ХЕРСОНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний номер справи: 766/119/24
Номер провадження 22-з/819/38/23
10 грудня 2024 року м. Херсон
Херсонський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
головуючого (суддя-доповідач): Воронцової Л.П.,
суддів: Майданіка В.В.,
Склярської І.В.,
розглянувши в порядку спрощеного провадження без повідомлення учасників справи в м. Херсоні заяву адвоката Чухраєвої Надії Сергіївни, яка діє від імені ОСОБА_1 , про ухвалення додаткового рішення в цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,
ВСТАНОВИВ:
1.Описова частина
Короткий зміст позовних вимог і рішень судів
У грудні 2023 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, яким просила розірвати шлюб між нею і відповідачем ОСОБА_2 шлюб, зареєстрований 07 вересня 1991 року Міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного управління юстиції у Херсонській області, актовий запис № 950
Рішенням Херсонського міського суду Херсонської області від 02 вересня 2024 року позов ОСОБА_1 задоволено.
Постановою Херсонського апеляційного суду від 05 листопада 2024 року за наслідками розгляду апеляційної скарги адвоката Брушко Інни Ігорівни, яка діє від імені ОСОБА_2 рішення Херсонського міського суду Херсонської області від 02 вересня 2024 року залишено без змін.
Короткий зміст заяви про ухвалення додаткового рішення
07 листопада 2024 року адвокат Чухраєва Надія Сергіївна, яка діє від імені ОСОБА_1 , засобами поштового зв`язку надіслала до апеляційного суду заяву про ухвалення додаткового рішення про стягнення з відповідача ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судових витрат, понесених на професійну правничу допомогу під час перегляду справи в апеляційному порядку, в розмірі 7500 грн.
Доводи інших учасників справи
Під час розгляду апеляційної скарги на рішення Херсонського міського суду Херсонської області від 02 жовтня 2024 року адвокат Брушко Інна Ігорівна, яка діє від імені ОСОБА_2 , подавала додаткові пояснення, в яких, зокрема зазначила, що заявлений адвокатом Чухраєвою Надією Сергіївною, яка діє від імені ОСОБА_1 , розмір витрат на оплату послуг адвоката є неспівмірним зі складністю справи, наданим адвокатом обсягом послуг, а тому не відповідає критерію розумності, їх стягнення в повному обсязі створить надмірний тягар для позивача, що суперечить принципу розподілу таких витрат. Просила відмовити в стягненні судови витрат у зв`язку з недоведеністю та неспівмірністю.
2. Мотивувальна частина
Позиція апеляційного суду
Відповідно до пункту 3 частини першої статті 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.
Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення (частина третя статті 270 ЦПК України).
Перевіривши доводи заяви, дослідивши матеріали цивільної справи, апеляційний суд вважає за можливе розглянути заяву про ухвалення додаткового рішення без виклику учасників справи в судове засідання, враховуючи те, що апеляційним судом справа розглядалась в порядку спрощеного провадження без повідомлення учасників справи та суд не вбачає необхідності їх виклику в судове засідання для розгляду заяви про ухвалення додаткового рішення.
Відповідно частини восьмої статті 141 ЦПК України докази витрат на правничу допомогу подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.
Суд, вирішуючи питання про стягнення витрат на професійну правничу допомогу, зобов`язаний врахувати подані стороною у строк, визначений частиною восьмою статті 141 ЦПК України, докази, надати їм належну оцінку і лише після цього прийняти відповідне судове рішення з цього питання (постанова Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15).
Ураховуючи, що у відзиві на апеляційну скаргу адвокат Чухраєва Надія Сергіївна, яка діє від імені ОСОБА_1 , заявляла про витрати на професійну правничу допомогу у суді апеляційної інстанції, постанова суду апеляційної інстанції ухвалена 05 листопада 2024 року, а заява про ухвалення додаткового рішення про стягнення витрат на професійну правничу допомогу з доказами їх понесення надіслана 07 листопада 2024 року, колегія суддів дійшла висновку про те, що заявник дотримався процесуального строку, встановленого частиною восьмою статті 141 ЦПК України.
Аналізуючи реальність (дійсність та необхідність), а також обґрунтованість розміру витрат на правничу допомогу, надану позивачу на стадії апеляційного перегляду справи, колегія суддів враховує наступне.
Згідно з положеннями статті 59 Конституції України кожен має право на професійну правничу допомогу.
До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, в тому числі, витрати на професійну правничу допомогу (пункт 3 частини першої статті 133 ЦПК України).
Відповідно до частини другої статті 137 ЦПК України визначено, що за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
У постанові від 30 жовтня 2023 року у справі № 591/550/20 (провадження № 61-6344св23) Верховний Суд вказав, що склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг тощо), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.
Отже, склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі.
У частинах четвертій-шостій статті 137 ЦПК України визначено, що розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.
У додатковій постанові від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц (провадження № 14-382цс19) Велика Палата Верховного Суду зазначила, що за результатами аналізу частини третьої статті 141 ЦПК України можна виділити такі критерії визначення та розподілу судових витрат: 1) їх дійсність; 2) необхідність; 3) розумність їх розміру з урахуванням складності справи та фінансового стану учасників справи. Із запровадженням з 15 грудня 2017 року змін до ЦПК України законодавцем принципово по-новому визначено роль суду у позовному провадженні, а саме: як арбітра, що надає оцінку тим доказам та доводам, що наводяться сторонами у справі, та не може діяти на користь будь-якої із сторін, що не відповідатиме основним принципам цивільного судочинства. При вирішенні питання про стягнення витрат на професійну правничу допомогу слід надавати оцінку виключно тим обставинам, щодо яких інша сторона має заперечення. Отже, при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд має враховувати конкретні обставини справи, загальні засади цивільного законодавства та критерії відшкодування витрат на професійну правничу допомогу.
У додатковій постанові Об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 18 лютого 2022 року у справі № 925/1545/20 вказано, що при розподілі судових витрат суд має враховувати: складність справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); час, витрачений адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсяг наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; пов`язаність цих витрат із розглядом справи; обґрунтованість та пропорційність предмета спору; ціну позову, значення справи для сторін; вплив результату її вирішення на репутацію сторін, публічний інтерес справи; поведінку сторони під час розгляду справи (зловживання стороною чи її представником процесуальними правами тощо); дії сторони щодо досудового врегулювання справи та врегулювання спору мирним шляхом.
Окрім цього, при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (додаткова ухвала Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного господарського суду від 03 грудня 2021 року у справі № 927/237/20).
Витрати на професійну правничу допомогу в разі підтвердження обсягу наданих послуг, виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою чи тільки має бути сплачено (постанова Верховного Суду, який викладений у постанові від 03 жовтня 2019 року у справі № 922/445/19).
Згідно з частиною треттьою статті 12 та частиною першою статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.
На підтвердження витрат на правничу допомогу представник ОСОБА_1 - адвокат Чухраєва Надія Сергіївна надала:
- договір про надання правничої допомоги від 02 жовтня 2024 року, укладений між ОСОБА_1 та адвокатом Чухраєвою Надією Сергіївною;
- додаток №1 до договору про надання правничої допомоги - акт та детальний опис виконаних робіт (наданих послуг) від 06 жовтня 2024 року, згідно з яким адвокат надала такі послуги: ознайомлення із змістом апеляційної скарги та формування правової позиції та стратегії захисту прав та інтересів позивачки (00:40 год.), пошук та аналіз судової практики Верховного Суду та Європейського Суду з прав людини на підтвердження правової позиції клієнта у процесуальних документах в суді апеляційної інстанції (01:00 год.), підготовка та подання до суду відзиву на апеляційну скаргу, направлення відзиву на виконання вимог ЦПК України відповідачу засобами поштового зв`язку АТ "Укрпошта" (02:30 год.), підготовка до суду заперечень на додаткові пояснення апелянта від 21 жовтня 2024 року (01:30 год.).
- копію виписки від 07 жовтня 2024 року з банківського рахунку адвоката Чухраєвої Надії Сергіївни, що підтверджує оплату ОСОБА_1 гонорару адвоката у розмірі 7500 грн.
Надаючи правову оцінку зазначеним доказам, колегія суддів вважає, що відсутні правові підстави для розподілу в порядку статті 141 ЦПК України витрати на підготовку направлення копії відзиву учасникам справи засобами поштового зв`язку, з огляду на те, що такі витрати не відносяться до безпосередніх витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи в суді апеляційної інстанції.
Подібні правові висновки викладені у постанові Верховного Суду від 31 серпня 2022 року у справі № 914/1564/20.
Крім того, у додатковій постанові Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц вказано, що з аналізу частини третьої статті 141 ЦПК України можна виділити такі критерії визначення та розподілу судових витрат: 1) їх дійсність; 2) необхідність; 3) розумність їх розміру з урахуванням складності справи та фінансового стану учасників справи. Велика Палата Верховного Суду звернула увагу на те, що принцип змагальності знайшов своє втілення, зокрема, у положеннях частин п`ятої та шостої статті 137 ЦПК України, відповідно до яких саме на іншу сторону покладено обов`язок обґрунтування наявності підстав для зменшення розміру витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами, а також обов`язок доведення їх неспівмірності, тому при вирішенні питання про стягнення витрат на професійну правничу допомогу слід надавати оцінку виключно тим обставинам, щодо яких інша сторона має заперечення. Отже, при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд має враховувати конкретні обставини справи, загальні засади цивільного законодавства та критерії відшкодування витрат на професійну правничу допомогу.
Зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу, можливе виключно на підставі клопотання іншої сторони у разі, на її думку, недотримання вимог стосовно співмірності витрат із складністю відповідної роботи, її обсягом та часом, витраченим на виконання робіт. Суд, ураховуючи принципи диспозитивності та змагальності, не має права вирішувати питання про зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу, з власної ініціативи.
У додаткових поясненнях, які подані до апеляційного суду адвокат Брушко Інна Ігорівна, яка діє від імені ОСОБА_2 , посилалась на те, що заявлений позивачем розмір витрат на правничу допомогу в суді апеляціної інстанції є неспівмірним із складністю справи, просила відмовити у стягненні витрат на професійну правничу допомогу.
У додатковій постанові Верховного Суду від 08 вересня 2021 року у справі № 206/6537/19 (провадження № 61-5486св21) зазначено, що попри волю сторін договору визначати розмір гонорару адвоката, суд не позбавлений права оцінювати заявлену до відшкодування вартість правничої допомоги на підставі критеріїв співмірності, визначених частиною четвертою статті 137 ЦПК України
Висновок за результатом розгляду заяви
Ураховуючи наведені адвокатом Брушко Інною Ігорівною, яка діє від імені ОСОБА_2 , доводи про зменшення розміру витрат на професійну правничу допомогу, складність справи, предмет спору, необхідність надання представником позивача послуг під час розгляду справи в суді апеляційної інстанції та їх характер, обсяг виконаної адвокатом роботи та час, необхідний для їх виконання, враховуючи досвід адвоката, критерій необхідності вчинення процесуальних дій та їх значимість, розгляд справи в суді апеляційної інстанції в порядку спрощеного провадження без повідомлення учасників справи, а також необхідність дотримання критерію розумності та справедливості, колегія суддів вважає за необхідне зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу, пред`явлених до стягнення з ОСОБА_2 до 4000 грн.
Зазначений розмір витрат на професійну правничу допомогу відповідає критерію реальності наданих адвокатських послуг, їх обсягу з урахуванням предмету спору, складності справи, необхідних процесуальних дій сторони та реальних затрат часу на їх вчинення.
Керуючись ст.ст. 137, 141, 270 ЦПК України, суд, -
Заяву адвоката Чухраєвої Надії Сергіївни, яка діє від імені ОСОБА_1 , про ухвалення додаткового рішення задовольнити частково.
Ухвалити додаткове судове рішення за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 4000 гривень витрат, понесених на професійну правничу допомогу.
Додаткова постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги протягом тридцяти днів з моменту складення повного судового рішення безпосередньо до суду касаційної інстанції Верховного Суду.
Головуючий Л.П. Воронцова
Судді: В.В. Майданік
І.В. Склярська