Провадження № 2/686/5609/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 грудня 2024р. м. Хмельницький

Хмельницький міськрайонний суд в складі: головуючого судді Продана Б.Г., при секретарі Боднар А.П., за участю позивача ОСОБА_1 , представника позивача Підлісного О.В., відповідачів ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Хмельницькому цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визначення частки в майні колгоспного двору та визнання права власності на спадкове майно,

ВСТАНОВИВ:

23 липня 2024 року до суду звернулась ОСОБА_1 із позовом до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визначення частки в майні колгоспного двору та визнання права власності на спадкове майно. В обгрунтування позову вказує, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер її батько, ОСОБА_4 , який за життя не встиг визначити розмір належної йому частки в майні колгоспного двору та визнати право власності на нього в порядку спадкування після смерті його матері. При зверненні до нотаріуса, позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на будинок, оскільки він належить на праві спільної сумісної власності колгоспному двору, а нотаріус може видати свідоцтво про право на спадщину після смерті одного з учасників спільної сумісної власності після виділення (визначення) частки спадкодавця у спільному майні, в тому числі і на частку, що підлягає спадкуванню. У зв`язку із наведеним позивач звернулась до суду.

29.07.2024 року по справі відкрито провадження, призначено підготовче засідання.

09.09.2024 року справу призначено до слухання по суті.

В судовому засіданні позивач та його представник позовні вимоги підтримали в повному обсязі, просили позов задоволити.

В судовому засіданні відповідачі позовні вимоги визнали.

Заслухавши пояснення сторін, вивчивши матеріали справи та надані докази, суд встановив наступні обставини та правовідносини.

Так, судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_4 . В липні 2023 року він звертався до суду з позовом про визначення розміру частки в майні колгоспного двору та про визнання права власності на спадкове майно, однак, провадження у справі було закрито у зв`язку із його смертю.

Відповідно до свідоцтва про право особистої власності на житловий будинок від 11.01.1991 року житловий будинок АДРЕСА_1 , належить колгоспному двору, головою якого була ОСОБА_5 (мама ОСОБА_4 ).

Відповідно до заповіту від 16.08.2004 року ОСОБА_5 склала заповіт, згідно якого все майно заповіла ОСОБА_4 . Після смерті ОСОБА_5 - ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_4 звернувся до приватного нотаріуса з заявою про прийняття спадщини і нотаріусом було заведено спадкову справу № 2/2019, однак, нотаріусом було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на будинок, оскільки він належить на праві спільної сумісної власності колгоспному двору, а нотаріус може видати свідоцтво про право на спадщину після смерті одного з учасників спільної сумісної власності після виділення (визначення) частки спадкодавця у спільному майні. Тому йому рекомендовано звернутись до суду.

22 червня 2023 року ОСОБА_4 склав заповіт на ОСОБА_1 .

Після смерті ОСОБА_4 приватним нотаріусом Байрачним А.І. заведена спадкова справа № 31/2023, однак, позивачу також було відмовлено в видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на будинок.

Дані обставини підтверджуються матеріалами справи.

Відповідно до ст.120 ЦК Української РСР майно колгоспного двору належить його членам на праві сумісної власності.

Згідно із ч.2 ст.123 ЦК Української РСР розмір частки члена двору встановлюється виходячи з рівності часток усіх членів двору, включаючи неповнолітніх і непрацездатних.

Згідно роз`яснень Пленуму Верховного Суду у п.6 Постанови № 20 від 22 грудня 1995 р. «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» спори щодо майна колишнього колгоспного двору, яке було придбане до 15 квітня 1991 року, мають вирішуватися за нормами, що регулювали власність цього двору, а саме: а) право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили право на частку в його майні. Такими, що втратили це право, вважаються працездатні члени двору, які не менше трьох років до цієї дати не брали участі своєю працею і коштами у веденні спільного господарства двору (в цей час не включається час перебування на дійсній строковій військовій службі, навчання в учбовому закладі, хвороба); б) розмір частки члена двору визначається виходячи з рівності часток усіх його членів, включаючи неповнолітніх та непрацездатних. Частку працездатного члена двору може бути зменшено або відмовлено у її виділенні при недовгочасному його перебуванні у складі двору або незначній участі працею чи коштами в господарстві двору. Особам, які вибули з членів двору, але не втратили права на частку в його майні, вона визначається виходячи з того майна двору, яке було на час їх вибуття і яке збереглося.

Відповідно до роз`яснень, наданих у постанові Пленуму Верховного Суду № 20 від 22 грудня 1995 р. «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» та ст.123 ЦК УРСР спори щодо майна колишнього колгоспного двору, яке було придбане до 15 квітня 1991 року, мають вирішуватися за нормами, що регулювали власність цього двору, а саме: право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, які до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні.

Таким чином, членами колгоспного двору, які проживали і були зареєстровані в ньому станом на 15 квітня 1991 року та набули право власності на майно, а саме на житловий будинок АДРЕСА_1 , були: ОСОБА_5 , ОСОБА_4 , ОСОБА_2 , ОСОБА_1 , ОСОБА_3 і їх частки є рівними, тобто по 1/5 частці із членів колгоспного двору.

Так, відповідно до п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30 травня 2008 р. «Про судову практику у справах про спадкування» у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Відповідно до ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини відповідно до ст.1218 ЦК України входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинились внаслідок його смерті.

Відповідно до ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого майнового права та інтересу. Способом захисту цивільного права є визнання права.

Отже, враховуючи ті обставини, що позивач від незалежних від неї обставин не може належно оформити, реалізувати свої спадкові права, то позовні вимоги слід задоволити, оскільки вони є підставними та обґрунтованими.

Керуючись ст.ст. 12, 13, 81, 263 - 265 ЦПК України, ст.ст. 16, 328, 1218, 1261, 1268 ЦК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовну заяву задоволити.

Визначити, що розмір часток членів колгоспного двору ОСОБА_5 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_4 , ОСОБА_2 , ОСОБА_1 , ОСОБА_3 в майні колгоспного двору по АДРЕСА_1 з господарськими будівлями та спорудами становить 1/5 частка кожного.

Визнати за ОСОБА_1 в порядку спадкування право власності на 2/5 частки в майні колгоспного двору по АДРЕСА_1 з господарськими будівлями та спорудами.

На рішення суду може бути подано апеляційну скаргу до Хмельницького апеляційного суду протягом 30 днів з дня складання повного тексту рішення суду.

Повний текст рішення суду виготовлено 12.12.2024 року.

Суддя: