Справа № 301/3801/24
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
"13" грудня 2024 р. м. Іршава
Іршавський районний суд Закарпатської області в особі головуючої Пітерських М.О., при секретарі Чийпеш А.П., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Іршава в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до виконавчого комітету Кам`янської сільської ради про визнання права власності на спадкове майно,
в с т а н о в и в :
ОСОБА_1 звернулася в Іршавський районний суд з позовом до виконавчого комітету Кам`янської сільської ради про визнання права власності на спадкове майно, що складається з житлового будинку з надвірними спорудами, що розташований у АДРЕСА_1 .
Позовні вимоги мотивовано тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер рідний брат позивачки ОСОБА_2 , який не залишив заповіту. До складу спадщини входить житловий будинок з надвірними спорудами, що розташований у АДРЕСА_1 , що належав спадкодавцеві. Спадкоємців першої черги за ОСОБА_2 не має. Позивачка ОСОБА_1 , будучи єдиним спадкоємцем другої черги, спадщину прийняла, однак, не може оформити свідоцтво про право на спадщину та право власності будинок, оскільки житловий будинок не зареєстрований та на нього відсутні правовстановлюючі документи. Просила визнати за собою право власності на спадкове майно.
Ухвалою Іршавського райсуду від 15.11.2024 року відкрито провадження у справі та справу призначено на підготовче засідання.
Ухвалою Іршавського райсуду від 04.12.2024 року закрито підготовче провадження у справі та справу призначено до судового розгляду.
Позивачка ОСОБА_1 у судове засідання не з`явилася, про день, час та місце розгляду справи була належним чином повідомлена, подала до суду заяву, в якій позов підтримала, просила його задовольнити та розглянути справу по суті без її участі (а.с.32,50).
Відповідач - представник виконавчого комітету Кам`янської сільської ради у судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду справи був належним чином повідомлений, подав до суду заяву, в якій просив розглянути справу по суті за його відсутності, проти задоволення позовних вимог не заперечував (а.с.36,48).
Дослідивши матеріали справи, з`ясувавши повно і всебічно обставини, на які позивач посилався, як на підставу своїх вимог, оцінивши докази на ствердження цих обставин в їх сукупності, суд вважає позов задовольнити, виходячи з таких підстав.
З матеріалів справи вбачається, що житловий будинок, що розташований АДРЕСА_1 , не зареєстрований. Дана обставина підтверджується Інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно (а.с.51,52).
ОСОБА_2 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 від 27.09.2024 року (а.с.14). Заповіту ОСОБА_2 не складав.
До складу спадщини входить житловий будинок з надвірними спорудами, що розташований у АДРЕСА_1 .
Оскільки спадщина відкрилась у період чинності ЦК УРСР, тому застосуванню підлягають норми ЦК УРСР.
Спадкоємців першої черги за ОСОБА_2 не має, оскільки його батьки померли раніше, а власної сім`ї та дітей у нього не було. Єдиним спадкоємцем другої черги згідно ст. 530 ЦК УРСР, є сестра спадкодавця ОСОБА_3 (а.с.18,19), яка відповідно до ст. 549 ЦК УРСР прийняла спадщину, оскільки вступила у фактичне володіння та управління спадковим майном.
Згідно ст. 561 ЦК УРСР, строк для видачі свідоцтва про право на спадщину не обмежений у часі, однак, таке видається не раніше 6 місяців з дня відкриття спадщини.
Спадкоємець ОСОБА_1 спадщину за померлим братом не оформляла та свідоцтво про право на спадщину не отримувала. Однак, згідно ст. 548 ЦК УРСР, прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину.
Дана позиція суду відповідає висновку Верховного Суду у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду від 18 лютого 2021 року по справі №609/1231/19.
З матеріалів справи вбачається, що позивачка не може отримати свідоцтво про право на спадщину та оформити право власності будинок, оскільки відсутні правовстановлюючі документи майно та право власності за спадкодавцем не було зареєстровано в державному реєстрі прав на нерухоме майна.
З матеріалів справи вбачається, що позивачка не може отримати свідоцтво про право на спадщину та оформити право власності на житловий будинок, оскільки такий не зареєстрований та відсутні правовстановлюючі документи на майно.
Відповідно до ч. 4 ст. 3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» права на нерухоме майно, що виникли до набрання чинності цим Законом, визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації, передбаченої цим Законом, за таких умов: якщо реєстрація прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення, або якщо на момент виникнення прав діяло законодавство, що не передбачало обов`язкової реєстрації таких прав.
Державна реєстрація права власності на житлові будинки, споруди регулювалася підзаконними нормативними актами, зокрема такими, як Інструкція про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затверджена 31 січня 1966 року.
За змістом зазначеного нормативного акту виникнення права власності на житлові будинки, споруди не залежало від державної реєстрації цього права. До компетенції виконкомів місцевих рад відносилось також питання узаконення цих будівель та внесення записів про право власності на будинки за громадянами у погосподарські книги місцевих рад, а також видача свідоцтв про право власності.
Громада с. Мідяниця відноситься до об`єднаної територіальної громади Кам`янської сільської ради Берегівського району (раніше Іршавського району), яка проти задоволення позову не заперечувала.
Дана справа підсудна Іршавському районному суду, оскільки відповідно до п.3-1 розділу ХІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про судоустрій і статус суддів України», до набрання чинності законом України щодо зміни системи місцевих судів на території України у зв`язку з утворенням (ліквідацією) районів відповідні місцеві суди продовжують здійснювати свої повноваження в межах територіальної юрисдикції, визначеної до набрання чинності Постановою Верховної Ради України «Про утворення та ліквідацію районів» від 17 липня 2020 року № 807-IX, але не довше ніж один рік з дня припинення чи скасування воєнного стану на території України.
Оскільки згідно записів погосподарської книги села власником житлового будинку був ОСОБА_4 , спадкоємцем якого є позивачка, суд вважає позовні вимоги обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню.
Керуючись ст. 530, 548, 549, 561 ЦК УРСР, ст. 328, 392 ЦК України, ст. 12, 13, 263-264 ЦПК України
р і ш и в :
Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , право власності на житловий будинок з надвірними спорудами, що розташований у АДРЕСА_1 , в цілому.
Апеляційну скаргу на рішення суду може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до Закарпатського апеляційного суду.
Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Повне судове рішення складено 13 грудня 2024 року.
Головуюча: М. О. Пітерських