Справа № 192/3396/24
Провадження № 2-н/192/315/24
УХВАЛА

про відмову у видачі судового наказу

"12" грудня 2024 р.суддя Солонянського районного суду Дніпропетровської області Тітова О.О. розглянувши в селищі Солоне Дніпропетровської області заяву товариства з обмеженою відповідальністю «Газопостачальна компанія «Нафтогаз України» про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за спожитий природний газ, -

ВСТАНОВИВ:

ТОВ «ГК «Нафтогаз України» звернувся до суду з заявою про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за спожитий природний газ в розмірі 30362 грн 64 коп. та сплаченого судового збору 302 грн 80 коп. Подана заява підписана представником Радзієвською Крістіною Рафаелівною, яка діє на підставі довіреності №29/12-2023/97 від 29.12.2023 року.

Судом отримано відповідь щодо зареєстрованого місця проживання боржника.

Суд, дослідивши подану заяву вважає, що у видачі судового наказу необхідно відмовити з таких підстав.

Відповідно до ч.1 ст.163 ЦПК заява про видачу судового наказу подається до суду у письмовій формі та підписується заявником або його представником.

Відповідно до п.2 ч.3 ст. 163 ЦПК України до заяви про видачу судового наказу додається документ, що підтверджує повноваження представника, якщо заява підписана представником заявника.

Частиною 3 ст. 58 ЦПК України передбачено, що юридична особа незалежно від порядку її створення бере участь у справі через свого керівника, члена виконавчого органу, іншу особу, уповноважену діяти від її імені відповідно до закону, статуту, положення, трудового договору (контракту) (самопредставництво юридичної особи), або через представника.

Відповідно до ч. 1 ст. 60 ЦПК України представником у суді може бути адвокат або законний представник.

Статтею 244 ЦК України передбачено, що представництво, яке ґрунтується на договорі, може здійснюватися за довіреністю. Представництво за довіреністю може ґрунтуватися на акті органу юридичної особи.

На підтвердження повноважень щодо звернення до суду від ТОВ «ГК «Нафтогаз України» в порядку самопредставництва суду надано довіреність №29/12-2023/97 від 29.12.2023 року в якій зазначено, що повірена ОСОБА_2 є провідним фахівцем Відділу розрахунків Департаменту врегулювання заборгованості та розрахунків. Однак, будь-яких наказів, трудових договорів (контрактів), посадових інструкцій надіслані суду матеріали не містять.

У пунктах 18, 20, 25 ухвали Великої Палати Верховного Суду від 08 червня 2022 року у справі № 303/4297/20 (провадження № 14-105цс21), вказано, що «починаючи з 29 грудня 2019 року, самопредставництво юридичної особи допускає можливість вчинення у суді процесуальних дій від її імені не тільки керівником або членом виконавчого органу, але й будь-якою іншою особою, уповноваженою на такі дії за законом, статутом, положенням або трудовим договором (контрактом). Тому можливість участі у справі за правилами самопредставництва юридичної особи того, хто не є її керівником або членом її виконавчого органу, слід підтверджувати або приписом відповідного закону, або приписом статуту чи положення цієї особи, або умовами трудового договору (контракту), зокрема посадовою інструкцією (у разі, якщо такого договору у письмовій формі немає чи у ньому зафіксований неповний перелік трудових (посадових) обов`язків працівника). Якщо інше не передбачено саме цими документами, уповноважений діяти у суді за правилами самопредставництва юридичної особи, має всі права відповідного учасника справи. Зазначене не виключає можливості додаткового подання до суду довіреності юридичної особи, проте самостійно вона не підтверджує повноваження діяти за правилами самопредставництва.

Суд зауважує, що представляти юридичну особу в суді має право виключно адвокат або працівник такої юридичної особи з наданням до суду документів на підтвердження повноважень діяти в судовому процесі, зокрема, бути його ініціатором.

Дані висновки суду відповідають висновкам, викладеним в наведеній вище позиції Великої Палати Верховного Суду від 08 червня 2022 року у справі № 303/4297/20.

Відповідно до п. 2 ч.1 ст. 165 ЦПК України суд відмовляє у видачі судового наказу якщо заяву подано особою, яка не має процесуальної дієздатності, не підписано або підписано особою, яка не має права її підписувати, або особою, посадове становище якої не вказано.

Враховуючи, що від імені заявника - товариства з обмеженою відповідальністю «Газопостачальна компанія «Нафтогаз України» заяву про видачу судового наказу в порядку самопредставництва підписано Радзієвською Крістіною Рафаелівною, згідно з довіреністю №29/12-2023/97 від 29.12.2023 року, доказів того, що Радзієвська К.Р. є особою, уповноваженою діяти від імені ТОВ «ГК «Нафтогаз України» відповідно до закону, статуту, положення, трудового договору (контракту) суду не надано, отже заяву підписано особою яка не має права її підписувати, тому суд відмовляє ТОВ «ГК «Нафтогаз України» у видачі судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за спожитий природний газ.

Керуючись ст. 165 ЦПК України,

ПОСТАНОВИВ:

Відмовити товариству з обмеженою відповідальністю «Газопостачальна компанія «Нафтогаз України» у видачі судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за спожитий природний газ.

Роз`яснити імені ТОВ «ГК «Нафтогаз України» право повторно звернутися до суду з такою ж заявою, після усунення недоліків заяви.

Ухвала може бути оскаржена протягом 15 днів з дня отримання копії ухвали шляхом подачі апеляційної скарги до Дніпровського апеляційного суду.

Суддя О.О. Тітова