСОБА_2 підлягає задоволенню.

Керуючись ст.265, 315-319 ЦПК України, суд

ухвалив:

Заяву ОСОБА_2 про встановлення факту батьківства, - задовольнити.

Встановити факт, що ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженець м.Снігурівка Миколаївської області, громадянин України, який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 у селі Червонопопівка Сєвєродонецкого району Луганської області Україна, є батьком ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , уродженця м.Херсон Херсонської області, актовий запис про народження якого вчинено Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Снігурівського районного управління юстиції Миколаївської області у Книзі реєстрації народжень 04.02.2014 року за №18.

Внести зміни до актового запису про народження №18 від 04 лютого 2014 року, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , складеного Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Снігурівського районного управління юстиції Миколаївської області, вказавши відомості про батька: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженець м.Снігурівка Миколаївської області, громадянин України,

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Миколаївського апеляційного суду, який відраховується з дня складення повного судового рішення.

Суддя І.А.Квєтка

Дата складення судового рішення - 28.10.2024 р.