ХЕРСОНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Постанова

іменем України

справа №766/687/24

провадження №22ц/819/378/24

11 грудня 2024 року м. Херсон

Херсонський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючий: Бездрабко В.О. (суддя доповідач),

судді : Базіль Л.В.,

Радченко С.В.,

секретар судового засідання: Вєрємєєнко В.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в порядку спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на заочне рішення Херсонського міського суду Херсонської області від 30 липня 2024 року, постановлене під головуванням судді Ус О.В., у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про звільнення від сплати аліментів,

встановив:

В січні 2024 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про звільнення від сплати аліментів на утримання неповнолітніх дітей, починаючи з 22 лютого 2021року.

Позов мотивований тим, що на підставі судового наказу від 09 квітня 2021року, виданого Херсонським міський судом Херсонської області, з позивача стягуються аліменти на утримання малолітніх дітей ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для кожної дитини відповідного віку, починаючи з 22 лютого 2021 року і до досягнення дітьми повноліття. 06 травня 2021 року відкрито виконавче провадження №65330967.

З початком повномасштабного вторгнення російської федерації на територію України, відповідачка з дітьми звернулася до країни агресора з проханням переїхати на постійне місце проживання до росії, та на теперішній час ОСОБА_2 з дітьми проживають на території російської федерації, набули громадянство цієї країни та отримали житло для постійного проживання. Вважає, що за наведених обставин він повинен бути звільнений від обов`язку сплати аліментів на утримання дітей.

Як на правову підставу позову, ОСОБА_1 послався на постанову Кабінету Міністрів України від 03 березня 2022року №187 «Про забезпечення захисту національних інтересів за майбутніми позовами держави України у зв`язку з військовою агресією російською федерацією» та пункт 102 Прикінцевих та Перехідних положень Закону України «Про виконавче провадження».

Зміст рішення суду першої інстанції

Заочним рішенням Херсонського міського суду Херсонської області від 30 липня 2024 року у задоволені позову відмовлено.

Ухвалюючи рішення, суд першої інстанції виходив з того, що батьки зобов`язанні утримувати своїх неповнолітніх дітей. Згідно положень СК України, звільнення від сплати аліментів та звільнення від сплати заборгованості по аліментам може мати місце за наявності настання певних обставин, що впливають на визначення розміру присуджених аліментів, їх тривалість чи припинення.

Проаналізувавши положення постанови Кабінету Міністрів України від 03 березня 2022року №187 «Про забезпечення захисту національних інтересів за майбутніми позовами держави України у зв`язку з військовою агресією російською федерацією» та пункт 102 Прикінцевих та Перехідних положень Закону України «Про виконавче провадження», суд вважав, що чинним законодавством не заборонено стягувати аліменти на утримання неповнолітніх дітей користь громадян російської федерації.

Доводи апеляційної скарги

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, пославшись на порушення судом норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права, просив заочне рішення суду від 30 липня 2024року скасувати та ухвалити нове рішення, яким позов задовольнити в повному обсязі.

Апеляційна скарга обґрунтована тим, що рішення суду є незаконним та необґрунтованим, ухваленим при неповному з`ясовані обставин, що мають значення для вирішення справи, невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи.

Зазначив, що оскільки розгляд справи відбувся у його відсутність, то він не мав змоги надати суду докази, а саме переписку з відповідачем у телефонних мобільних месенджерах, в яких ОСОБА_2 зазначала, що вона отримала громадянство російської федерації, проживає разом з дітьми на території рф та не має наміру повертатися до України.

Посилавшись на постанову Кабінету Міністрів України від 03 березня 2022року №187 «Про забезпечення захисту національних інтересів за майбутніми позовами держави України у зв`язку з військовою агресією російською федерацією» та пункт 102 Прикінцевих та Перехідних положень Закону України «Про виконавче провадження», зазначив, що існують підстави для зупинення виконавчого провадження щодо стягнення зі скаржника аліментів на утримання неповнолітніх дітей, але суд безпідставно відмовив у застосуванні до нього цього права.

Позиція інших учасників

Відзив на апеляційну скаргу до апеляційного суду не надходив.

Розгляд справи апеляційним судом

В судовому засіданні суду апеляційної інстанції ОСОБА_1 апеляційну скаргу підтримав та просив задовольнити. Пояснив, що просить звільнити його від слати аліментів на утримання дітей з моменту присудження аліментів у 2021році. Доказів на підтвердження обставин, викладених у позові та апеляційній скарзі, не надав.

Відповідач ОСОБА_2 повторно в судове засідання не з`явилася. Згідно повідомлення про вручення поштового відправлення особа відсутня за місцем проживання.

Згідно ст.372 ч.2 ЦПК України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час та місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Заслухавши доповідача, пояснення позивача, перевіривши законність та обґрунтованість заочного рішення суду першої інстанції, в межах доводів апеляційної скарги та вимог заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Фактичні обставини справи, встановлені судом

ОСОБА_1 та ОСОБА_2 є батьками малолітніх дітей - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується свідоцтвом про народження (скрин-шот із застосунку «Дія») (а.с.6-7).

Судовим наказом Херсонського міського суду Херсонської області від 04 березня 2021 року у справі №766/2784/21 з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 стягнуто аліменти на утримання малолітніх дітей ОСОБА_3 та ОСОБА_4 в розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для кожної дитини відповідного віку, починаючи з 22 лютого 2021 року і до досягнення ними повноліття (а.с.8).

Постановою державного виконавця Великоолександрівського районного відділу державної виконавчої служби Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) від 06 травня 2021 року відкрито виконавче провадження №65330967 з примусового виконання судового наказу Херсонського міського суду Херсонської області у справі №766/2784/21 про стягнення з ОСОБА_1 аліментів на утримання неповнолітніх дітей (а.с.9).

Інформація про хід виконання судового наказу від 04 березня 2021року суду не надавалася.

Мотиви, з яких виходить суд апеляційної інстанції і застосовані норми права

Під час розгляду справи в апеляційному порядку суд апеляційної інстанції керуючись ст.367 ЦПК України переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Відповідно до частини другої статті 51 Конституції України сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою.

Кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного та соціального розвитку (стаття 8 Закону України "Про охорону дитинства").

Згідно зі статтею 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою.

У статті 180 СК України встановлений обов`язок батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Сплата аліментів за рішенням суду є одним із способів виконання обов`язку утримувати дитину тим з батьків, хто проживає окремо від дитини.

Статтею 181 СК України встановлено, що способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Відповідно до частин першої та другої статті 179 СК України аліменти, одержані на дитину, є власністю дитини. Той із батьків або інших законних представників дитини, на ім`я якого виплачуються аліменти, розпоряджається аліментами виключно за цільовим призначенням в інтересах дитини.

Відповідно до статті 197 СК України, з урахуванням матеріального та сімейного стану платника аліментів суд може відстрочити або розстрочити сплату заборгованості за аліментами. За позовом платника аліментів суд може повністю або частково звільнити його від сплати заборгованості за аліментами, якщо вона виникла у зв`язку з його тяжкою хворобою або іншою обставиною, що має істотне значення.

Згідно з частиною четвертою статті 273 ЦПК України, якщо після набрання рішенням суду законної сили, яким з відповідача присуджені періодичні платежі, зміняться обставини, що впливають на визначені розміри платежів, їх тривалість чи припинення, кожна сторона має право шляхом пред`явлення нового позову вимагати зміни розміру, строків платежів або звільнення від них.

Зазначені норми не встановлюють вичерпного переліку обставин, які можуть бути підставою для звільнення (повного або часткового) від сплати аліментів. Питання про те, чи мають обставини, на які посилається платник аліментів, істотне значення, у кожному конкретному випадку вирішує суд.

Встановлені у справі обставини свідчать, що малолітні діти сторін ОСОБА_3 та ОСОБА_4 мешкають разом із матір`ю ОСОБА_2 , яка, за твердженням позивача, разом з дітьми залишила постійне місце проживання в Україні та під час окупації м.Херсона виїхала на постійне проживання до російської федерації, де набула громадянство країни-агресора. Наведені обставини не спростовують для батька дітей обов`язок щодо їх утримання та сплати аліментів при наявності відповідного судового рішення.

Згідно частини четвертої статті 263 ЦПК України при виборі та застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

В постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду у справі №184/1781/22 (провадження № 61-2063св24) від 01 квітня 2024року, суд касаційної інстанції зазначив, що «Згідно з пунктом 10-2 Розділу XIII Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про виконавче провадження» до набрання чинності законом щодо врегулювання відносин за участю осіб, пов`язаних з державою-агресором, зупиняється вчинення виконавчих дій, забороняється заміна стягувачів у виконавчих провадженнях, стягувачами за якими є російська федерація або, зокрема, громадяни російської федерації.

Згідно положень цього ж пункту 10-2, за рішеннями про стягнення аліментів підприємства, установи, організації, фізичні особи, фізичні особи - підприємці, які здійснюють відрахування із заробітної плати, пенсії, стипендії та інших доходів боржника, перераховують стягнуті кошти на визначений у заяві або зверненні стягувача рахунок, а у разі відсутності реквізитів рахунка стягувача - на відповідний рахунок органу державної виконавчої служби, приватного виконавця.

Таким чином, пункт 10-2 Закону України «Про виконавче провадження» не є підставою для звільнення особи від сплати аліментів на користь громадянина російської федерації.

Колегія суддів погоджується з висновком судів попередніх інстанцій про те, що чинним законодавством не заборонено стягувати аліменти на користь громадян російської федерації, якою є стягувачка та з якою мешкає неповнолітній син, зобов`язання по утриманню якого у заявника, як батька дитини, не припинились».

Отже, розглянувши справу у подібних правовідносинах, суд касаційної інстанції дійшов висновку про відсутність правових підстав звільнення особи від сплати аліментів присуджених до стягнення на підставі судового рішення, яке не виконано.

Доводи апеляційної скарги про те, щоіснують підстави для зупинення виконавчого провадження щодо стягнення з ОСОБА_1 аліментів на утримання неповнолітніх дітей, висновків суду першої інстанції про відмову у задоволені позову про звільнення від сплати аліментів не спростовують. Вирішення питання про зупинення виконавчого провадження не є предметом розгляду у цій справі та може бути вирішено шляхом звернення до державного виконавця, в провадженні якого перебуває виконавче провадження.

Згідно положень ст.375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

За наведених обставин суд апеляційної інстанції дійшов висновку про відсутність підстав для скасування оскаржуваного заочного рішення суду від 30 липня 2024року, оскільки суд першої інстанції, встановивши фактичні обставини справи, які мають значення для правильного її вирішення, ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, що відповідно до статті 375 ЦПК України є підставою для залишення апеляційної скарги ОСОБА_1 без задоволення, а оскаржуваного судового рішення без змін.

Керуючись ст.367, 374, 375, 382-384 ЦПК України, суд

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Заочне рішення Херсонського міського суду Херсонської області від 30 липня 2024 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення до Верховного Суду, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Повний текст постанови складений 12 грудня 2024року.

Головуючий: В.О. Бездрабко

Судді: Л.В. Базіль

С.В. Радченко