КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
апеляційне провадження №22-ц/824/6903/2024
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 жовтня 2024 року м.Київ

Київський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

судді-доповідача Поліщук Н.В.

суддів Мережко М.В., Соколової В.В.

за участю секретарів судового засідання Чепур Н.К., Крисіної В.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду справу за апеляційною скаргою адвоката Бендюги Ігоря Анатолійовича, який діє в інтересах Акціонерного товариства «Креді Агріколь Банк», на рішення Шевченківського районного суду міста Києва від 29 серпня 2023 року, ухвалене під головуванням судді Притули Н.Г.,

у справі за позовом Акціонерного товариства «Креді Агріколь Банк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості, -

встановив:

У травні 2021 року АТ "КРЕДІ АГРІКОЛЬ БАНК" звернулось до суду з позовом про стягнення заборгованості.

Вимоги позову мотивує тим, що 06 квітня 2018 року АТ "КРЕДІ АГРІКОЛЬ БАНК" та ОСОБА_1 уклали комплексний договір №1/3254268. Відповідно до пункту 1.1 кредитного договору банк надає відповідачу на умовах забезпеченості, повернення, строковості, платності та цільового характеру використання на купівлю транспортного засобу кредит у сумі 608 474,46 гривень, а відповідач одержує та повертає кредит згідно з графіком.

Відповідачем порушено умови кредитного договору, а саме не повертається кредит у строки/терміни, передбачені графіком, не сплачуються проценти/прострочені проценти за користування кредитом та комісія/прострочена комісія у строки/терміни, передбачені кредитним договором.

З метою забезпечення виконання зобов`язань за кредитним договором позивачем та фізичною особою ОСОБА_2 укладено договір поруки, відповідно до умов якого ОСОБА_2 добровільно прийняла на себе зобов`язання відповідати в повному обсязі за зобов`язаннями ОСОБА_1 перед позивачем що випливають із кредитного договору.

Внаслідок невиконання умов кредитного договору у ОСОБА_1 перед позивачем станом на 10 листопада 2020 року наявна заборгованість в загальному розмірі 506 703,42 гривень, що включає: заборгованість за кредитом - 444 131,80 гривень, прострочену заборгованість за кредитом - 13 388,54 гривень, нараховані відсотки - 819,72 гривень, прострочені відсотки - 46 956,94 гривень, пеню за несвоєчасне погашення кредиту, процентної та комісійної винагороди в сумі 1 460,42 гривень.

Мотивуючи наведеним, просить суд стягнути солідарно з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь АТ "КРЕДІ АГРІКОЛЬ БАНК" заборгованість за кредитним договором №1/3254268 від 06 квітня 2018 року у сумі 506 703,42 гривень та судові витрати.

Рішенням Шевченківського районного суду міста Києва від 29 серпня 2023 року позов задоволено частково.

Стягнуто солідарно з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на користь АТ «КРЕДІ АГРІКОЛЬ БАНК» заборгованість за кредитним договором №1/3254268 від 06 квітня 2018 року станом на 10 листопада 2020 року в сумі 62 571,62 гривень. Стягнуто в рівних частинах з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на користь АТ «КРЕДІ АГРІКОЛЬ БАНК» судові витрати по сплаті судового збору в сумі 912,00 грн, тобто по 456,00 грн з кожного.

Не погодившись з ухваленим рішенням в частині відмови у задоволенні позовних вимог, адвокатом Бендюг І.А., який діє в інтересах АТ "КРЕДІ АГРІКОЛЬ БАНК" подано апеляційну скаргу.

В обґрунтування апеляційної скарги посилається на неповне встановлення усіх обставин, що мають значення для справи, неправильне застосування норм матеріального та процесуального права.

Вказує, що згідно умов укладеного договору сторони визначили, що за користування кредитом позичальник сплачує процентну винагороду щомісячно у розмірі 12.9 річних, починаючи з дня надання кредиту до повного погашення заборгованості за кредитом, незалежно від строку кредитування.

Звертає увагу, що звернення до суду про дострокове стягнення боргу є вибір способу захисту порушеного права.

У разі, якщо договором встановлено обов`язок позичальника повернути позику частинами, то у разі прострочення повернення чергової частини, позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилась.

Уважає, що задовольнивши частково позов, суд першої інстанції не врахував того, що позовна заява про стягнення заборгованості, в свою чергу, є також вимогою про дострокове стягнення боргу. Своїм рішення, суд першої інстанції нівелював право сторони на судовий захист.

Мотивуючи наведеним, просить суд рішення Шевченківського районного суду міста Києва від 29 серпня 2023 року про часткове задоволення позову скасувати, та ухвалити нове судове рішення, яким позовні вимоги задовольнити повністю.

В судовому засіданні представник АТ "Креді Агріколь Банк" - Бендюг І.А. підтримав подану апеляційну скаргу, просив суд її задовольнити.

Відповідачі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 у судове засідання не з`явились, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. Причини неявки не повідомляли.

Відповідно до статті 372 ЦПК України суд ухвалив розглянути справу за відсутності осіб, які не з`явились.

Заслухавши суддю-доповідача, представника позивача, розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість ухваленого по справі судового рішення, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з таких підстав.

Відповідно до частин 1 та 2 статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Відповідно до статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Задовольнивши частково позов, суд першої інстанції вказав, що позивач 11 травня 2019 року направляв вимогу про сплату простроченої заборгованості. Суду не надано доказів отримання зазначеної вимоги відповідачами. В той же час суду не було надано доказів що позивач направляв вимогу про дострокове повернення всієї суми кредиту.

Суд зробив висновок, що позивач не звертався з вимогою про дострокове повернення заборгованості, строк повернення кредиту на теперішній час не настав, суд зробив висновок про можливість часткового задоволення позовних вимог та стягнення простроченої заборгованості станом на момент звернення до суду із позовом, оскільки судом установлено, що позивачем виконані умови договору в повному обсязі, однак позичальник та поручитель свої зобов`язання по зазначеному Договору належним чином не виконали, що призвело до утворення заборгованості по кредитному договору станом на 10 листопада 2020 року в сумі: 13 388,54 грн - прострочена заборгованість за кредитом; 819,72 грн - заборгованість за нарахованими відсотками; 46 956,94 грн - заборгованість за простроченими відсотками, 1 406,42 грн - пеня за несвоєчасне погашення кредиту, а всього 62 571,62 грн, що є доведеною та такою, що підлягає стягненню солідарно з відповідачів на користь позивача.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції та зазначає про таке.

Установлено, що 27 березня 2018 року ОСОБА_1 та ОСОБА_3 звернулись до позивача із заявою-анкетою №92018-001 на отримання кредиту для купівлі нового транспортного засобу (а.с. 40-44).

06 квітня 2018 року між АТ «Креді Агріколь Банк» та ОСОБА_1 укладено кредитний договір №1/3254268, за яким Банк надав ОСОБА_1 кредит у сумі 608 474,46 грн строком з 06 квітня 2018 року по 05 квітня 2025 року зі сплатою 12,90% річних (а.с. 18-25).

Відповідно до пункту 1.2 договору кредит надається позичальнику в розмірі 580 550 гривень на купівлю транспортного засобу для особистих потреб. Купівля транспортного засобу здійснюється відповідно до договору купівлі-продажу, укладеного між продавцем та ОСОБА_2 . Вартість транспортного засобу згідно договору купівлі-продажу складає 683 000,00 гривень (пункту 1.2.1). В розмірі 27 924,46 гривень на сплату страхової премії за договором добровільного страхування від нещасних випадків та на випадок хвороби, укладеним між ПАТ "Страхова Компанія "Кардіф", позичальником та Банком (пункту 1.2.2).

Відповідно до пункту 3.2.5 у разі несплати позичальником чергового платежу по кредиту та/або процентах за користування кредитом протягом 30-ти календарних днів та/або іншого порушення зобов`язання за договором та/або договором застави Банк направляє позичальнику письмове повідомлення про наявність простроченої заборгованості за кредитом, в якому вказується розмір заборгованості з урахуванням належних до сплати суми кредиту, процентів та штрафних санкцій/, а також вимога про виконання порушеного зобов`язання у строк, що не перевищує 30 календарних днів з дати направлення повідомлення, та попередження про звернення стягнення на предмет застави у разі невиконання цієї вимоги.

Згідно пункту 3.2.6 невиконання позичальником зобов`язання по повному погашенню простроченої заборгованості протягом 1-го календарного місяця з дати направлення повідомлення, та/або розірвання договору про надання додаткових чи супутніх послуг з особою що відповідає вимогам банку, дає право банку, вимагати дострокового повернення позичальником кредиту в повному обсязі, нарахованих процентів за користування кредитом, штрафів та пені. У цьому випадку банк направляє позичальнику та його поручителям (за наявності) відповідну письмову вимогу.

Якщо позичальник протягом 31 дня з моменту отримання ним письмової вимоги Банку, зазначеної в пункті 3.2.6 договору, не виконає вимогу про дострокове погашення заборгованості за кредитом, процентами, штрафними санкціями тощо, Банк вправі розпочати процедуру примусового стягнення боргу, включаючи звернення до суду з позовом про стягнення заборгованості або звернення стягнення на предмет застави в позасудовому порядку (пункт 3.2.7).

06 квітня 2018 року між ПАТ "КРЕДІ АГРІКОЛЬ БАНК" та ОСОБА_2 укладено договір поруки №Р2/3254306, відповідно до умов якого поручитель поручається перед банком за повне та своєчасне виконання Боргових зобов`язань. Поручитель відповідає перед банком за порушення боргових зобов`язань. Банк має право у разі порушення клієнтом боргових зобов`язань одержати задоволення своїх вимог за рахунок майна поручителя.

Згідно пункту 12 договору поруки договором, на який поширюється порука, визначено кредитний договір між банком та клієнтом №1/3254268 від 06 квітня 2018 року (а.с. 36-38).

Даними меморіальних ордерів №1/3254268 від 06 квітня 2018 року та №1/3254268 від 06 квітня 2018 року підтверджено факт надання кредитних коштів у розмірі 608 474,46 гривень (а.с. 8-9).

11 травня 2019 року на ім`я ОСОБА_1 та ОСОБА_2 складено повідомлення - вимогу, згідно якого банк вимагає протягом 30 днів з дня отримання повідомлення-вимоги, погасити у повному обсязі прострочені зобов`язання та штрафні санкції за кредитним договором, а саме: прострочений кредит - 10 166,28 гривень, прострочені проценти - 11 967,20 гривень, пеня за несвоєчасне погашення кредиту та процентів - 403,38 гривень (а.с. 16-17).

У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

У частині 1 статті 627 ЦК України визначено, що сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Відповідно до частини 1 статті 638 ЦК України істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Відповідно до частини 1 статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Частиною 2 статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України).

Відповідно до статей 553, 554 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов`язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов`язання боржником. У разі порушення боржником зобов`язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки.

Відхиляючи доводи апеляційної скарги, колегія суддів зазначає про таке.

Згідно частини 2 статті 1050 ЦК України право позикодавця вимагати дострокового повернення позики, що залишилася, настає в разі прострочення повернення чергової частини, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами.

Наслідки невиконання зобов`язання у разу несплати чергового платежу та простроченої заборгованості врегульовано умовами п.3.2.5 - 3.2.7 Кредитного договору від 6 квітня 2018 року.

Матеріали справи містять письмові повідомлення-вимоги від 11 травня 2019 року на ім`я ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , згідно яких банк вимагає протягом 30 днів з дня отримання повідомлення-вимоги, погасити у повному обсязі прострочені зобов`язання та штрафні санкції за кредитним договором. Проте даних про направлення вказаних вимог відповідачам та отримання ними цих повідомлень матеріали справи не містять. Окрім того, апеляційний суд звертає увагу, що такі повідомлення містять вимогу про погашення лише простроченої заборгованості, вимоги про дострокове повернення кредиту вказані повідомлення не містять.

Доводи апеляційної скарги зводяться до наявності права кредитодавця на дострокове повернення кредиту, разом з тим, таке право згідно вимог закону та умов укладеного кредитного договору настає у разі виникнення прострочення чергового платежу. При цьому, позивач повинен обґрунтувати та довести належними і допустимими доказами розмір позики, повернення якої вимагається.

Звертаючись до суду, позивач не надав розрахунку заборгованості станом на 10 листопада 2020 року із зазначенням періоду прострочення та кожної складової відповідного нарахування.

Доданий до позовної заяви документ із назвою «Розрахунок заборгованості за кредитним договором №1/3254268 від 06 квітня 2018 року», фактично розрахунком не є, оскільки містить лише загальні суми складових без зазначення будь-яких чинників , які давали б можливість перевірити обґрунтованість таких нарахувань (а.с. 7).

При цьому, до матеріалів справи долучено виписку по рахунку на ім`я ОСОБА_1 , яка містить відомості за період з 07 травня 2018 року по 09 вересня 2019 року, з яких убачається внесення ОСОБА_1 коштів на погашення простроченої заборгованості. Проте актуальних відомостей руху коштів по рахунку станом на час звернення з позовом до суду (листопад 2021 року) позивачем не надано.

Апеляційна скарга не містить обґрунтованих доводів на спростування висновків суду першої інстанції.

Ураховуючи наведене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про відсутність підстав для дострокового стягнення із відповідачів заборгованості в повному обсязі.

Рішення суду в частині задоволених позовних вимог сторонами не оскаржується.

Порушень норм процесуального права, які призвели б до неправильного вирішення справи, колегією суддів не установлено.

Відповідно до статті 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись статтями 259, 268, 367,374, 375, 381-384, 390 ЦПК України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу адвоката Бендюги Ігоря Анатолійовича, який діє в інтересах Акціонерного товариства «Креді Агріколь Банк», залишити без задоволення.

Рішення Шевченківського районного суду міста Києва від 29 серпня 2023 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, касаційна скарга на постанову може бути подана протягом тридцяти днів з дня її проголошення безпосередньо до Верховного Суду. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повну постанову складено 10 грудня 2024 року.

Суддя-доповідач Н.В. Поліщук

Судді М.В. Мережко

В.В. Соколова