Справа № 144/752/24
Провадження № 22-ц/801/2553/2024
Головуючий у суді 1-ї інстанції Герман О. С.
Доповідач:Сопрун В. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 грудня 2024 рокуСправа № 144/752/24м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд в складі:

головуючого Сопруна В.В.,

суддів Войтка Ю.Б., Стадника І.М.,

за участю секретаря судового засідання Пантелеймонової А.І.,

за участю сторін: представника позивача адвоката Сечка С.В., представника відповідача ОСОБА_1 - адвоката Бровченка І.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні (в режимі відеоконференції) в м. Вінниці цивільну справу №144/752/24 запозовом Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «АРКС» до ОСОБА_1 про стягнення суми сплаченого страхового відшкодування,

за апеляційною скаргою Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «АРКС» на рішення Теплицького районного суду Вінницької області від 16 жовтня 2024 року,яке ухвалив суддя Герман О.С. в Теплицькому районному суді Вінницької області, повний текст складено 24 жовтня 2024 року,

в с т а н о в и в:

В травні 2024 року ПрАТ «Страхова компанія «АРКС» звернулася в суд з позовом до ОСОБА_1 про стягнення суми сплаченого страхового відшкодування, мотивуючи позовні вимоги тим, що 14 серпня 2021 року о 11:10 год, в м. Київ, на перехресті вулиці Кайсарова та проспекту Валерія Лобановського, сталася Дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля марки «Foton», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , яким керував ОСОБА_1 та автомобіля «Ford» державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_2 . Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди автомобілі отримали механічні пошкодження.

Постановою Солом`янського районного суду міста Києва від 17 січня 2022 року (справа №761/31139/21), ОСОБА_1 було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, а провадження в справі закрито у зв`язку з закінченням строків притягнення до адміністративної відповідальності.

На момент дорожньо-транспортної пригоди, автомобіль марки «Ford» державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , був застрахований в ПрАТ «СК «АРКС» (попередня назва AT «СК «АХА Страхування») договором добровільного страхування наземного транспорту «Все включено» №аг52849а1коа від 08 червня 2021 року. Власник пошкодженого автомобіля марки «Ford» державний реєстраційний номер НОМЕР_2 звернувся до ПрАТ «СК «АРКС» (попередня назва AT «СК «АХА Страхування») із заявою про подію та на виплату за договором добровільного страхування наземного транспортного засобу. Дана заява була розглянута пошкодження застрахованого автомобіля визнано страховим випадком.

ПрАТ «СК «АРКС» (попередня назва AT «СК «АХА Страхування») 21 вересня 2021 року здійснило виплату страхового відшкодування на користь власника автомобіля марки «Ford» в розмірі 110084,43 грн та доплату в розмірі 16177,64 грн. Страхове відшкодування було сплачене з вирахуванням суми несплаченої частини страхового платежу в розмірі 3150 грн.

На момент дорожньо-транспортної пригоди цивільно правова відповідальність власника автомобіля «Foton», була застрахована в ПрАТ «УПСК» полісом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №АР9155130, у зв`язку з чим в ПрАТ «УПСК» здійснило виплату страхового відшкодування на рахунок ПрАТ «СК «АРКС» (попередня назва AT «СК «АХА Страхування») в розмірі 36855,22 грн.

Таким чином, ПрАТ «Страхова компанія «АРКС» просила стягнути з ОСОБА_1 на свою користь суму сплаченого страхового відшкодування в розмірі 92556,85 грн, а також сплачений судовий збір.

Рішенням Теплицького районного суду Вінницької області від 16 жовтня 2024 року в задоволені позову відмовлено.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що покладання обов`язку з відшкодування шкоди у межах страхового відшкодування на страхувальника, який уклав договір страхування і сплачує страхові платежі, суперечить меті інституту страхування цивільно-правової відповідальності.

Не погодившись з вказаним рішенням суду, ПрАТ «Страхова компанія «АРКС» подала апеляційну скаргу, оскільки вважає його незаконним, висновки суду першої інстанції не відповідають дійсним обставинам справи, порушено норми матеріального та процесуального права. Таким чином, просила скасувати рішеннята ухвалити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги.

На обґрунтування доводів апеляційної скарги ПрАТ «Страхова компанія «АРКС» посилалася на ті ж обставини, що і у позовній заяві. Зокрема зазначено, що оскільки вартість майнового збитку, завданого власнику транспортного засобу «Ford» пошкодженням його автомобіля внаслідок ДТП, яка сталася з вини відповідача, перевищує виплачений позивачу розмір страхового відшкодування, то із відповідача, як винної особи, на користь ПрАТ «Страхова компанія «АРКС» підлягає стягненню різниця між фактичним розміром шкоди (вартість відновлювального ремонту пошкодженого транспортного засобу) та отримання страховим відшкодуванням.

У відзиві на апеляційну скаргу представник ОСОБА_1 адвокат Бровченко І.В. просив апеляційну скаргу залишити без задоволення, а оскаржуване рішення суду без змін.

Колегія суддів, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, заслухавши осіб, які з`явилися в судове засідання, прийшла до висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення за таких підстав.

Згідно ч.1-3, 5 ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Статтею 264 ЦПК України передбачено, що під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: 1) чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.

Зазначеним вимогам судове рішення відповідає.

Судом першої інстанції встановлено, що 14 серпня 2021 року о 11:10 год, в м. Київ, на перехресті вулиці Кайсарова та проспекту Валерія Лобановського, сталася Дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля марки «Foton», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , яким керував ОСОБА_1 та автомобіля «Ford» державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_3 .

Постановою Солом`янського районного суду міста Києва від 17 січня 2022 року (справа №761/31139/21), ОСОБА_1 було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, а провадження в справі закрито у зв`язку з закінченням строків притягнення до адміністративної відповідальності.

Також встановлено, що на момент дорожньо-транспортної пригоди майнові інтереси власника автомобіля «Ford» державний реєстраційний номер НОМЕР_2 були застраховані в ПрАТ «СК «АРКС» (попередня назва AT «СК «АХА Страхування») договором добровільного страхування наземного транспорту «Все включено» № аг52849а1коа від 08 червня 2021 року. Власник пошкодженого автомобіля «Ford» державний реєстраційний номер НОМЕР_2 звернувся до ПрАТ «СК «АРКС» (попередня назва AT «СК «АХА Страхування») із заявою про подію та на виплату за договором добровільного страхування наземного транспортного засобу.

ПрАТ «СК «АРКС» здійснило виплату страхового відшкодування на користь власника автомобіля «Ford» державний реєстраційний номер НОМЕР_2 в розмірі 110084,43 грн, що підтверджується платіжним дорученням № 820202 від 21 вересня 2021 року доплату в розмірі 16177,64 грн, що підтверджується платіжним дорученням №820204 від 21 вересня 2021 року.

На момент дорожньо-транспортної пригоди цивільно правова відповідальність власника автомобіля «Foton», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 була застрахована в ПрАТ «УПСК» полісом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АР/9155130, у зв`язку з чим в ПрАТ «УПСК» здійснило виплату страхового відшкодування на рахунок ПРАТ «СК «АРКС» (попередня назва AT «СК «АХА Страхування») в розмірі 36855,22 грн, що підтверджується платіжним дорученням № 23627 від 16 лютого 2022 року.

Позивачем на підтвердження позовних вимог надано розрахунок страхового відшкодування, згідно з яким вартість відновлювального ремонту автомобіля «Ford» державний реєстраційний номер НОМЕР_2 становить 129412,07 грн на підставі рахунку № ОЗЧ-00092,132, відповідно до платіжного доручення № 820202 позивач перерахував на рахунок ФОП ОСОБА_4 110084,43 грн, відповідно до платіжного доручення № 820204 позивач перерахував на рахунок ФОП ОСОБА_5 16177 грн.

Згідно з платіжного доручення № 23627 від 16 лютого 2022 року, УПСК ПрАТ здійснило виплату на рахунок ПрАТ «СК «АРКС» (попередня назва AT «СК «АХА Страхування») страхового відшкодування в розмірі 36855,22 грн, тому, позивач вважає, що решта (різницю) суми виплаченого ним страхового відшкодування в розмірі 92556,85 грн має сплати їм відповідач.

Відповідно до частини другої статті 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Особою, яка зобов`язана відшкодувати шкоду, завдану джерелом підвищеної небезпеки, є фізична або юридична особа, що на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди, позички тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Якщо особа під час керування транспортним засобом має посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії і реєстраційний документ на транспортний засіб, переданий їй власником або іншою особою, яка на законній підставі використовує такий транспортний засіб, то саме ця особа буде нести відповідальність за завдання шкоди (пункт 2.2 Правил дорожнього руху України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306).

Відповідно до статті 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

У разі якщо деліктні відносини поєдналися з відносинами обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, боржником у деліктному зобов`язанні в межах суми страхового відшкодування є страховик завдавача шкоди. Такий страховик, хоч і не завдав шкоди, але є зобов`язаним суб`єктом перед потерпілим, якому він виплачує страхове відшкодування замість завдавача шкоди у порядку, передбаченому Законом № 1961-IV. Після такої виплати деліктне зобов`язання припиняється його належним виконанням страховиком завдавача шкоди замість останнього.

Відшкодування шкоди особою, відповідальність якої застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, можливе за умови, що згідно із цим договором або Законом № 1961-IV у страховика не виникло обов`язку з виплати страхового відшкодування (зокрема, у випадках, передбачених статтею 37), чи розмір завданої шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика. У такому випадку обсяг відповідальності страхувальника обмежений різницею між фактичним розміром завданої шкоди і сумою страхового відшкодування.

Покладання обов`язку з відшкодування шкоди в межах страхового відшкодування на страхувальника, який уклав відповідний договір страхування і сплачує страхові платежі, суперечить меті інституту страхування цивільно-правової відповідальності (стаття 3 Закону № 1961-IV).

Подібні за змістом правові висновки викладено у постанові Великої Палати Верховного Суду, висловленій 04 липня 2018 року у справі № 755/18006/15-ц (провадження № 14-176цс18) та постанові Великої Палати Верховного Суду від 09 листопада 2021 року у справі № 147/66/17 (провадження № 14-95цс20).

Згідно із ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

У відповідності до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Судом першої інстанції встановлено і не заперечується учасниками справи те, що цивільно-правова відповідальність транспортного засобу «Foton», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , на момент дорожньо-транспортної пригоди була застрахована в ПрАТ «УПСК» поліс № АР/9155130 і ліміт страхового відшкодування за страховим полісом складав 130 000 грн.

Отже, ліміт страхового відшкодування повністю покриває страхову виплату (129412,07 грн), тому у особи, яка керувала транспортним засобом «Foton» на момент дорожньо-транспортної пригоди (відповідач ОСОБА_1 ) не виникло обов`язку з відшкодування шкоди у межах ліміту страхового відшкодування.

Колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції, що сума страхового відшкодування, виплачена страховою (позивачем) не перевищує ліміт відповідальності страховика, встановленому договором страхування (полісом), а тому вимоги до нього є безпідставними.

Підсумовуючи, апеляційний суд приходить до висновку, що суд першої інстанції виконав вимоги ст.89, ст.264, ст.265 ЦПК України, дав належну оцінку встановленим фактам, які підтверджені відповідними доказами, зробив правильні по суті висновки по заявленим вимогам і у рішенні суду навів мотивовані оцінки аргументів сторін, а також мотиви прийняття і відхилення наданих у справу доказів.

Таким чином, апеляційний суд дійшов висновку, що суд першої інстанції дотримавшись норм матеріального та процесуального права, повно і всебічно з`ясувавши всі дійсні обставини спору сторін, вирішив дану справу згідно із законом і підстави для скасування ухваленого у справі судового рішення та задоволення поданої апеляційної скарги, виходячи з меж її доводів, відсутні. Враховуючи викладене, оскаржуване рішення слід залишити без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення.

Пунктом 1 частини першої статті 374 ЦПК України визначено, що суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

За змістом ст. 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

ЄСПЛ вказав, що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).

Суд апеляційної інстанції враховує положення практики ЄСПЛ про те, що право на обґрунтоване рішення не вимагає детальної відповіді судового рішення на всі доводи висловлені сторонами. Крім того воно дозволяє вищим судам просто підтверджувати мотиви, надані нижчими судами, не повторюючи їх (справ «Гірвісаарі проти Фінляндії», пункт 32).

Відповідно до частини 3 статі 389 ЦПК України не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у малозначних справах та у справах з ціною позову, що не перевищує двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Так як ціна позову складає 92556,85 грн, що менше двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, то судове рішення не підлягає касаційному оскарженню.

Керуючись ст. ст. 367, 374, 375, 381-384, 389 ЦПК України, суд,

постановив:

Апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «АРКС» залишити без задоволення.

Рішення Теплицького районного суду Вінницької області від 16 жовтня 2024 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених пунктом 2 частини 3 статті 389 ЦПК України.

Повний текст судового рішення складено 11 грудня 2024 року.

Головуючий Сопрун В.В.

Судді Войтко Ю.Б.

Стадник І.М.