Справа № 946/2167/23
Провадження № 2/946/723/24
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 жовтня 2024 року Ізмаїльський міськрайонний суд Одеської області

в складі: головуючого судді Бурнусуса О.О.,

за участю: секретаря судового засідання Коробко О.Д.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Ізмаїлі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про встановлення факту та визнання права власності на спадкове майно,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом, який уточнила та яким просила встановити факт того, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , постійно проживала разом з матір`ю ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 на час відкриття спадщини, а саме на ІНФОРМАЦІЯ_3 за адресою: АДРЕСА_1 . А також, просила визнати за ОСОБА_1 в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_3 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_3 право власності на: 1/2 частину квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_2 ; житловий будинок з надвірними спорудами, розташований за адресою: АДРЕСА_3 . Крім цього, просила визнати за ОСОБА_1 в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_4 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_4 та після смерті ОСОБА_3 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_3 право власності на земельну ділянку площею 0,1855 га передану для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), розташована за адресою: АДРЕСА_3 , кадастровий номер - :02:001:0133.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що приватним нотаріусом Ізмаїльського районного нотаріального округу Одеської області Гіренко М.М. їй відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину у зв`язку із тим, що позивачем було пропущено встановлений ст. 1270 ЦК України строк для прийняття спадщини.

В судове засідання позивач ОСОБА_1 не з`явилась, про час та місце розгляду справи повідомлялась належним чином, представник позивача надала суду заяв про розгляд справи за їх відсутності, якою уточненні позовні вимоги підтримують в повному обсязі та просять позов задовольнити.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, якою позовні вимоги визнає в повному обсязі та не заперечує проти задоволення позову.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України - кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно до ч. 1 ст. 5 ЦПК України - здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Відповідно до ч. 3 ст. 12 ЦПК України - кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Статтею 76 ЦПК України визначено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

Частиною 4 ст. 206 ЦПК України передбачено, що у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_4 належала земельна ділянка площею 0,1855 га, цільове передана для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), кадастровий № :02:001:0133, що розташована по АДРЕСА_3 , згідно державного акту на право приватної власності на землю серії ЯК № 457121 зареєстрований в Книзі записів реєстрації державних актів на право приватної власності на землю за № 44 виданого 01.04.2010 року.

Крім цього, як було з`ясовано судом, ОСОБА_4 також належав житловий будинок з надвірними спорудами, розташований за адресою: АДРЕСА_3 .

Відповідно до заповіту від 20.10.2007р., зареєстрованого в реєстрі за № 625, посвідченого секретарем Кислицької сільської ради Ізмаїльського району Одеської області, житловий будинок з надвірними спорудами, розташований за адресою: АДРЕСА_3 ОСОБА_4 заповіла ОСОБА_3 .

Згідно свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 від 14.02.2012 року, виданого виконкомом Кислицької сільської ради Ізмаїльського району Одеської області, ОСОБА_4 померла ІНФОРМАЦІЯ_5 .

Частиною 1 ст. 1241 ЦК України, встановлено, що малолітні, неповнолітні, повнолітні непрацездатні діти спадкодавця, непрацездатна вдова (вдівець) та не працездатні батьки спадкують, незалежно від змісту заповіту, половину частки, яка належала кожному з них у разі спадкування за законом (обов`язкова частка).

Після смерті ОСОБА_4 відповідно до ст. 1241 ЦК України до осіб, які мають право на обов`язкову частку у спадщині незалежно від змісту заповіту є її чоловік ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_6 .

Відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Так, чоловік спадкодавця, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , якій відповідно до вимог п. 1 ст. 1241 Цивільного кодексу України має право на обов`язкову частку у спадщині, на час відкриття спадщини був зареєстрований та проживав разом з дружиною, спадкодавцем ОСОБА_4 по АДРЕСА_3 , що підтверджується довідкою Кислицької сільської ради Ізмаїльського району Одеської області за № 1246 від 01.08.2012р. Але, відповідно до вимог ст. 1241 Цивільного кодексу України, обов`язкова частка у спадщині, це право, якім ОСОБА_5 , чоловік спадкодавця, ОСОБА_4 , не скористався, і не отримав свідоцтво про право на спадщину на обов`язкову частку у спадщині, після померлої ІНФОРМАЦІЯ_4 ОСОБА_4 .

В свою чергу, 26.12.2022 року на ім`я ОСОБА_4 було видано свідоцтво про право на спадщину за заповітом, зареєстроване в реєстрі за № 177, на житловий будинок, розташований за адресою: АДРЕСА_3 , який належав ОСОБА_4 .

Відповідно до ст. 1245 Цивільного кодексу України частина спадщини, що не охоплена заповітом, спадкується спадкоємцями за законом на загальних підставах. До числа цих спадкоємців входять також спадкоємці за законом, яким інша частина спадщини була передана за заповітом.

Частина спадкового майна, яке залишилось після померлої ІНФОРМАЦІЯ_4 а саме земельна ділянка площею 0,1855 га, цільове призначення якої - для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), кадастровий № :02:001:0133, що розташована по АДРЕСА_3 , (Державний акт на право приватної власності на землю серії ЯК № 457121 зареєстрований в Книзі записів реєстрації державних актів на право приватної власності на землю за № 44 виданого 01.04.2010 року) не охоплена заповіт, і відповідно до вимог ст. 1245 Цивільного кодексу України, спадкується спадкоємцями на загальних підставах.

Як було встановлено в судовому засіданні, спадкодавцю, ОСОБА_4 , на час укладення заповіту, а саме на 12.10.2007р. вищевказана земельна ділянка не належала, і відповідно право державного акту на вищевказану земельну ділянку вона на той час не отримала, державний акт на земельну ділянку, на якій розташований житловий будинок з надвірними спорудами АДРЕСА_3 , був виданий 01.04.2010р.

Проте, відповідно до вимог ч.ч. 2, 3 ст. 1225 Цивільного кодексу України до спадкоємців житлового будинку, інших будівель та споруд переходить право власності або право користування земельною ділянкою, на якій вони розміщенні.

До спадкоємців житлового будинку, інших будівель та споруд переходить право власності або право користування земельною ділянкою, яка необхідна для їх обслуговування, якщо інший її розмір не визначений заповітом.

Згідно ст. 120 Земельного кодексу України у разі набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду кількома особами, право на земельну ділянку визначається пропорційно до часток осіб у праві власності жилого будинку, будівлі або споруди.

Згідно свідоцтва про смерть серії НОМЕР_2 від 02.02.2021 року, виданого Ізмаїльським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), ОСОБА_5 помер ІНФОРМАЦІЯ_7 .

Відповідно до заповіту від 22.03.2023р., посвідченого старостою Кислицького старостинського округу Саф`янівської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області, зареєстрований в реєстрі за № 86 ОСОБА_5 склав заповіт на ім`я відповідача ОСОБА_2 , якій в свою чергу, спадщину прийняв, та належним чином оформив, отримавши свідоцтво про право на спадщину за заповітом, яке видане приватним нотаріусом Ізмаїльського районного нотаріального округу Одеської області Т. І. Веліксар.

В свою чергу, відповідач ОСОБА_2 не заперечує щодо оформлення вищевказаної земельної ділянки на якій розташований житловий будинок з надвірними спорудами АДРЕСА_3 за позивачем ОСОБА_1 .

Так, 26.12.2022р. ОСОБА_3 звернулась до Ізмаїльської державної нотаріальної контори Одеської області з заявою про видачу на її ім`я свідоцтва про право на спадщину за заповітом, згідно вимог ст. 1296 Цивільного кодексу України.

Проте, нотаріусом Ізмаїльської державної нотаріальної контори Одеської області повідомляє, що не має можливості видати свідоцтво про право на спадщину на майно, що залишилось після померлої ІНФОРМАЦІЯ_4 ОСОБА_4 , а саме на земельну ділянку за адресою житлового будинку з надвірними спорудами АДРЕСА_3 , була приватизована земельна ділянка площею 0, 1855 га, цільове призначення якої - для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), кадастровий № :02:001:0133, (Державний акт на право приватної власності на землю серії ЯК № 457121 зареєстрований в Книзі записів реєстрації державних актів на право приватної власності на землю за № 44 виданого 01.04.2010 року), яка не охоплена заповітами, посвідченими секретарем Кислицькою сільської ради Ізмаїльського району Одеської області від 20.10.2007, зареєстрований в реєстрі за № 625.

Відповідно до свідоцтва про смерть серії НОМЕР_3 від 12.09.2023 року, виданого Ізмаїльським відділом державної реєстрації актів цивільного стану в Ізмаїльському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), ОСОБА_3 померла ІНФОРМАЦІЯ_8 .

Після смерті ОСОБА_3 згідно ст.1220 ЦК України відкрилася спадщина, до якої входить :

- 1/2 частки квартири АДРЕСА_4 , яка належала спадкодавцю ОСОБА_3 на підставі свідоцтва про право власності на нерухоме майно № 242 від 12.02.2007р., що видане виконавчим комітетом Ізмаїльської міської ради, згідно розпорядження Ізмаїльського міського голови № 922р від 28.11.2006р. Згідно витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно № 13531845 від 12.02.2007р.;

- житловий будинок з надвірними спорудами АДРЕСА_3 , якій належить спадкодавцю ОСОБА_3 на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, що видане державним нотаріусом Ізмаїльської державної нотаріальної контори Одеської області, зареєстроване в реєстрі за № 177 від 26.12.2022р., що підтверджується витягом з ДРРП на нерухоме майно № 318848071 від 26.12.2022р.

В свою чергу відповідно до вимог ч.ч. 2, 3 ст. 1225 Цивільного кодексу України також належала земельна ділянка площею 0, 1855 га, цільове призначення якої - для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), кадастровий № :02:001:0133, що розташована по АДРЕСА_3 , право власності на яку посвідчується державним актом на право приватної власності на землю серії ЯК № 457121 зареєстрований в Книзі записів реєстрації державних актів на право приватної власності на землю за № 44 виданого 01.04.2010 року.

Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Статтею 1217 ЦК України визначено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Згідно ч. 1 ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою.

Відповідно до ч. 1 ст. 1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини.

За життя спадкодавець заповіту не залишав, що підтверджено Інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) за № 76668455 від 18.04.2024 року, згідно якої інформація про заповіт складений та посвідчений від ОСОБА_3 відсутня.

Відповідно до ст. 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків встановлених статтею 1259 цього Кодексу.

Спадкоємицею за законом першої черги після смерті ОСОБА_3 є її донька ОСОБА_1 , що підтверджено свідоцтвом про народження серії НОМЕР_4 від 17.04.1974 року, виданого Ізмаїльським відділом РАЦСу УРСР та повним витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про шлюб № 5 від 200.3.2024 року, згідно якого після реєстрації шлюбу ОСОБА_6 змінила прізвище на « ОСОБА_7 ».

Відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Так, як було встановлено в судовому засіданні, факт того, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , постійно проживала разом з матір`ю ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 на час відкриття спадщини, а саме на ІНФОРМАЦІЯ_3 за адресою: АДРЕСА_1 підтверджений довідкою наданою комунальним підприємством Ізмаїльської міської ради «Житсервіс» від 08.06.2024 року за № 124, згідно якої ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 з січня 2023 року не була зареєстрована але постійно проживала із своєю донько ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 по день смерті, а саме до ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Таким чином, ОСОБА_1 вважається такою, що фактично прийняла спадщину відповідно до вимог ч. 3 ст. 1268 ЦК України.

Згідно із п. 23 Постанови Пленуму Верховного суду України від 30.05.2008 року № 7 "Про судову практику у справах про спадкування", за наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутись до суду за правилами позовного провадження.

Приймаючи до уваги що іншим (крім судового) шляхом захистити права позивача неможливо, суд приходить до висновку про обґрунтованість заявлених позивачем вимог про визнання права власності на спадкове майно та право позивача на спадщину таким, що підлягає захисту в зв`язку з чим задовольняє позов.

Судом не виявлено обставин, що суперечать закону або порушують права, свободи чи інтереси інших осіб.

Керуючись ст. ст. 12, 13, 133, 259, 263-265 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 (паспортний документ № НОМЕР_5 , орган, що видав № 5119 від 06.05.2019 року, РНОКПП НОМЕР_6 , мешкає за адресою: АДРЕСА_1 ) до ОСОБА_2 (паспортний документ № НОМЕР_7 , орган, що видав № 5119 від 14.08.2018 року, РНОКПП НОМЕР_8 , мешкає за адресою: АДРЕСА_3 ) про встановлення факту та визнання права власності на спадкове майно - задовольнити.

Встановити факт того, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , постійно проживала разом з матір`ю ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 на час відкриття спадщини, а саме на ІНФОРМАЦІЯ_3 за адресою: АДРЕСА_1 .

Визнати за ОСОБА_1 в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_3 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_3 право власності на:

- 1/2 частину квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_2 ;

- житловий будинок з надвірними спорудами, розташований за адресою: АДРЕСА_3 .

Визнати за ОСОБА_1 в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_4 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_4 та після смерті ОСОБА_3 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_3 право власності на земельну ділянку площею 0,1855 га передану для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), розташована за адресою: АДРЕСА_3 , кадастровий номер - :02:001:0133.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржено до Одеського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом 30-ти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складено 25 жовтня 2024 року.

Суддя: О.О.Бурнусус