Миколаївський районний суд Миколаївської області
Справа № 945/2571/24
Провадження № 2-о/945/89/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 грудня 2024 року м. Миколаїв

Миколаївський районний суд Миколаївської області у складі головуючого судді Павленко І.В., за участі секретаря Сербиної К.Ю., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Миколаїв цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа Веснянська сільська рада Миколаївського району Миколаївської області про встановлення факту, що має юридичне значення, а саме належності правовстановлюючого документу,

встановив:

В інтересах заявника ОСОБА_1 , звернувся до суду її представник адвокат Михайленко Н.М. із заявою, в якій просить встановити факт, що державний акт на право приватної власності на землю серія IМК №042721, виданий на підставі рішення 13 сесії 4 скликання Безводненської сільської ради народних депутатів від 30 травня 2000 року №17, зареєстрований в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за №1006, площею 12,13 гектарів в межах згідно з планом, яка розташована на території Безводненської сільської ради Миколаївського району Миколаївської області, з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, належить ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

В обґрунтування заяви вказує, що відповідно до паспорта громадянина України серії НОМЕР_1 , виданого Миколаївським РВ УМВС України в Миколаївській області від 26.11.1999 року прізвище, ім`я та по батькові заявниці значиться ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженка с.Люб`язь Любешівського району Волинської області. Згідно з карткою фізичної особи - платника податків ОСОБА_3 наданий Державною податковою адміністрацією України ідентифікаційний номер: НОМЕР_2 . У копії свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_3 , виданого 07.11.1961року с.Рівне Очаківського району Миколаївської області, за актовим записом №38, вбачається, що прізвище ім`я по батькові заявниці також зазначені: « ОСОБА_4 ». Із копії державного акту на право приватної власності на землю серія I-МК №042721, виданого на підставі рішення 13 сесії 4 скликання Безводненської сільської ради Миколаївської області народних депутатів від 30 травня 2000 року №17 заявниці передана у приватну власність земельна ділянка площею 12,13 гектарів в межах згідно з планом, яка розташована на території Безводненської сільської ради Миколаївського району Миколаївської області, з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, зареєстрований в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за №1006, в якому зазначено прізвище, ім`я та по батькові власника ОСОБА_5 . Таким чином, встановлено розбіжності у написанні ім`я заявниці у документі, що посвідчує її особу, із державним актом про право приватної власності на землю.

Даний факт має для заявниці юридичне значення, іншим шляхом встановити його неможливо.

В зв`язку з чим заявниця звернулась до суду.

В судове засідання заявник та її представник не з`явились, від представника заявника надійшла заява про розгляд справи за відсутності заявника та її представника, заяву підтримали та просили її задовольнити.

Представник заінтересованої особи в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином.

У відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального засобу не здійснюється.

Суд вивчивши матеріали справи, надані сторонами докази, дослідивши їх всебічно, повно, безпосередньо та об`єктивно, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, достатність і взаємний зв`язок у сукупності, з`ясувавши усі обставини справи вважає заяву обґрунтованою та такою, що підлягає до задоволення, виходячи із наступного.

Відповідно до ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно ч. 1 ст. 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Як передбачено п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України в порядку окремого провадження розглядається встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Проте, сам по собі факт належності документу не породжує для його власника жодних прав, юридичне значення має той факт, що підтверджений документом.

Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 315 ЦПК України, суд розглядає справи про належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті.

Так, згідно державного акту на право приватної власності на землю від 25 січня 2001 року серії НОМЕР_4 , ОСОБА_1 на підставі рішення 13 сесії 4 скликання Безводненської сільської Ради народнихз депутатів від 30 травня 2000 року № 17 передано у приватну власність земельна ділянка площею 12,13 гектарів в межах згідно з планом.

Акт зареєстровано в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 1006.

Разом з тим, заявником надано копію паспорта, довідки про присвоєння ідентифікаційного номера, свідоцтва про шлюб, де вказано її прізвище, ім`я, по-батькові: « ОСОБА_6 ».

Пунктом 1 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» № 5 від 31 березня 1995 року передбачено, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право.

Окрім того, Пленум Верхового Суду України в п. 12 вищевказаної постанови роз`яснив, що при розгляді справи про встановлення відповідно до п. 6 ст. 273 ЦПК факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по-батькові, місце і час народження якої, зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по-батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, вказаними у свідоцтві про народження або в паспорті, у тому числі, факту належності правовстановлюючого документа, в якому допущені помилки у прізвищі, імені, по-батькові або замість імені чи по-батькові зазначені ініціали суд повинен запропонувати заявникові подати докази про те, що правовстановлюючий документ належить йому і що організація, яка видала документ, не має можливості внести до нього відповідні виправлення. Разом з тим, цей порядок не застосовується, якщо виправлення в таких документах належним чином не застережені або ж їх реквізити нечітко виражені внаслідок тривалого використання, неналежного зберігання, тощо. Це є підставою для вирішення питання про встановлення факту, про який йдеться в документі, відповідно до чинного законодавства.

За правовими позиціями Верховного Суду України щодо судової практики розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення, коли громадяни не можуть використати правовстановлюючі документи, оскільки зазначені в них прізвище, ім`я, по батькові, місце чи час народження не відповідають записам у правовстановлюючому документі, якщо хоч і не посвідчують особу, але є необхідними для підтвердження певного права, а установи, які видали ці документи, не можуть виправити допущені в них помилки, відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 315 ЦПК України, вони мають право звернутися до суду із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документу.

Враховуючи вищевикладене та ту обставину, що, на думку суду, невідповідність написання імені заявникці у вказаному документі виникла внаслідок помилки, всі дані, крім наведених розбіжностей, співпадають та встановлення даного факту має для заявниці юридичне значення, суд приходить до висновку, що заява є обґрунтованою та такою, що підлягає до задоволення.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. 4, 81, 82, 89, 247, 263 265, 293 ЦПК України, постановою Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» № 5 від 31 березня 1995 року, суд

ухвалив:

Заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа Веснянська сільська рада Миколаївського району Миколаївської області про встановлення факту належності правовстановлюючого документа - задовольнити.

Встановити факт, що державний акт на право приватної власності на землю серії I-МК № 042721, виданий на підставі рішення 13 сесії 4 скликання Безводненської сільської Ради народних депутатів від 30 травня 2000 року №17, зареєстрований в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за №1006, площею 12,13 гектарів в межах згідно з планом, яка розташована на території Безводненської сільської ради Миколаївського району Миколаївської області, з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, належить ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Рішення складене і підписане 12.12.2024.

Суддя І.В. Павленко