Провадження № 2/742/820/24
Єдиний унікальний № 742/2222/24
РІШЕННЯ
10 грудня 2024 року Прилуцький міськрайонний суд Чернігівської області в складі: головуючого судді Бездідька В.М., за участю секретаря Лісафіної А.С., розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду м. Прилуки цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: ОСОБА_3 , про визнання договору купівлі-продажу удаваним,
І. Зміст позовних вимог та заперечень сторін.
Свої вимоги обґрунтовує тим, що позивач мав намір подарувати автомобіль матері, проте у сервісному центрі його переконали укласти договір купівлі - продажу. Автомобіль перейшов у власність відповідача на підставі договору купівлі продажу, проте позивач грошових коштів не отримував і домовленості такої між сторонами не було. Дані обставини зумовили звернення до суду з відповідним позовом.
ІІ. Заяви, клопотання та інші процесуальні рішення у справі.
Суд своєю ухвалою від 11.04.2024 відкрив провадження у справі, постановив розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.
Суд своєю протокольною ухвалою від 09.07.2024 залучив до участі у справі як третю особу колишню дружину позивача - ОСОБА_3 .
ІІІ. Позиції сторін.
У судове засіданні учасники не з`явилися, подали заяви про розгляд справи за їх відсутності, відповідач заперечень по суті позовних вимог не висловив.
ІV. Фактичні обставини встановлені судом.
29.09.2021 року позивач як «комітент» і Прилуцька філія товариства з обмеженою відповідальністю «ТОРГОВИЙ АЛЬЯНС» (далі - ПФ ТОВ «ТОРГОВИЙ АЛЬЯНС») як «комісіонер» в особі директора Володимира Страха уклали договір комісії №6153/21/5621, за умовами якого «комісіонер» зобов`язався за дорученням позивача за комісійну плату вчинити від його імені правочин щодо продажу транспортного засобу Nissan Rogue, номерний знак НОМЕР_1 за ціною 540000 грн (а.с.9).
30.09.2021 року між ПФ ТОВ «ТОРГОВИЙ АЛЬЯНС» як «продавцем» в особі директора Володимира Страха і ОСОБА_2 , як «покупцем» був укладений договір купівлі-продажу транспортного засобу (далі - Договір купівлі-продажу) Nissan Rogue, номерний знак НОМЕР_1 від 30.09.2021 року №6153/21/5621 (а.с.10).
Відповідно до п.2.1 Договору купівлі-продажу передача транспортного засобу продавцем і прийняття його покупцем здійснюється після повної оплати вартості майна в момент підписання цього договору.
Згідно п.3.1 Договору купівлі-продажу ціна транспортного засобу складає 540000 грн.
За вказаним договором купівлі-продажу, як під час підписання вказаних договорів, так і в послідуючому, позивач від відповідача кошти не отримував.
Факт відсутності передачі коштів за куплений транспортний засіб підтверджується довідкою за підписом директора ПФ ТОВ «ТОРГОВИЙ АЛЬЯНС» Володимира Страха (а.с.12).
У 2024 році від податкової служби позивач отримав лист з роз`ясненням того, що він повинен був у 2022 році подати декларацію про майновий стан в зв`язку з отриманням доходу від операцій з продажу об`єктів рухомого майна.
V. Норми права, які підлягають застосуванню та мотиви суду, щодо оцінки аргументів наведених учасниками справи.
Частиною першою статті 13 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Відповідно до ст.655 Цивільного кодексу України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.
Істотною умовою вказаного договору є оплата за отриманий товар.
Згідно ст.717 Цивільного кодексу України за договором дарування одна сторона (дарувальник) передає або зобов`язується передати в майбутньому другій стороні (обдаровуваному) безоплатно майно (дарунок) у власність.
Основною умовою договору дарування є передача дарованого майна безоплатно.
Відповідно до ст.235 Цивільного кодексу України удаваним є правочин, який вчинено сторонами для приховання іншого правочину, який вони насправді вчинили. Якщо буде встановлено, що правочин був вчинений сторонами для приховання іншого правочину, який вони насправді вчинили, відносини сторін регулюються правилами щодо правочину, який сторони насправді вчинили.
Пунктом 25 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 06.11.2009 року N 9 «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними» судом роз`яснюється, що за удаваним правочином сторони умисно оформляють один правочин, але між ними насправді встановлюються інші правовідносини. На відміну від фіктивного правочину, за удаваним правочином права та обов`язки сторін виникають, але не ті, що випливають зі змісту правочину. Встановивши під час розгляду справи, що правочин вчинено з метою приховати інший правочин, суд на підставі статті 235 Цивільного кодексу має визнати, що сторонами вчинено саме цей правочин. та вирішити спір із застосуванням норм, що регулюють цей правочин. Якщо правочин, який насправді вчинено, суперечить закону, суд ухвалює рішення про встановлення його нікчемності або про визнання його недійсним. До удаваних правочинів наслідки недійсності, передбачені статтею 216 Цивільного кодексу, можуть застосовуватися тільки у випадку, коли правочин, який сторони насправді вчинили, є нікчемним або суд визнає його недійсним як оспорюваний.
Стаття 213 Цивільного кодексу України тлумачення змісту правочину встановлює правила (критерії), за якими можна визначити справжню волю сторони правочину. Так. для визначення справжньої волі особи, яка вчинила правочин, до уваги беруться мета правочину, зміст попередніх переговорів, усталена практика відносин між сторонами, звичаї ділового обороту, подальша поведінка сторін, текст типового договору та інші обставини, що мають істотне значення.
Тлумачення статті 235 Цивільного кодексу України свідчить, що удаваним є правочин, що вчинено сторонами для приховання іншого правочину, який вони насправді вчинили, а не сторони. Тобто сторони з учиненням удаваного правочину навмисно виражають не ту внутрішню волю, що насправді має місце. Відтак, сторони вчиняють два правочини: один удаваний, що покликаний «маскувати» волю осіб; другий - прихований, від якого вони очікують правових наслідків, а не «приховують» сторону; у статті 235 ЦК України не передбачається можливості застосування інших правових наслідків удаваності правочину, крім поширення на правовідносини сторін норм, що регулюють прихований правочин.
Дослідивши матеріали справи суд встановив, що позивач мав намір подарувати матері транспортний засіб, але був укладений договір купівлі-продажу транспортного засобу, при цьому не були виконані його істотні умови, такі як оплата за придбаний автомобіль, що вказує на його безоплатну передачу за укладеним договором, що в свою чергу свідчить про «маскування» під договором купівлі-продажу автомобіля іншого правочину - договору дарування вказаного транспортного засобу.
За таких обставин, суд вважає, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню.
Керуючись ст. ст. 12, 13, 81, 141, 258, 259, 265, 354 ЦПК України, суд
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: ОСОБА_3 , про визнання договору купівлі-продажу удаваним - задовольнити.
Визнати, що 30.09.2021 року між ОСОБА_1 і ОСОБА_2 укладений договір дарування транспортного засобу Nissan Rogue, номерний знак НОМЕР_1 .
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Чернігівського апеляційного суду.
Суддя Володимир БЕЗДІДЬКО