КИЇВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД м. ОДЕСИ
________________________________________________________________________________________________________________________
Провадження № 2-з/947/656/24
УХВАЛА

про відмову у забезпеченні позову

13.12.2024 року м. Одеса

Суддя Київського районного суду м. Одеси Скриль Ю.А., розглянувши заяву позивачки ОСОБА_1 про забезпечення позову по справі № 947/28850/24 за позовною заявою ОСОБА_1 до ОЗДО «ЯСЛА-САДОК» №272 комбінованого типу ОМР про визнання звільнення незаконним, скасування запису в трудовій книжці, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу,

В С Т А Н О В И В:

12 вересня 2024 року позивачка звернулася до суду з позовними вимогами до ОЗДО «ЯСЛА-САДОК» №272 комбінованого типу ОМР про визнання звільнення незаконним, скасування запису в трудовій книжці, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу.

Разом з позовом позивачка надала заяву про поновлення процесуального строку звернення до суду за захистом своїх порушених прав, посилаючись на вимушену необхідність самостійно без правової допомоги юристів звертатися до суду за захистом її прав, пов`язаною з підготовкою позовної заяви та доданих до неї документів, нестабільною ситуацію з електропостачанням.

Відповідно до автоматизованої системи документообігу цивільну справу розподілено судді Скриль Ю.А.

19.09.2024 справу прийнято до розгляду та відкрито загальне позовне провадження.

Призначено підготовче засідання на 23.10.2024 року о 12 годині 00 хвилин.

Справа до цього часу не розглянута у зв`язку з заявами, клопотаннями позивачки про відкладення слухання.

11.12.2024 в підготовче засідання позивачка також не з`явилася, про дату, час і місце його проведення належним чином повідомлена, причину своєї неявки суду не повідомила.

Водночас 11.12.2024 від позивачки через систему "Електронний суд" подано заяву про забезпечення позову шляхом накладення арешту на грошові кошти ОЗДО «ЯСЛА-САДОК» №272 комбінованого типу ОМР (ЄДРПОУ 26389917, місцезнаходження: м. Одеса, вулиця Героїв Прикордонників, 4) у сумі 150864,40 гривень.

В обґрунтування заяви про забезпечення позову позивачка посилається на те, що її було незаконно звільнено з ОЗДО «ЯСЛА-САДОК» №272 комбінованого типу ОМР, тому у разі її поновлення на роботі, відповідач може витратити грошові кошти на інші потреби, та просить накласти арешт.

Забезпечення позову - це вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача проти несумлінних дій відповідача, що гарантує реальне виконання позитивно прийнятого рішення. Значення цього інституту полягає в тому, що ним захищаються права позивача у разі несумлінних дій відповідача, який може приховати майно, продати чи знищити його та з метою попередження інших потенційних труднощів, що виникають під час реалізації рішення суду у конкретній справі.

Метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого перебуває справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій з боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, у тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

Відповідно до ст. 149 ЦПК України, суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених ст. 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Згідно зі ст. 150 ЦПК України позов забезпечується, зокрема, накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб.

Відповідно до ст. ч.2 ст.149 ЦПК України, забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

У заяві про забезпечення позову, зокрема, повинно бути зазначено: предмет позову та обґрунтування необхідності забезпечення позову; захід забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності; інші відомості, потрібні для забезпечення позову.

Види забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду, а таке рішення може бути постановлено тільки відповідно до заявлених позовних вимог. Заходи забезпечення позову повинні застосовуватись лише у разі необхідності та бути співмірними із заявленими вимогами, оскільки безпідставне забезпечення позову може привести до порушення прав і законних інтересів інших осіб.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 12 лютого 2020 року у справі №381/4019/18 (провадження № 14-729цс19) зазначила, що співмірність передбачає співвідношення судом негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати внаслідок невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, вартості майна, на яке він заявляє клопотання накласти арешт, чи майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії.

Заходи забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду і повинні застосовуватися лише в разі необхідності, оскільки безпідставне звернення до таких дій може спричинити порушення прав та законних інтересів інших осіб чи учасників процесу.

Необхідність застосування заходів забезпечення випливає з фактичних обставин справи, які свідчать про наявність підстав вважати, що незастосування цього заходу призведе до утруднення чи унеможливлення виконання рішення суду в разі задоволення позову.

Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, має пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам, суд повинен співвідносити негативні наслідки від вжиття заходів забезпечення з тими негативними наслідками, які можуть настати внаслідок невжиття цих заходів, а також чи не перешкоджає такий вид забезпечення здійсненню господарської діяльності юридичної особи чи фізичної особи-підприємця.

Цивільне процесуальне законодавство не зобов`язує суд при розгляді питань про забезпечення позову перевіряти обставини, які мають значення для справи, а лише запобігає ситуації, при якій може бути утруднено чи стане неможливим виконання рішення у разі задоволення позову.

Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову. Про такі обставини може свідчити вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов`язання після пред`явлення вимоги чи подання позову до суду, наприклад, реалізація майна/закриття рахунків чи підготовчі дії до його реалізації. Саме лише посилання в заяві на потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви.

Аналогічний правовий висновок викладено в постанові Великої Палати Верховного Суду від 12 лютого 2020 року у справі № 381/4019/18, у постанові Верховного Суду від 11 листопада 2020 року у справі № 932/14900/19.

Звертаючись до суду із заявою про забезпечення позову, позивачка ОСОБА_1 як на підставу необхідності вжиття заходів забезпечення посилається на побоювання щодо витрат відповідачем грошових коштів на інші потреби.

Разом із тим, заявником не надано достатнього обґрунтування та належних і допустимих доказів на підтвердження вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов`язання після пред`явлення вимоги чи подання позову до суду, наприклад, реалізація майна або закриття рахунків чи підготовчі дії до його реалізації або закриття старих рахунків та відкриття нових, що унеможливить чи утруднить виконання судового рішення.

Отже, саме лише посилання в заяві на потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування є недостатньою підставою для задоволення відповідної заяви.

Крім того, суд звертає увагу на те, що вказана відмова не шкодить суті права позивача як особи, зацікавленої у забезпеченні позову, оскільки можливо повторно звернутися із заявою про таке забезпечення до суду за наявності для цього підстав. Також суд звертає увагу, позивачка не вказала номеру рахунку на якому знаходяться ці кошти.

До того ж суд звертає увагу, що на стадії виконання рішення суду, а саме під час вчинення виконавчих дій виконавець має право накладати арешт на кошти божника, що містяться на його рахунках у банківських установах. Однак, стаття 48 Закону України "Про виконавче провадження" встановлює невичерпний перелік рахунків, на кошти на яких накладати арешт заборонено, зазначаючи, що законом можуть бути визначені й інші кошти на рахунках боржника, звернення стягнення або накладення арешту на які заборонено.

Отже з урахуванням ст. 150 ЦПК України, суд вважає, що забезпечення позову шляхом накладення арешту на грошові кошти дитячої установи ОЗДО «ЯСЛА-САДОК» №272 комбінованого типу ОМР у сумі 150 864,00 грн., є необґрунтованим та таким, що не підлягає задоволенню.

Керуючись статтями 149-153 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:

В задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову по справі 947/28850/24 за позовом ОСОБА_1 до ОЗДО «ЯСЛА-САДОК» №272 комбінованого типу ОМР про визнання звільнення незаконним, скасування запису в трудовій книжці, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду через Київський районний суд міста Одеси протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена в день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання.

Суддя Скриль Ю. А.