Справа № 174/171/24
п/с № 2/174/128/2024
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 жовтня 2024 року м. Вільногірськ

Вільногірський міський суд Дніпропетровської області в складі:

головуючого судді - Ілюшик І.А.,

за участю: секретаря Троцько О.В.,

представника позивача - ОСОБА_1 ,

представника відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду в м. Вільногірськ, Дніпропетровської області, у спрощеному позовному провадженні цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Коллект Центр» до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач - Товариство з обмеженою відповідальністю «Коллект Центр» (далі - ТОВ «Коллект Центр»), звернулося до суду з позовом до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором в сумі 74674,05 грн. та витрат зі сплати судового збору в розмірі 3028,00 грн. та витрати на правову допомогу в розмірі 17000,00 грн.

В обґрунтування позову зазначено, що 19.09.2019 року між Публічним акціонерним товариством «Альфа-Банк» (далі ПАТ «Альфа-Банк») та ОСОБА_3 шляхом підписання оферти на укладання про надання кредиту № 501186704, відповідно до якого, банк зобов`язався надати кредит у сумі 52280,00 грн., а позичальник зобов`язався повернути використану суму в строк до 19.09.2021 року та сплатити проценти за користування кредитними коштами в розмірі 16,99 %.

17.05.2021 між ПАТ «Альфа-Банк» та ТОВ «Фінансова Компанія «Флексіс» (далі ТОВ «ФК «Флексіс») було укладено договір факторингу № 2, відповідно до умов якого ПАТ «Альфа-Банк» відступило на користь ТОВ «ФК «Флексіс» права грошової вимоги до боржників за кредитними договорами, у тому числі за договором (угодою) від 20.04.2015 року, що укладено між ПАТ «Альфа -Банк» та боржником яким є: ОСОБА_3 .

Також, 18.05.2021 року між ТОВ «ФК «Флексіс» та Товариство з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» (далі - ТОВ «Вердикт Капітал») було укладено договір факторингу № 18-05/21, відповідно до якого ТОВ «ФК «Флексіс» відступило на користь ТОВ «Вердикт Капітал» права грошової вимоги до боржників за кредитними договорами, у тому числі за договором (угодою) від 19.09.2019 року, що укладено між ПАТ «Альфа-Банк» та боржником яким є: ОСОБА_3 .

У свою чергу, ТОВ «Вердикт Капітал» відступило право грошової вимоги до боржників за кредитними договорами ТОВ «Коллект Центр» відповідно до договору відступлення права вимоги № 10-01/2023 від 10.01.2023 року, у тому числі за кредитним договором № 501186704 від 19.09.2019 року, що укладений між ПАТ «Альфа-Банк» та ОСОБА_3 .

Таким чином, ТОВ «Коллект Центр» наділено правом грошової вимоги до відповідача.

У порушення умов Договору, відповідач, свої зобов`язання належним чином не виконує, в результаті чого станом на день підготовки позову загальний розмір заборгованості відповідно до розрахунку заборгованості становить 74674,05 грн., з яких: заборгованість за тілом кредиту 42793,17 грн.; заборгованість за відсотками на дату відступлення прова вимог -29054,59 грн.; нараховані 3% річних 555,72 грн.; інфляційні втрати 2270,57 грн., тому позивач звернувся до суду з даним позовом та просить стягнути дану заборгованість з відповідача, а також суму судових витрат у розмірі 3 028,00 грн. та 17000 грн. витрат на правову допомогу.

Ухвалою судді Вільногірського міського суду Дніпропетровської області від 08.03.2024 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження та вирішено справу розглядати з повідомлення (викликом) сторін.

Заперечення на позовну заяву від відповідача у встановлений законом строк і порядок до суду не надходило.

Ухвалою Вільногірського міського суду Дніпропетровської області від 20.05.2024 року клопотання представника відповідача про витребування доказів було задоволено. Витребувано оригіналів письмових доказів а саме: оферти про укладення угоди про надання кредиту № 501186704 від 19.09.2019 року між ОСОБА_3 та АТ «Альфа-Банк»; заяви (акцепт) про прийняття пропозиції укласти договір страхування від 19.09.2019 року страхувальник ОСОБА_3 ; додатку № І до угоди про надання кредиту № 501186704 від 19.09.2019 року; паспорту споживчого кредиту від 19.09.2019 року; меморіального ордеру № 899884 від 19 вересня 2019 року призначення платежу надання кредиту за кредитним договором № 501186704 від 19.09.2019 року; договору факторингу № 2 від 17 травня 2021 року між AT «Альфа-Банк» та ТОВ «Фінансова компанія «Флексіс»; договору факторингу № 18-05/21 від 18 травня 2021 року між ТОВ «Фінансова компанія «Флексіс» та ТОВ «Вердикт Капітал»; договору № 10- 01/2023 про відступлення (купівлю- продаж) прав вимоги від 10 січня 2023 року між ТОВ «Вердикт Капітал» та ТОВ «Коллект Центр».

На виконання ухвали суду представником позивача надано нотаріально засвідчені копії витребуваних документів (а.с. 69-102).

Ухвалою Вільногірського міського суду Дніпропетровської області від 27.06.20204 клопотання представника позивача про участь в судовому засіданні в режимі відеоконференції задоволено.

Представник ТОВ «Коллект Центр» Мороз В.В., яка приймала участь в судовому засіданні в режимі відеоконференції, просила позов задовольнити в повному обсязі, стягнути з відповідача на користь позивача судовий збір та витрати на правову допомогу.

Пояснила, що 19.09.2019 року між ПАТ «Альфа-Банк» та ОСОБА_3 укладено кредитний договір у сумі 52280,00 грн. ОСОБА_3 здійснювала часткові оплати, однак не здійснила погашення боргу в повному обсязі. Доказами укладення кредитного договору є графік платежів, меморіальний ордер, розрахунок заборгованості. В подальшому відбулося відступлення права вимоги від ПАТ «Альфа-Банк» до ТОВ «ФК «Флексіс», від ТОВ «ФК «Флексіс» до ТОВ «Вердикт Капітал», від ТОВ «Вердикт Капітал» до ТОВ «Коллект Центр», а відтак позивача наділено правом грошової вимоги до відповідача. ТОВ «Вердикт Капітал» здійснило нарахування відсотків до 18.09.2021 року відповідно до умов договору та п. 2.1 договору факторингу. Також проведені нарахування відповідно до ст. 625 ЦК України 3% річних та інфляційні втрати по дату оголошення військового стану.

Також посилалась на те, що до матеріалів справи долучені нотаріально засвідчені копії договорів, які були в наявності.

Відповідач в судове засідання не з`явилася, про день, час та місце судового розгляду повідомлена належним чином.

Представник відповідача в судовому засіданні пояснив, що відповідач не визнає позивача правонаступником первісного кредитора, ставить під сумнів копії договорів факторингу, хоча на виконання ухвали суду були надані певні нотаріально засвідчені копії, однак вони не можуть собою замінити оригінали договорів. Розрахунок заборгованості має підтверджуватись первинними документами.

В разі якщо суд прийме рішення про задоволення позову представник просив про зменшення витрат на професійну правничу допомогу.

Суд, заслухавши представника позивача та представника відповідача, дослідивши письмові докази, вважає позовні вимоги такими, що не підлягають задоволенню з наступних підстав.

19.09.2019 року між АТ «Альфа-Банк» та ОСОБА_3 укладено договір оферти про надання кредиту № 501186704, відповідно до якого, банк зобов`язався надати кредит у сумі 52280,00 грн., а позичальник зобов`язався повернути використану суму в строк до 19.09.2021 р. та сплатити проценти за користування кредитними коштами в розмірі 16,99 % (а.с. 5-8).

Як вбачається із наданих розрахунків заборгованості, внаслідок невиконання відповідачем своїх зобов`язань за кредитним договором виникла заборгованість у сумі 74674,05 грн., з яких: заборгованість за тілом кредиту 42793,17 грн.; заборгованість за відсотками на дату відступлення права вимог - 29054,59 грн.; нараховані 3% річних 555,72 грн.; інфляційні втрати 2270,57 грн. (а.с. 9, 10).

Згідно копії договору факторингу № 2 від 17.05.2021 року його укладено між ПАТ «Альфа-Банк» та ТОВ «ФК «Флексіс», відповідно до його умов ПАТ «Альфа-Банк» відступило на користь ТОВ «ФК «Флексіс» права грошової вимоги до боржників за кредитними договорами, у тому числі за договором (угодою) від 19.09.2019 року, що укладено між ПАТ «Альфа-Банк» та боржником яким є: ОСОБА_3 (а.с. 11-16).

Також, згідно копії договору факторингу № 18-05/21 від 18.05.2021 року укладеного між ТОВ «ФК «Флексіс» та ТОВ «Вердикт Капітал», ТОВ «ФК «Флексіс» відступило на користь ТОВ «Вердикт Капітал» права грошової вимоги до боржників за кредитними договорами, у т.ч. за договором (угодою) від 19.09.2019 року, що укладено між ПАТ «Альфа-Банк» та боржником яким є: ОСОБА_3 (а.с. 17-24).

З копії договору вбачається, що ТОВ «Вердикт Капітал» відступило право грошової вимоги до боржників за кредитними договорами ТОВ «Коллект Центр» відповідно до договору відступлення права вимоги № 10-01/2023 від 10.01.2023 року, у тому числі за кредитним договором № 501186704 від 19.09.2019 року, що укладений між ПАТ «Альфа-Банк» та ОСОБА_3 (а.с. 25-30).

Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Згідно з ч. 2 ст. 78 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Статтею 79 ЦПК України передбачено, що достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.

Відповідно до вимог ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

За правилами ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, обєктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний звязок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Відповідно до ч. 6 ст. 95 ЦПК України, якщо подано копію (електронну копію) письмового доказу, суд за клопотанням учасника справи або з власної ініціативи може витребувати у відповідної особи оригінал письмового доказу. Якщо оригінал письмового доказу не подано, а учасник справи або суд ставить під сумнів відповідність поданої копії (електронної копії) оригіналу, такий доказ не береться судом до уваги.

Відповідно до ч. 1 ст. 202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

За кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ч. 1 ст. 1054 ЦК України). Кредитний договір укладається у письмовій формі, а недодержання письмової форми має наслідком його нікчемність (ст. 1055 ЦК України).

Згідно ст. 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Клієнт може відступити факторові свою грошову вимогу до боржника з метою забезпечення виконання зобов`язання клієнта перед фактором. Зобов`язання фактора за договором факторингу може передбачати надання клієнтові послуг, пов`язаних із грошовою вимогою, право якої він відступає.

Згідно з п. 1, 2 ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобовязанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги, правонаступництва).

Відповідно до ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобовязанні в обсязі та і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

При виборі й застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду (ч. 4 ст. 263 ЦПК України).

Як зазначено у п. 49 постанови Верховного Суду від 26 червня 2024 року, розглядаючи справу по суті, витребувавши у позивача оригінал Договору відступлення права вимоги № 7 від 25 квітня 2014 року та отримавши відповідь, що оригіналу цього Договору в архіві банку не залишилось, не було з`ясовано позицію відповідачки, чи ставить вона під сумні відповідність оригіналу наданої банком копію договору уступки права вимоги від 25 квітня 2014 року № 7 з додатками.

Звертаючись до суду з даним позовом, позивач указує зокрема, на те, що він отримав право вимоги за зобовязаннями ОСОБА_3 уклавши договір відступлення права вимоги № 10-01/2023 від 10.01.2023 року із ТОВ «Вердикт Капітал».

Враховуючи, що відповідач в особі її представника ставить під сумнів відповідність поданих копій договорів факторингу та вказаного вище договору відступлення права вимоги оригіналам, надані до суду копії цих договорів не беруться судом до уваги.

Суд також звертає увагу на те, що засвідчення вірності копії є нотаріальною дією (глава 7 розділу ІІ Наказу № 296/5 від 22.02.2012 року «Про затвердження Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України»), що спрямована на підтвердження факту відповідності копії оригіналу документа. Наявність такої копії не замінює собою оригінал документа і не виключає застосування судом положень ч. 6 ст. 95 ЦПК України.

Враховуючи наведені обставини, позивачем не доведено перехід до нього права вимоги за кредитним договором укладеним між ПАТ «Альфа-Банк» та ОСОБА_3 шляхом підписання оферти на укладання про надання кредиту № 501186704 від 19.09.2019 року, тому позовні вимоги задоволенню не підлягають.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат суд виходить з того, що судові витрати по справі складаються з судового збору, сплаченого позивачем при зверненні до суду в сумі 3028,00 грн. та витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 17000,00 грн., оскільки позовні вимоги не підлягають задоволенню, то понесені позивачем судові витрати не підлягають відшкодуванню.

Керуючись ст.ст. 10, 76-81, 141, 263-265, 273, 354 ЦПК України, суд,-

У Х В А Л И В:

В задоволенні позову Товариства з обмеженою відповідальністю «Коллект Центр» до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором - відмовити.

Судовий збір віднести на рахунок Товариства з обмеженою відповідальністю «Коллект Центр».

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Дніпровського апеляційного суду. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне рішення виготовлено 25.10.2024 року.

Суддя І.А.Ілюшик