Єдиний унікальний номер 203/5032/23
Провадження № 2/205/2375/24
У Х В А Л А

27 листопада 2024 року місто Дніпро

Ленінський районний суд міста Дніпропетровська у складі:

головуючої судді Костромітіної О.О.,

за участю секретаря судового засідання Виговської Є.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Дніпрі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи: державний нотаріус Третьої Дніпровської нотаріальної контори Крупська Лариса Вікторівна, приватний нотаріус Дніпровського нотаріального округу Перфілова Олена Анатоліївна, про визнання заповіту недійсним,

В С Т А Н О В И В:

В провадженні Ленінського районного суду міста Дніпропетровська знаходиться цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи: державний нотаріус Третьої Дніпровської нотаріальної контори Крупська Лариса Вікторівна, приватний нотаріус Дніпровського нотаріального округу Перфілова Олена Анатоліївна, про визнання заповіту недійсним.

Позивач ОСОБА_1 у судове засідання повторно не з`явився, про день, часта місце розгляду справи був неодноразово повідомлений належним чином.

Представник відповідача ОСОБА_2 адвокат Голобородько Денис Ігорович у судове засідання не з`явився, про день, часта місце розгляду справи був повідомлений належним чином.

Згідно з ч.ч. 6, 9 ст. 128 ЦПК України судова повістка, а у випадках, встановлених цим Кодексом, - разом з копіями відповідних документів, надсилається до електронного кабінету відповідного учасника справи, а в разі його відсутності - разом із розпискою рекомендованим листом з повідомленням про вручення або кур`єром за адресою, зазначеною стороною чи іншим учасником справи. Також, суд викликає або повідомляє учасників справи телефонограмою, телеграмою, засобами факсимільного зв`язку, електронною поштою або повідомленням через інші засоби зв`язку (зокрема мобільного), які забезпечують фіксацію повідомлення або виклику.

Відповідно до п. 2, 4 ч. 8 ст. 128 ЦПК України днем вручення судової повістки є день отримання судом повідомлення про доставлення судової повістки до електронного кабінету особи та день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду.

У своєму позові позивач ОСОБА_1 зазначає адресу проживання АДРЕСА_1 .

Як вбачається з матеріалів справи судові повістки, які направлялися на вказану вище поштову адресу позивача ОСОБА_1 , ним не отримуються та повертаються до суду з довідкою поштового відділення з позначкою про неможливість вручення судової повістки у зв`язку з «закінченням терміном зберігання». Також, на мобільний номер позивача ОСОБА_1 , який зазначений у позові, неодноразово були направлені судові повістки, що підтверджується довідкою про доставку, яка міститься в матеріалах справи. Отже, судом вжиті усі заходи належного повідомлення позивача ОСОБА_1 про день, час та місце розгляду справи.

Відповідно до ч. 1, ч. 3 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Частиною 1 ст. 44 ЦПК України визначено, що учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

Відповідно до ч. 3 ст. 131 ЦПК України учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що учасники судового процесу не з`явилися в судове засідання без поважних причин.

Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини, ратифікованої Законом України від 17.07.1997 №475/97- ВР, гарантовано кожній фізичній або юридичній особі право на розгляд судом протягом розумного строку цивільної, кримінальної, адміністративної або господарської справи, а також, справи про адміністративне правопорушення, у якій вона є стороною.

Рішеннями Європейського суду визначено, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду справи, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Суд враховує позицію Європейського суду з прав людини, викладену у рішенні «Чірікоста і Віола проти Італії», у якому визначено, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду справи, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням її справи, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки, оскільки одним із критеріїв «розумності строку» є саме поведінка заявника. Так, суд покладає на заявника лише обов`язок демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, які безпосередньо його стосуються, утримуватися від виконання заходів, що затягують провадження у справі, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для пришвидшення процедури слухання.

Європейський суд з прав людини в рішенні від 07 липня 1989 року у справі «Юніон Аліментаріа Сандерс С.А. проти Іспанії» зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосується безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Право на доступ до правосуддя не є абсолютним, на цьому наголошує Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях. Відтак в кожному випадку заявник при зверненні до суду повинен дотримуватися норм процесуального законодавства.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 257 ЦПК України позовна заява залишається без розгляду у випадку, якщо належним чином повідомлений позивач повторно не з`явився у підготовче засідання чи в судове засідання або не повідомив про причини неявки.

У випадку повторної неявки позивача до суду, якщо від нього не надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, суд залишає позовну заяву без розгляду. Для застосування зазначених наслідків неявки позивача в судове засідання правове значення має лише належне повідомлення позивача про день та час розгляду справи, повторність неявки в судове засідання та неподання ним заяви про розгляд справи за його відсутності.

Зазначений висновок міститься в постанові Верховного Суду від 27.03.2020 року у справі № 522/22303/14-ц.

Законодавець диференціює необхідність урахування судом поважності/неповажності причин неявки позивача до суду залежно від того, якою є неявка: першою чи повторною. Така диференціація обумовлена як необхідністю забезпечити дотримання прав позивача на участь у судовому засіданні у разі першої неявки за належного його повідомлення про час та місце судового засідання та поважності причин неявки, так і необхідністю введення певних обмежень з метою дотримання процесуальних строків розгляду справи, прав та інтересів іншої сторони - відповідача, який притягнутий до участі у справі позивачем, а тому саме останній має продемонструвати свій інтерес у як найскорішому розгляді справи, а отже зобов`язаний у розумні інтервали цікавитися провадженням у справі. Саме тому, повторна неявка позивача в судове засідання, незалежно від поважності її причин, дає суду підстави залишити позовну заяву без розгляду, крім випадку, якщо від позивача надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, і його неявка не перешкоджає вирішенню спору по суті.

Таким чином, зазначена норма дисциплінує позивача, як ініціатора судового розгляду, стимулює його належно користуватися своїми правами щоб не допустити затягування розгляду справи. Подібні висновки викладені у постанові Верховного Суду від 11.03.2021 року у справі № 558/9/18.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 , неодноразово, належним чином був повідомлений про дати, час та місце проведення підготовчих судових засідань, які призначалися Ленінським районний судом м. Дніпропетровська на 16.05.2024 року, 17.07.2024 року, 27.11.2024року, у вказані судові засідання не з`явився, заяву про відкладення розгляд справи або заяву про розгляд справи у його відсутності до суду не подавав.

З урахуванням вищевикладених норм права, суд дійшов висновку про залишення позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи: державний нотаріус Третьої Дніпровської нотаріальної контори Крупська Лариса Вікторівна, приватний нотаріус Дніпровського нотаріального округу Перфілова Олена Анатоліївна, про визнання заповіту недійсним, оскільки позивач належним чином повідомлений, повторно не з`явився в судове засідання та не повідомив про причини неявки.

Роз`яснити позивачу, що залишення позову без розгляду не перешкоджає повторному зверненню до суду після усунення умов, що стали підставою для залишення позовної заяви без розгляду.

Керуючись п. 5 ч.1 ст. 257 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи: державний нотаріус Третьої Дніпровської нотаріальної контори Крупська Лариса Вікторівна, приватний нотаріус Дніпровського нотаріального округу Перфілова Олена Анатоліївна, про визнання заповіту недійсним, залишити без розгляду.

Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення суду або ухвала суду не були вручені у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя О.О.Костромітіна