ХЕРСОНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний номер справи: 76612075/24 Головуючий в І інстанції: Кузьміна О.І.
Номер провадження: 22-ц/819/350/24 Доповідач: Базіль Л.В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 грудня 2024 року м. Херсон

Херсонський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді (суддя-доповідач) Базіль Л.В.,

суддів: Бездрабко В.О., Приходько Л.А.,

секретар судового засідання Андреєва В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Херсоні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Херсонського міського суду Херсонської області від 26 липня 2024 року у справі за заявою ОСОБА_2 , заінтересована особа ОСОБА_1 , про видачу обмежувального припису,

встановив:

У липні 2024 року ОСОБА_2 звернулася до суду із заявою про видачу обмежувального припису відносно ОСОБА_1 . Заява обґрунтована тим, що вона з ОСОБА_1 знаходилась в зареєстрованому шлюбі до 26.04.2014 року, який розірвано за рішенням суду за позовом ОСОБА_1 .

В 2014 році вона звернулась до суду із позовом про розподіл майна. Згідно рішення суду ОСОБА_2 та ОСОБА_1 належать по частині квартири за адресою: АДРЕСА_1 , де вона мешкає по теперішній час.

Вказала, що під час сумісного проживання кривдник, починаючи з липня 2014 року, вчиняв фізичне, психологічне насильства над нею, доводить її до психічних зривів. Єдине місце, де вона може від нього сховатися - це власна квартира. Під час останнього насилля кривдник завдав їй тілесні ушкодження, а саме, було нанесено травми голови, синяки та забої. Після відвідування сімейного лікаря, данні факти підтверджуються документально щодо загального стану здоров`я консультаціями у травматолога, а саме: припухлості кінцівок, головний біль, нудоту, припухлість волосяної частини голови. Згідно виписки з медичної книжки хірургом поліклініки №2 КНП «Херсонська міська клінічна лікарня ім. Є.Є. Корабеліша» зазначено про струс головного мозку, численні гематоми. З кожним разом, після вживання алкоголю, стан кривдника погіршувався, внаслідок чого вона декілька разів вимушена була викликати поліцію.

Останнього разу, 19 липня 2024 року, після чергових погроз та насилля з боку кривдника вона викликала поліцію, було зафіксовано вказані обставини, виписано терміновий заборонний припис.

Посилаючись на ці обставини та на положення Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», ОСОБА_2 просила видати обмежувальний припис у вигляді заходів тимчасового обмеження прав ОСОБА_1 строком на шість місяців, а саме:

- заборонити ОСОБА_1 перебувати в місці проживання та перебування ОСОБА_2 за адресою: АДРЕСА_1 ;

- заборонити ОСОБА_1 наближатися на визначену відстань (до 100 метрів) до місця проживання (перебування), інших місць частого відвідування заявниці ОСОБА_2 ;

- заборонити ОСОБА_1 вести листування, телефонні переговори з ОСОБА_2 або контактувати з нею через інші засоби зв`язку особисто і через третіх осіб.

Рішенням Херсонського міського суду Херсонської області від 26 липня 2024 року заяву ОСОБА_2 про видачу обмежувального припису відносно ОСОБА_1 задоволено.

Видано обмежувальний припис відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , якому визначено тимчасові обмеження його прав, та покладено на нього обов`язки, а саме:

- заборонено ОСОБА_1 перебувати в місці проживання та перебування ОСОБА_2 : АДРЕСА_1 ;

- заборонено ОСОБА_1 наближатися на визначену відстань (до 100 метрів) до місця проживання (перебування), інших місць частого відвідування ОСОБА_2 ;

- заборонено ОСОБА_1 вести листування, телефонні переговори з ОСОБА_2 або контактувати з нею через інші засоби зв`язку особисто і через третіх осіб.

Обмежувальний припис видано строком на 6 (шість) місяців.

Не погоджуючись з таким рішенням суду, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права, просить рішення Херсонського міського суду Херсонської області від 26.07.2024 року скасувати та ухвалити нове судове рішення. В обґрунтування доводів апеляційної скарги зазначив, що звинувачення його в побитті колишньої дружини він в категоричній формі не визнає, оскільки ніякого побиття не вчиняв. На думку скаржника суддя пішла на змову з заявницею, видаючи даний припис без професійного розслідування самого факту побиття.

Правом подачі відзиву на апеляційну скаргу заявниця ОСОБА_2 не скористалась.

В судовому засіданні суду апеляційної інстанції ОСОБА_1 надав пояснення на підтримку доводів апеляційної скарги, пояснивши, що заявниця є його колишньою дружиною, заперечив факт її побиття. Уточнивши вимоги апеляційної скарги просив скасувати рішення суду та ухвалити нове судове рішення, яким відмовити у задоволенні заяви ОСОБА_2

ОСОБА_2 в судовому засіданні пояснила, що після розподілу спільного майнаподружжя, її колишній чоловік ОСОБА_1 постійно вчиняв сварки, не надавав можливості проживати в квартирі за адресою: АДРЕСА_1 , в якій за судовим рішенням кожному з них належить 1/2 частина. Пояснила, що на даний час вона та її колишній чоловік проживають в зазначенівй квартирі; 19.07.2024 року між ними виникла сварка з приводу витрат на харчування, в ході якої він штовхнув її, в результаті чого вона впала та отримала ушкодження.

Заслухавши доповідь судді доповідача, пояснення учасників справи, перевіривши законність і обгрунтованість оскаржуваного рішення суду в межах доводів та вимог апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов висновку про задоволення апеляційної скарги з таких підстав.

Як вбачається із матеріалів справи ОСОБА_1 та ОСОБА_2 перебували у зареєстрованому шлюбі з 27.05.1972 по 23.04.2014 року.

З долучених до заяви копій паспортів ОСОБА_1 та ОСОБА_2 вбачається, що сторони зареєстровані за однією адресою: АДРЕСА_1 , як і зазначено заявницею в заяві і не заперечується заінтересованою особою.

23 липня 2024 року лікар ОСОБА_3 в довідці зазначила: причина візиту - лікувально-діагностична; випадок обслуговування: первинний; скарги біль, припухлість лівої в/кінцівки, головний біль, нудота; огляд: загальний стан відносно задовільний, шкіряні покриви блідо-рожеві, чисті, сухі, на шкірі лівої в/кінцівки синяки, на правій н/кінцівки гематома, припухлість волосяної частини голови справа. Анамнез хвороби: турбує 19.07.2024 р. вечері після удару зі «слів» чоловіка колишнього; рекомендації- консультація хірурга, невролога (а.с.6).

Інформації про особу, яка звернулась до лікаря, довідка не містить.

25.07.2024 року хірург зазначив, зокрема, скарги на головну біль, нудоту, біль в лівому стегні. Зі слів, 19.07.204 року о 17.00 по АДРЕСА_1 побиття колишнім чоловіком ( ОСОБА_1 , викликала поліцію) Діагноз: струс головного мозку під питанням, гематоми лівого передпліччя, лівого стегна. (а.с.7)

До поданої заяви ОСОБА_2 також долучила копію термінового заборонного припису стосовно кривдника серії АА №384371 (а.с.8)

Відповідно до п.1 ч.1 ст.350-2 ЦПК України, заява про видачу обмежувального припису може бути подана особою, яка постраждала від домашнього насильства або її представником у випадках визначених Законом України «Про запобігання та протидію домашньому насильству».

Згідно з п. 3 ч.1 ст. 350-4 ЦПК України, у заяві про видачу обмежувального припису повинно бути зазначено обставини, що свідчать про необхідність видачі судом обмежувального припису, та докази, що їх підтверджують (за наявності).

Відповідно до ч. ч. 1,2,4 ст. 350-6 ЦПК України, розглянувши заяву про видачу обмежувального припису, суд ухвалює рішення про задоволення заяви або про відмову в її задоволенні.

Задовольняючи заяву про видачу обмежувального припису, суд першої інстанції виходив з наявності обґрунтованих ризиків вчинення ОСОБА_1 домашнього насильства щодо заявниці, яка є постраждалою від домашнього насильства.

Колегія суддів не може погодитись з таким висновком суду, виходячи з наступного.

Згідно з пунктами 3, 4, 14 та 17 частини першої статті 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» передбачено, що домашнє насильство - це діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

Психологічне насильство - це форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи.

Фізичне насильство - це форма домашнього насильства, що включає ляпаси, стусани, штовхання, щипання, шмагання, кусання, а також незаконне позбавлення волі, нанесення побоїв, мордування, заподіяння тілесних ушкоджень різного ступеня тяжкості, залишення в небезпеці, ненадання допомоги особі, яка перебуває в небезпечному для життя стані, заподіяння смерті, вчинення інших правопорушень насильницького характеру.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 24 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» до спеціальних заходів щодо протидії домашньому насильству належить обмежувальний припис стосовно кривдника.

Обмежувальним приписом визначаються один чи декілька таких заходів тимчасового обмеження прав кривдника або покладення на нього обов`язків: 1) заборона перебувати в місці спільного проживання (перебування) з постраждалою особою; 2) усунення перешкод у користуванні майном, що є об`єктом права спільної сумісної власності або особистою приватною власністю постраждалої особи; 3) обмеження спілкування з постраждалою дитиною; 4) заборона наближатися на визначену відстань до місця проживання (перебування), навчання, роботи, інших місць частого відвідування постраждалою особою; 5) заборона особисто і через третіх осіб розшукувати постраждалу особу, якщо вона за власним бажанням перебуває у місці, невідомому кривднику, переслідувати її та в будь-який спосіб спілкуватися з нею; 6) заборона вести листування, телефонні переговори з постраждалою особою або контактувати з нею через інші засоби зв`язку особисто і через третіх осіб (ч. 2 ст. 26 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству»).

Пунктом 7 ч. 1 ст.1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» визначено, що обмежувальний припис стосовно кривдника - це встановлений у судовому порядку захід тимчасового обмеження прав чи покладення обов`язків на особу, яка вчинила домашнє насильство, спрямований на забезпечення безпеки постраждалої особи.

Згідно з ч. ч. 3, 4 ст. 26 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», рішення про видачу обмежувального припису або про відмову у видачі обмежувального припису приймається на підставі оцінки ризиків. Обмежувальний припис видається на строк від одного до шести місяців.

У п. 9 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» передбачено, що оцінка ризиків - це оцінювання вірогідності продовження чи повторного вчинення домашнього насильства, настання тяжких або особливо тяжких наслідків його вчинення, а також смерті постраждалої особи.

З урахуванням змісту вищевказаних правових норм видача обмежувального припису є заходом впливу на кривдника, який може вживатися в інтересах постраждалих осіб та у разі настання певних обставин і наявності ризиків.

Обмежувальний припис використовується як ефективний спосіб захисту від вчинення дій з домашнього насильства, однією з характеристик якого є повторюваність.

Згідно з правовими позиціями викладеними Верховним Судом, зокрема, в Постановах від 27 листопада 2019 року у справі №753/23624/18, від 09 грудня 2019 року у справі № 756/11732/18, від 18 грудня 2019 року у справі № 754/9263/19, від 14 січня 2019 року у справі № 754/6995/19, від 06 лютого 2020 року у справі № 753/8626/19, під час вирішення питання про наявність підстав для видачі обмежувального припису суди мають встановлювати, яким формам домашнього насильства піддавався заявник, та оцінювати ризики продовження у майбутньому домашнього насильства у будь-якому його прояві. Звернення заявника до органів поліції самі по собі, не підтверджують факт вчинення насильства, що є необхідною умовою застосування судом до відповідної особи спеціальних заходів щодо протидії домашньому насильству, які визначені Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству».

За змістом ч. 3 ст.12, ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Згідно з ч. 1 ст. 80 ЦПК України достатніми є докази, які в своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Обмежувальний припис використовується як ефективний спосіб захисту від вчинення дій з домашнього насильства, проте заявник має довести наявність підстав для видачі обмежувального припису (постанова Верховного Суду від 16 серпня 2023 року у справі №202/11119/22).

Звертаючись до суду із заявою про видачу обмежувального припису, заявник ОСОБА_2 посилалась на те, що стосовно неї з боку ОСОБА_1 , починаючи з липня 2014 року, вчиняється фізичне, психологічне насильство, під час останнього насилля кривдник завдав їй тілесних ушкоджень, а саме було нанесено травми голови, синяки та забої. На підтвердження вказаних обставин заявником надано копію довідки лікаря ОСОБА_3 від 23.07.2024 року; копію записів хірурга від 25.07.2024 року; копію термінового заборонного припису від 19.07.2024 року серії АА №384371.

Разом з цим, на підтвердження фактів вчинення ОСОБА_1 домашнього насильства відносно заявниці ОСОБА_2 , що має регулярний та постійний характер, яке загрожує її фізичному здоров`ю або завдає шкоди її психологічному здоров`ю, починаючи з липня 2014 року, заявницею суду доказів не надано, та матеріали справи таких не містять. Також не доведено продовження настання ризиків насильства у майбутньому у зв`язку із невчиненням щодо останнього обмежувального припису, що є її процесуальним обов`язком згідно із статтями 12, 81 ЦПК України.

Задовольняючи заяву про видачу обмежувального припису, суд не звернув уваги, що надані заявницею копія довідки від 23.07.2024 року лікаря ОСОБА_3 та копія записів хірурга від 25.07.2024 року в обґрунтування заявлених нею вимог, не є беззаперечними доказами, які б підтверджували нанесення тілесних ушкоджень саме ОСОБА_1 .

При цьому слід зауважити, що довідка лікаря ОСОБА_3 взагалі не містить інформації про особу хворого, що не дозволяє дійти висновки про те, що інформація викладена в довідці стосується заявниці.

А доводи, що наведені у заяві, та пояснення, надані заявницею та заінтересованою особою під час апеляційного розгляду справи, свідчать про наявність тривалого конфлікту між сторонами, та неприязних стосунків між ними, у тому числі через розподіл квартири за адресою: АДРЕСА_1 ..

Проте сам лише факт неприязних стосунків та відчуття дискомфорту у зв`язку із проживанням в одній квартирі, не є достатньою підставою для видачі обмежувального припису.

З огляду на наведене, колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги знайшли підтвердження, висновки суду першої інстанції не відповідають фактичним обставинам та є помилковими, з огляду на що, рішення Херсонського міського суду Херсонської області від 26 липня 2024 року підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про відмову в задоволенні заяви про видачу обмежувального припису.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України витрати із сплати ОСОБА_1 судового збору в сумі 908 грн 40 коп. за подачу апеляційної скарги підлягають компенсації за рахунок держави.

Повний текст постанови складено 12.12.2024 року.

Керуючись ст. ст. 367, 374, 376, 381-384 ЦПК України, апеляційний суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Рішення Херсонського міського суду Херсонської області від 26 липня 2024 року скасувати та ухвалити нове рішення.

Відмовити у задоволенні заяви ОСОБА_2 , заінтересована особа ОСОБА_1 , про видачу обмежувального припису.

Компенсувати за рахунок держави сплачений ОСОБА_1 судовий збір в сумі 908 грн 40 коп. за подачу апеляційної скарги.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена до Верховного Суду шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуюча Л.В. Базіль

Судді В.О. Бездрабко

Л.А. Приходько