УХВАЛА

11 грудня 2024 року

м. Київ

справа № 686/18571/24

провадження № 61-16393ск24

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Сакари Н. Ю. розглянув касаційну скаргу представника Головного управління Пенсійного фонду в Хмельницькій області - Квятківської Марії Францівни, на ухвалу Хмельницького апеляційного суду від 08 листопада 2024 року в справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду в Хмельницькій області про стягнення недоотриманої пенсії в порядку спадкування,

ВСТАНОВИВ:

У грудні 2024 року до Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду повторно надійшла касаційна скарга представника Головного управління Пенсійного фонду в Хмельницькій області - Квятківської М. Ф., на ухвалу Хмельницького апеляційного суду від 08 листопада 2024 року.

Згідно з пунктом п`ятим частини другої статті 392 ЦПК України у касаційній скарзі повинно бути зазначено підставу (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 389 цього Кодексу підстави (підстав).

Підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пунктах 2, 3 частини першої статті 389 ЦПК України, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Касаційна скарга не відповідає зазначеним вище вимогам, оскільки зміст скарги не містить доводів та обґрунтованих міркувань, в чому полягає порушення судом апеляційної інстанції норм процесуального права чи неправильне застосування норм матеріального права, у контексті мотивів апеляційного суду про відсутність повноважень Лиманюк М. М. на подачу апеляційної скарги в справі № 686/18571/24 у порядку самопредставництва з урахуванням встановлених Хмельницьким апеляційним судом обставин щодо керівника Головного управління Пенсійного фонду в Хмельницькій області, уповноваженого на передоручення представляти інтереси фонду, зокрема в суді апеляційної інстанції.

Тобто, вказуючи в касаційній скарзі про порушення апеляційним судом норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права, заявник не конкретизує та не вказує конкретних норм права, які на його думку порушені судом та/або неправильно застосовані.

Серед іншого, оскільки касаційна скарга подана до Верховного Суду через систему «Електронний суд», заявник, виконуючи обов`язок надсилання копії касаційної скарги іншим учасникам справи, додав до касаційної скарги докази надсилання копії скарги адвокату Керницькій Ілоні Романівни, яка представляє інтереси позивачки ОСОБА_1 .

Проте, вказане не відповідає вимогам пункту 1 частини четвертій статті 392 ЦПК України, відповідно до змісту якої до касаційної скарги додаються копії скарги та доданих до неї матеріалів відповідно до кількості учасників справи, крім випадків, якщо така скарга та додані матеріали подаються до суду в електронній формі через електронний кабінет. У разі подання скарги та доданих матеріалів в електронній формі через електронний кабінет до неї додаються докази надсилання її копії та копій доданих матеріалів іншим учасникам справи з урахуванням положень статті 43 цього Кодексу.

Тобто, вказане правило стосується надсилання документів кожній особі, яка є самостійним учасником справи, та яка в силу положень статей 14, 43 ЦПК України реєструє свій електронний кабінет в добровільному порядку.

Отже, з метою усунення недоліків касаційної скарги заявнику необхідно надати уточнену касаційну скаргу, в якій зазначити підстави касаційного оскарження судового рішення, передбачені статтею 389 ЦПК України, додати копії скарги відповідно до кількості учасників справи або докази надсилання скарги учасникам справи з описом вкладення відповідно пункту 1 частини четвертої статті 392 ЦПК України, з урахуванням статей 14, 43 ЦПК України.

Касаційна скарга не може бути прийнята касаційним судом до розгляду та вирішено питання про відкриття касаційного провадження, оскільки заявником в порушення вимог пункту 3 частини четвертої статті 392 ЦПК України до касаційної скарги не додано документу, що підтверджує сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі.

У касаційній скарзі міститься клопотання про звільнення від сплати судового збору за подання касаційної скарги, оскільки бюджет Пенсійного фонду України на 2024 рік не затверджений, а тимчасовим кошторисом та планом асигнувань на ІІ квартал 2024 року Головного управління Пенсійного фонду в Хмельницькій області коштів на відшкодування судового збору не передбачено.

Відповідно до частин першої, другої статті 8 Закону України «Про судовий збір» враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов: 1) розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або 2) позивачами є: а) військовослужбовці; б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів; в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю; г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сім`ї; ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або 3) предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю. Суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.

Згідно із правовою позицією Великої Палати Верховного Суду, викладеною у постанові від 14 січня 2021 року у справі № 0940/2276/18 (провадження

№ 11-336апп20), положення пунктів 1 та 2 частини першої статті 8 Закону України «Про судовий збір» не поширюються на юридичних осіб, незалежно від наявності майнового критерію (майнового стану учасника справи - юридичної особи), а положення пункту 3 частини першої статті 8 Закону України «Про судовий збір» можуть бути застосовані до юридичної особи за наявності майнового критерію, але тільки у справах, визначених цим пунктом, тобто предметом позову у яких є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю.

Предметом даної справи не є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю, тому підстави для розгляду питання про звільнення юридичної особи від сплати судового збору та відстрочення сплати судового збору за подання касаційної скарги відсутні.

Також, суд враховує висновок Великої Палати Верховного Суду, викладений у постанові від 28 квітня 2021 року у справі № 640/3393/19 (провадження

№ 11-24апп21), в якій зазначено, що особа, яка утримується за рахунок державного бюджету, має право в межах бюджетних асигнувань здійснити розподіл коштів з метою забезпечення сплати судового збору.

Передбачена статтею 8 Закону України «Про судовий збір» можливість звільнення/відстрочення сплати судового збору є правом суду, а не його обов`язком й застосовується, як правило, у виключних випадках.

Оскільки Верховним Судом не встановлено передумов для звільнення заявника від сплати судового збору, в задоволенні клопотання необхідно відмовити.

Відповідно до частини третьої статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Порядок сплати та розмір судового збору визначено Законом України «Про судовий збір».

Відповідно до частини першої статті 4 Закону України «Про судовий збір» судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 01 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Станом на 01 січня 2024 року прожитковий мінімум для працездатних осіб був встановлений у розмірі 3 028,00 грн.

Відповідно до підпункту 9 пункту 1 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» за подання до суду апеляційної і касаційної скарги на ухвалу суду, яка подана юридичною особою, ставка судового збору становить 1 розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

З урахуванням змісту оскаржуваного судового рішення апеляційного суду (постанови), яким скасовано ухвалу місцевого суду, розмір судового збору за подання касаційної скарги у даному випадку становить 3 028,00 грн, у разі подання уточненої касаційної скарги через систему «Електронний суд» зі доказами направлення її копії іншим учасникам справи, підлягатиме застосуванню коефіцієнт 0,8 для пониження відповідного розміру ставки судового збору, а отже розмір судового збору становитиме 2 422,40 грн.

Судовий збір за подання касаційної скарги до Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду має бути перераховано або внесено до ГУК у м. Києві, Печерський район, код отримувача (код за ЄДРПОУ): 37993783, банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), номер рахунку отримувача (стандарт IBAN): UA0026007, код класифікації доходів бюджету: 22030102 «Судовий збір (Верховний Суд, 055)».

Порядок сплати судового збору визначено статтею 6 Закону України «Про судовий збір». На підтвердження сплати судового збору необхідно суду надати документ, що підтверджує його сплату.

Відповідно до вимог частини другої статті 393 ЦПК України у разі, якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 392 цього Кодексу, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу, про що суддею постановляється відповідна ухвала.

Ураховуючи викладене, касаційну скаргу слід залишити без руху та надати заявнику строк для усунення її недоліків.

Керуючись статтями 185, 390, 392, 393, 394 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Відмовити у задоволенні клопотання представника Головного управління Пенсійного фонду в Хмельницькій області - Квятківської Марії Францівни про звільнення відсплати судового збору.

Касаційну скаргу представника Головного управління Пенсійного фонду в Хмельницькій області - Квятківської Марії Францівни, на ухвалу Хмельницького апеляційного суду від 08 листопада 2024 року залишити без руху та надати строк для виконання вимог ухвали до 09 січня 2025 року, але який не може перевищувати десяти днів з дня вручення цієї ухвали.

У разі невиконання у встановлений строк вимог цієї ухвали щодо оформлення касаційної скарги відповідно до вимог статті 392 ЦПК України касаційна скарга вважатиметься неподаною та буде повернута заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Н. Ю. Сакара