Справа № 212/93/24
У Х В А Л А

12 грудня 2024 року м. Кривий Ріг

Жовтневий районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді - Козлова Д. О.,

за участю секретаря - Пижик В. О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Кривий Ріг Дніпропетровської області справу за заявою Повалій Олени Василівни , яка діє інтересах ОСОБА_2 , законним представником якої є ОСОБА_3 , про заміну стягувача у виконавчому листі, заінтересована особа: Приватне акціонерне товариство «Суха Балка»,

представника заявника - Повалій О. В.,

представника зацікавленої особи - Заклецького В. В., -

В С Т А Н О В И В:

Заявникзвернувся до суду із заявою про заміну сторони у виконавчому листі, посилаючись у обґрунтування заяви на те, що рішенням Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 7 лютого 2024 року було задоволено частково позов ОСОБА_4 до ПрАТ «Суха Балка» про стягнення моральної шкоди, заподіяної ушкодженням здоров`я та стягнуто з ПрАТ «Суха Балка» на користь ОСОБА_4 в рахунок відшкодування моральної шкоди внаслідок ушкодження здоров`я 100000 грн. без утримання з такої суми податку з доходів фізичних осіб та інших обов`язкових платежів. Постановою Дніпровського апеляційного суду від 7 серпня 2024 року залишено без змін рішення суду першої інстанції. Однак ОСОБА_4 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , після смерті ОСОБА_4 нотаріальною конторою зареєстрована спадкова справа № 72508232 за заявою про прийняття спадщини донькою спадкодавця, ОСОБА_2 , оскільки за життя 24 лютого 2024 року ОСОБА_4 зробив розпорядження на випадок своєї смерті, що все своє майно та майнові права, що будуть належати йому на день смерті, заповів своїй дочці, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Отже, оскільки стягувач, який мав бути зазначений у виконавчому листі на виконання рішення суду помер, до його доньки як до правонаступника мають перейти права і обов`язки вибулої сторони в цих правовідносинах. На підставі переліченого просила суд замінити стягувача, ОСОБА_4 , у виконавчому листі по справі № 212/93/24 за позовом ОСОБА_4 до Приватного акціонерного товариства «Суха Балка» про стягнення моральної шкоди, заподіяної ушкодженням здоров`я на його правонаступника - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в інтересах якої діє матір, ОСОБА_3 , РНОКПП: НОМЕР_1 .

Представник ОСОБА_2 , адвокат Повалій Олени Василівна, у судовому засіданні підтримала заявлені нею вимоги в інтересах неповнолітньої ОСОБА_2 , які просила суд задовольнити.

Представник ПрАТ «Суха Балка», адвокат Заклецький В. В., у судовому засіданні заперечував проти задоволення заявлених вимог, вважаючи їх безпідставними, посилаючись на те, що ОСОБА_4 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , тобто до набуття відносно нього рішенням суду від 7 лютого 2024 року законної сили.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заява Повалій Олени Василівни підлягає задоволенню за таких підстав.

Суд встановив, що рішенням Жовтневого районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 7 лютого 2024 року було стягнуто з Приватного акціонерного товариства «Суха Балка» на користь ОСОБА_4 в рахунок відшкодування моральної шкоди внаслідок ушкодження здоров`я 100000 (сто тисяч) грн. без утримання з такої суми податку з доходів фізичних осіб та інших обов`язкових платежів.

За ч. 1 ст. 377 ЦПК України судове рішення першої інстанції, яким закінчено розгляд справи, підлягає скасуванню в апеляційному порядку повністю або частково з закриттям провадження у справі або залишенням позову без розгляду у відповідній частині з підстав, передбачених ст. 255, 257 ЦПК.

Однак, згідно із ч. 3 ст. 377 ЦПК України якщо судом першої інстанції ухвалено законне і обґрунтоване рішення, смерть фізичної особи - сторони у спорі чи припинення юридичної особи - сторони у спорі, що не допускає правонаступництва, після ухвалення такого рішення не може бути підставою для застосування вимог ч. 1 ст. 377 ЦПК.

Так постановою Дніпровського апеляційного суду від 7 серпня 2024 року було залишено без змін рішення Жовтневого районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 7 лютого 2024 року.

Жовтневим районним судом міста Кривого Рогу на підставі рішення від 7 лютого 2024 року виконавчий лист не видавався, тому виконавче провадження за виконавчим листом не відкривалось.

Однак, ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть, виданим 23 травня 2024 року, актовий запис № 860, Покровським відділом ДРАЦС у міст Кривому Розі Криворізького району Дніпропетровської області.

Отже, стягнуті рішенням Жовтневого районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 7 лютого 2024 року кошті не були виплачені померлому.

Також суд встановив, що ОСОБА_4 та ОСОБА_3 перебували у шлюбі з 23 жовтня 2015 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб, актовий запис № 867 від 23.10.2015 року, виданий Жовтневим відділом ДРАЦС Криворізького міського управління юстиції у Дніпропетровській області.

Згідно із свідоцтвом про народження, виданим 23 березня 2017 року Покровським районним у місті Кривому Розі відділом ДРАЦС ГТУЮ у Дніпропетровській області, актовий запис № 434 від 23 березня 2017 року, вбачається, що ОСОБА_2 народилась ІНФОРМАЦІЯ_3 , батьками якої зазначені ОСОБА_4 та ОСОБА_3 .

Крім того судом було встановлено, що на підставі заповіту від 24 лютого 2024 року вбачається, що ОСОБА_4 на випадок своєї смерті заповів усе належне йому майно та майнові права доньці, ОСОБА_2 , реєстр нотаріусу № 317.

Оглядом копій матеріалів спадкової справи, що відкрилась після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 , вбачається, що із заявою про прийняття спадщини за заповітом до державного нотаріусу 30.05.2024 року звернулась законний представник малолітньої ОСОБА_2 , ОСОБА_3 .

У свою чергу з копій матеріалів вказаної спадкової справи також вбачається, що від інших спадкоємців та осіб, які були зареєстровані на момент смерті ОСОБА_4 разом із ним за однією адресою, не звертались із заявою до нотаріусу для прийняття спадщини.

Також суд встановив, що 6 грудня 2024 року державним нотаріусом було видано на малолітню ОСОБА_2 свідоцтво про право на спадщину за заповітом після смерті ОСОБА_4 , яка складається зкв. АДРЕСА_1 .

Відповідно до ч. 1 ст. 1227 ЦК України суми заробітної плати, пенсії, стипендії, аліментів, допомог у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю, відшкодувань у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, інших соціальних виплат, які належали спадкодавцеві, але не були ним одержані за життя, передаються членам його сім`ї, а у разі їх відсутності - входять до складу спадщини.

На підставі ч. 1, 2 ст. 442 ЦПК України в разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження суд замінює таку сторону її правонаступником. Заяву про заміну сторони її правонаступником може подати сторона (заінтересована особа), державний або приватний виконавець.

При цьому за ч. 5 ст. 442 ЦПК України положення цієї статті застосовуються також у випадку необхідності заміни боржника або стягувача у виконавчому листі до відкриття виконавчого провадження.

На підставі ч. 1 ст. 18 ЦПК України судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

При цьому процесуальне правонаступництво є похідним від матеріального та випливає з юридичних фактів правонаступництва (заміни сторони в матеріальному правовідношенні її правонаступником). Процесуальне правонаступництво передбачене статтею 55 ЦПК України. Це перехід процесуальних прав та обов`язків сторони у справі до іншої особи у зв`язку з вибуттям особи у спірному матеріальному правовідношенні. У зв`язку із цим для вирішення судом питання щодо процесуальної заміни сторони у справі необхідна наявність відповідних первинних документів, які підтверджують факт вибуття особи з матеріального правовідношення та перехід її прав та обов`язків до іншої особи - правонаступника. Матеріальне правонаступництво реалізується в межах процесуального правонаступництва виключно за правилами останнього.

Законодавець не ототожнює «процесуальне правонаступництво» і «заміну сторони виконавчого провадження», оскільки цим інститутам присвячені дві окремі статті ЦПК України, а саме 55 та 442 відповідно. Також це опосередковано випливає зі змісту п. 28 ч. 1 ст. 353 ЦПК, відповідно до якого ухвала про заміну сторони у справі (процесуальне правонаступництво) та ухвала про заміну сторони виконавчого провадження відокремлені одна від одної як такі, на які можуть подаватись скарги окремо від рішення суду.

Особа, на користь якої видано виконавчий документ, набуває статусу стягувача з моменту видачі такого виконавчого документа, а не з моменту відкриття виконавчого провадження. Проте разом із тим ця особа до відкриття виконавчого провадження як юридичного процесу є лише стягувачем у виконавчому документі на стадії виконання судового рішення з відповідним потенціалом прав у виконавчому провадженні, які повноцінно реалізує лише у статусі стягувача як сторони відкритого виконавчого провадження, за виключеннями, передбаченими законодавством. Тому заміна стягувача саме як сторони виконавчого провадження неможлива, якщо заява правонаступника про це подана, зокрема, після спливу строку пред`явлення виконавчого документа до виконання, але якщо цей строк не був поновлений судом.

Водночас, заміна стягувача у виконавчому документі іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги) допускається на будь-якій стадії судового процесу, у тому числі до відкриття виконавчого провадження.

Підставою для заміни сторони виконавчого провадження, тобто процесуального правонаступництва в межах виконавчого провадження як юридичного процесу, є правонаступництво в матеріальних правовідносинах, унаслідок якого відбувається вибуття сторони зі спірних або встановлених судом правовідносин і перехід до іншої особи прав чи обов`язків сторони, яка вибула, в цих правовідносинах.

Процесуальне правонаступництво у виконавчому провадженні це заміна на будь-якій стадії саме виконавчого провадження як юридичного процесу стягувача або боржника іншою особою у зв`язку з її вибуттям, тобто підставою заміни стягувача внаслідок правонаступництва є настання певних обставин, які мають юридичне значення і в результаті яких виникають цивільні права та обов`язки або пряма вказівка акту цивільного законодавства, що не залежить від умов та порядку здійснення виконавчого провадження органами і посадовими особами.

Заміна сторони виконавчого провадження правонаступником у виконавчому провадженні, тобто здійснення процесуального правонаступництва після набрання судовим рішенням законної сили, полягає в поширенні на правонаступників законної сили судового рішення. При цьому на правонаступників законна сила судового рішення поширюється усіма своїми правовими наслідками.

На стадії виконання судового рішення, як на завершальній стадії судового провадження, можлива заміна сторони у виконавчому провадженні як юридичному процесі правонаступником за наявності відкритого виконавчого провадження. Після відкриття виконавчого провадження та до його закінчення заміна сторони виконавчого провадження (з одночасною заміною відповідного учасника справи) правонаступником здійснюється у порядку, передбаченому статтею 442 ЦПК України з урахуванням підстав, визначених статтею 55 ЦПК України. У цьому випадку приписи статті 442 ЦПК України, що містить процесуальні особливості здійснення правонаступництва у виконавчому провадженні, застосовуються разом з положеннями статті 55 ЦПК України.

Натомість, як до відкриття виконавчого провадження, так і після його закінчення заміна учасника справи правонаступником здійснюється на підставі статті 55 ЦПК України, а в окремих випадках також на підставі частини п`ятої статті 442 ЦПК України. Відповідно, тільки до закінчення виконавчого провадження можна ставити питання про заміну сторони виконавчого провадження, а якщо виконавче провадження закінчене, то заміна відповідної сторони цього виконавчого провадження правонаступником є неможливою без його відновлення відповідно до умов законодавства.

Аналогічна правова позиція була викладена Верховним Судом у постанові від 3 листопада 2020 року по справі № 916/617/17.

Виходячи із змісту норм ст. 442 ЦПК України, пп. 1, 2 ч. 1 ст. 512 ЦК України, у разі передання кредитором своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги) чи правонаступництва (припинення юридичної особи шляхом злиття, приєднання, поділу, перетворення або ліквідації, спадкування) на стадії виконання судового рішення відбувається вибуття кредитора.

Заміна кредитора відбувається поза межами виконавчого провадження у разі смерті кредитора, припинення юридичної особи чи відступлення права вимоги.

Суд дійшов висновку, що після набуття рішенням суду чинності процесуальний статус позивача у правовідносинах, пов`язаних із примусовим виконанням судового рішення, змінюється на стягувача.

Аналогічна правова позиція була викладена Верховним Судом у постанові від 22 березня 2023 року по справі № 4бЗ/6829/21-ц.

Отже, на підставі наведених норм прав та встановлених обставин справи вбачається, що заявниця просить замінити саме стягувача з посиланням на положення ст. 442 ЦПК України, що не суперечить чинному процесуальному законодавству.

Європейський суд з прав людини вказав, що внутрішньодержавним судам при застосуванні процесуальних норм належить уникати як надмірного формалізму, так і надмірної гнучкості, які можуть призвести до скасування процесуальних вимог, встановлених законом (SHISHKOV v. RUSSIA, № 26746/05, § 110, ЄСПЛ, від 20 лютого 2014 року).

Так положеннями статті 55 ЦПК України передбачено, що у разі смерті фізичної особи, припинення юридичної особи, заміни кредитора чи боржника у зобов`язанні, а також в інших випадках заміни особи у відносинах, щодо яких виник спір, суд залучає до участі у справі правонаступника відповідної сторони або третьої особи на будь-якій стадії судового процесу. Усі дії, вчинені в цивільному процесі до вступу правонаступника, обов`язкові для нього так само, як вони були обов`язкові для особи, яку він замінив.

За змістом ст. 1216-1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Тобто, від спадкодавця до спадкоємців переходять як права, так і обов`язки.

Згідно з ч. 3 ст. 1230 ЦК України до спадкоємця переходить право на відшкодування моральної шкоди, яке було присуджено судом спадкодавцеві за його життя.

Отже, у разі смерті фізичної особи, яка є стягувачем у правовідносинах, що допускають правонаступництво в порядку спадкування, права померлої особи переходять до іншої особи, її спадкоємця, внаслідок чого відбувається заміна стягувача у зобов`язанні, тому в разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження суд замінює таку сторону її правонаступником.

Вирішуючи питання про заміну сторони виконавчого провадження, слід дійти висновку про те, що заміна сторони виконавчого провадження її правонаступником має відбуватись не лише у відкритому виконавчому провадженні, тому що процесуальне правонаступництво у виконавчому провадженні є заміною на будь-якій стадії виконавчого провадження стягувача або боржника іншою особою у зв`язку з вибуттям попередника після ухвалення щодо нього судового рішення і заміни його правонаступником, тобто підставою заміни кредитора внаслідок правонаступництва, в тому числі й у виконавчому провадженні, є настання певних обставин, які мають юридичне значення і в результаті яких виникають цивільні права та обов`язки або пряма вказівка акту цивільного законодавства, що не залежить від умов та порядку здійснення виконавчого провадження органами і посадовими особами.

Питання процесуального правонаступництва у всіх випадках вирішується судом, який при вирішенні цього питання повинен дослідити по суті обставини правонаступництва та не може обмежитися встановленням формальних умов застосування відповідного припису.

Судом було встановлено, що ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , рішенням Жовтневого районного суду міста Кривого Рогу від 7 лютого 2024 року, залишеним без змін постановою Дніпровського апеляційного суду від 7 серпня 2024 року, було присуджено до стягнення моральну шкоду з ПрАТ «Суха Балка», а малолітня ОСОБА_2 є єдиною спадкоємицею після смерті ОСОБА_4 , яка у встановленому законом порядку прийняла спадщину.

При цьому суд відхиляє посилання представника ПрАТ «Суха Балка» на те, що рішення суду від 7 лютого 2024 року відносно ОСОБА_4 набуло чинності тоді, коли такий позивач помер, як підставу для відмови у задоволенні поданої представником заявника заяви.

Так суд зазначає, що з аналізу положень ч. 3 ст. 1230, ч. 1 ст. 1227 ЦК України та ч. 3 ст. 377 ЦПК України вбачається, що до малолітньої доньки ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , як його спадкоємиці, перейшло право на відшкодування моральної шкоди, присудженої рішенням суду такому спадкодавцеві за його життя, як такої, що входить до складу його спадщини, тобто належної спадкодавцеві, яку він, натомість, не одержав за життя, враховуючи, що ухвалене ще 7 лютого 2024 року судом першої інстанції рішення за позовом ОСОБА_4 було залишено без змін судом апеляційної інстанції.

Відповідно ж до ч. 1 ст. 47 ЦКП України здатність особисто здійснювати цивільні процесуальні права та виконувати свої обов`язки в суді (цивільна процесуальна дієздатність) мають фізичні особи, які досягли повноліття, а також юридичні особи.

На підставі ч. 1 ст. 59 ЦПК України права, свободи та інтереси малолітніх осіб віком до чотирнадцяти років, а також недієздатних фізичних осіб захищають у суді відповідно їхні батьки, усиновлювачі, опікуни чи інші особи, визначені законом.

Враховуючи, що за ч. 3 ст. 1230 ЦК України присуджена судом 7 лютого 2024 року грошова компенсація входить до складу спадщини, тому є підстави для заміни стягувача у виконавчому листі по такій справі, отже, наявні правові підстави для задоволення заяви та заміни стягувача ОСОБА_4 про відшкодування моральної шкоди у зв`язку з ушкодженням здоров`я внаслідок професійного захворювання на його правонаступника, малолітню доньку ОСОБА_2 , законним представником якої є мати, ОСОБА_3 .

Керуючись ст. 442 ЦПК України, -

П О С Т А Н О В И В:

Заяву Повалій Олени Василівни , яка діє інтересах ОСОБА_2 , законним представником якої є ОСОБА_3 , про заміну стягувача у виконавчому листі, заінтересована особа: Приватне акціонерне товариство «Суха Балка», - задовольнити.

Замінити стягувача, ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , у виконавчому листі по справі № 212/93/24 за позовом ОСОБА_4 до Приватного акціонерного товариства «Суха Балка» про стягнення моральної шкоди, заподіяної ушкодженням здоров`я, в сумі 100 000 (сто тисяч) грн. - на його правонаступника, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , в інтересах якої діє законний представник, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП: НОМЕР_1 , яка зареєстрована в АДРЕСА_2 .

Ухвала суду набирає законної сили з моменту її підписання. Ухвала суду може бути оскаржена шляхом подачі апеляційної скарги до Дніпровського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення. Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга буде подана протягом п`ятнадцяти днів з дня її вручення.

Ухвалу складено та підписано 12 грудня 2024 року.

Суддя Д. О. Козлов