Справа № 492/1055/23
Провадження № 2/513/343/24
Саратський районний суд Одеської області
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
12 грудня 2024 року Саратський районний суд Одеської області у складі: судді Рязановї К.Ю., за участю: секретаря судового засідання Филипчук Л.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в смт. Сарата Одеської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 в особі представника адвоката Врона Андрія Валентиновича до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості,-
у с т а н о в и в:
Ухвалою Арцизького районного суду Одеської області від 20 вересня 2023 року позовна заява передана за територіальною підсудністю на розгляд Татарбунарського районного суду Одеської області.
Розпорядженням в.о. голови Татарбунарського районного суду Одеської області від 18 грудня 2023 року справа передана на розгляд до Саратського районного суду Одеської області, куди надійшла 29 січня 2024 року, та відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 29 січня 2024 року передана на розгляд головуючій судді Рязановій К.Ю.
Представник позивача ОСОБА_1 адвокат Врона А.В. у судове засідання не прибув, разом з тим надав заяву відповідно до якої позов підтримав та просив його задовольнити у повному обсязі, погодився на заочний розгляд справи.
Відповідачу ОСОБА_2 судові виклики надсилались за адресою місця проживання, зареєстрованою у встановленому законом порядку, але повернулися з відмітками, що він за вказаною адресою відсутній.
Згідно з п.4 ч.6 ст. 128 ЦПК України днем вручення судової повістки є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.
Окрім того, відповідач викликався до суду через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади (а.с.129).
Таким чином, відповідач був належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, повторно не з`явився до суду, не повідомив суд про поважні причини неявки, не надав відзиву.
За положеннями ч. 4 ст.223 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення).
Відповідно до частини 1 ст.280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Ураховуючи вищевказані обставини та положення ЦПК України суд дійшов висновку про наявність умов для заочного розгляду даної справи та ухвалив заочне рішення.
Дослідивши та оцінивши письмові докази, суд дійшов до таких висновків.
За положеннями ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.
Відповідно до ст.1047 ЦК України договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподаткованого мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей.
Як встановлено ст.1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. Позика вважається повернутою в момент передання позикодавцеві речей, визначених родовими ознаками, або зарахування грошової суми, що позичалася, на його банківський рахунок.
У відповідності до ст. ст 83, 95, 96 ЦПК України оригінали розписок були досліджені судом у судовому засіданні та після дослідження повернуті позивачу.
При цьому суд враховує правовий висновок Верховного Суду України від 18 вересня 2013 року у цивільній справі № 6-63цс13, про те, що "письмова форма договору позики внаслідок його реального характеру є доказом не лише факту укладення договору, але й факту передачі грошової суми позичальнику. Договір позики є двостороннім правочином, а також він є одностороннім договором, оскільки після укладення цього договору всі обов`язки за договором позики, у тому числі повернення предмета позики або рівної кількості речей того ж роду та такої ж якості, несе позичальник, а позикодавець набуває за цим договором тільки права. За своєю суттю розписка про отримання в борг грошових коштів є документом, який видається боржником кредитору за договором позики, підтверджуючи як його укладення, так і умови договору, а також засвідчуючи отримання боржником від кредитора певної грошової суми або речей. Досліджуючи боргові розписки чи договори позики, суди повинні виявляти справжню правову природу укладеного договору, незалежно від найменування документа, і залежно від установлених результатів робити відповідні правові висновки.
Наявність у позивача оригіналу розписки свідчить про неповернення боргу відповідачем.
Суд приймає вказаний документ в якості належного та допустимого доказу виникнення боргових зобов`язань.
Відповідно до ч.1 ст.509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.
Згідно із ст.ст. 525, 526 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.
У відповідності до ст. 631 ЦК України, строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов`язки відповідно до договору.
Згідно із ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
Статтею 610 ЦК України передбачено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.
Згідно ст. 611 ЦК України при порушенні зобов`язання настають правові наслідки встановлені договором або законом.
Відповідно до ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.
Відповідно до ст. 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до ст. 625 цього Кодексу.
Згідно з частиною першою ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.
Відповідно до квитанції 87 від 07 вересня 2023 року під час звернення до суду позивачем було сплачено судовий збір в загальній сумі 1073,60 гривень, а тому відповідно до ч.1 ст. 141 ЦПК зазначена сума підлягає стягненню з відповідача.
Керуючись ст.ст. 2-13, 81, 89, 141, 258-259, 263-265, 268, 280-282, 289, 354 ЦПК України, суд
у х в а л и в :
Позов ОСОБА_1 в особі представника адвоката Врона Андрія Валентиновича до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договором позики - задовольнити повністю.
Заочне рішення може бути переглянуто Саратським районним судом за заявою відповідача, яку може бути подано протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення.
Заочне рішення суду може бути оскаржене безпосередньо до Одеського апеляційного суду через шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів після проголошення рішення, а відповідачем - протягом тридцяти з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , паспорт громадянина України НОМЕР_1 , виданий 06 листопада 1998 року Київським РВ УМВС України в Одеській області, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 .
Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , паспорт громадянина України № НОМЕР_3 , виданий 07 червня 2021 року органом 5112, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 .
Суддя К. Ю. Рязанова