Справа № 954/680/24
Номер провадження 2/954/914/24
10 грудня 2024 рокус-ще Нововоронцовка
Нововоронцовський районний суд Херсонської області в складі:
головуючого судді Каневського В. О.,
за участі секретаря судового засідання Ферко Г. М.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом Каховської окружної прокуратури в інтересах Головного управління Держгеокадастру у Херсонській області до ОСОБА_1 про конфіскацію земельної ділянки,-
Крім того, згідно зазначеного судового рішення ОСОБА_1 роз`яснено судом необхідність відчуження прийнятої спадщини у виді земельних ділянок сільськогосподарського призначення упродовж року з моменту набуття права власності на них та застережено про їх конфіскацію за рішенням суду відповідно до положень ст.ст. 81, 140, 145 ЗК України. Зазначені судом застереження ОСОБА_1 не виконав, прийняті у спадщину земельні ділянки сільськогосподарського призначення упродовж одного року з моменту набуття права власності не відчужив.
Разом із цим, окружною прокуратурою виявлені порушення вимог ст. ст. 13, 14, 41 Конституції України, ст. ст. 80, 81, 145 Земельного кодексу України при використанні ОСОБА_1 зазначених земельних ділянок. Дана позовна заява вжита на захист порушених економічних інтересів держави у земельній сфері.
Таким чином, враховуючи, що ОСОБА_1 , будучи іноземцем, упродовж року після набуття (15.09.2021) та, навіть, реєстрації права власності на земельні ділянки сільськогосподарського призначення (16.11.2021) до цього часу не відчужив їх, є підстави для їх конфіскації у власність держави.
Враховуючи виявлені порушення та зазначені положення законодавства, окружною прокуратурою на адресу Головного управління Держгеокадастру у Херсонській області у порядку ст. 23 Закону України «Про прокуратуру» за № 52-107-24 від 07.05.2024 надіслано запит про надання інформації щодо проведення перевірок за вказаним фактом та з питань вжитих заходів до конфіскації (припинення права) зазначених земельних ділянок шляхом звернення до суду з відповідною позовною заявою або про повідомлення про причини невжиття цих заходів, яку в листі за № 10-21-0.11-1556/2-24 від 21.05.2024 повідомлено окружну прокуратуру, що Головне управління не має правових підстав для проведення планових та позапланових заходів держаного нагляду (контролю) у формі перевірок в умовах воєнного часу, у зв`язку з чим підготовка позовної заяви до суду про конфіскацію земельної ділянки не здійснювалася. Зазначені причини не є поважними та не дають підстав залишити без реагування допущенні порушення.
Недотримання відповідачем вимог законодавства України безумовно порушує також публічні інтереси держави, як інституту, який покликаний регулювати відносини у певній сфері, а саме ОСОБА_1 порушив визначену ст. ст. 13, 14, 41 Конституції України, ст. ст. 80, 81, 145 Земельного кодексу України процедуру використання земельної ділянки сільськогосподарського призначення, та як іноземець не відчужив її упродовж року після набуття права власності. На даний час він без перешкод використовує спірну земельну ділянку на території України, отримуючи при цьому дохід на території України.
Прокурор Каховської окружної прокуратури Херсонської області Зелінка Л. О. у судове засідання не з`явилась, надала клопотання про проведення судового засідання без її участі, просила задовольнити позовні вимоги, не заперечувала щодо заочного розгляду справи.
Представник Головного управління Держгеокадастру у Херсонській області Новіков М. М. в судове засідання не з`явився, надав додаткові пояснення про те, що в Порядку здійснення перевірки відповідності набувача або власника земельної ділянки сільськогосподарського призначення вимогам, визначеним статтею 130 Земельного кодексу України, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 16 червня 2021 року № 637, не міститься положень щодо перевірки Головним управлінням Держгеокадастру в Херсонській області як органом, що здійснює державний контроль за використанням та охороною земель, дотримання вимог статті 130 Земельного кодексу України відносно власника земельної ділянки сільськогосподарського призначення, який набув право власності на неї до 01 липня 2021 року. Також додав, що відповідно до пункту 1 постанови Кабінету Міністрів України від 13 березня 2022 року № 303 «Про припинення заходів державного нагляду (контролю) і державного ринкового нагляду в умовах воєнного стану» припинено проведення планових та позапланових заходів державного нагляду (контролю) і державного ринкового нагляду на період воєнного стану, введеного Указом Президента України від 24.02.2022 № 64 «Про введення воєнного стану в Україні». Таким чином, представник просив задовольнити позовні вимоги, з урахуванням відсутності бездіяльності Головного управління Держгеокадастру в Херсонській області у питанні припинення права власності відповідачу на земельні ділянки сільськогосподарського призначення шляхом їх конфіскації та розглядати справу без його участі.
Відповідач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, про дату, час, місце розгляду справи повідомлявся у встановленому законом порядку, клопотань, відзиву не надали, причину неявки до суду не повідомив.
На підставі ч.1 ст. 280 ЦПК України, суд, постановивши ухвалу про заочний розгляд справи, розглянув справу на підставі наявних у справі доказів.
Дослідивши письмові докази, суд дійшов висновку, що позов підлягає до задоволення з таких підстав.
Згідно зі ст. 125 ЗК України, право власності на земельну ділянку виникає з моменту державної реєстрації таких прав.
Таким чином, ОСОБА_1 , будучи іноземцем, 16.11.2021 набув право власності на земельні ділянки сільськогосподарського призначення та упродовж року добровільно їх не відчужив (кінцевий строк сплив 16.11.2022).
Так, відповідно до ст.1 ЗК України, земля в Україні є національним багатством і перебуває під особливою охороною закону. Згідно норм ст. 19 ЗК України, землі сільськогосподарського призначення віднесено до категорії особливо цінних. Положення статей 13, 14 Конституції України визначають, що земля є об`єктом права власності Українського народу, від імені якого права власника здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування. Земля є основним національним багатством, що знаходиться під особливою охороною держави.
Суб`єктами права приватної власності на землю згідно зі статтею 80 ЗК України визначено громадян України та юридичних осіб. Проте, з урахуванням змісту частини другої статті 81 та інших норм ЗК України, суб`єктами права приватної власності на землю визнаються також іноземні громадяни та особи без громадянства.
Відповідності до ч. 5 ст. 22 ЗК України визначено, що землі сільськогосподарського призначення не можуть передаватись у власність іноземцям, особам без громадянства, іноземним юридичним особам та іноземним державам.
Частиною 4 ст. 81 ЗК України передбачено, що землі сільськогосподарського призначення, прийняті у спадщину іноземцями, а також особами без громадянства, протягом року підлягають відчуженню.
Право власності на земельну ділянку відповідач набув з 16.11.2021 після державної реєстрації речового права на нерухоме майно, однак, в подальшому й по даний час земельні ділянки ним самостійно не відчужено, чим безпідставно порушено річний строк, установлений ч. 4 ст. 81 Земельного кодексу України.
Згідно з пунктом "е" ч. 1 ст. 140 ЗК України, однією з підстав примусового припинення права власності на земельну ділянку є невідчуження земельної ділянки іноземними особами та особами без громадянства у встановлений строк у випадках, визначених цим Кодексом.
Примусове припинення прав на земельну ділянку, у відповідності до п. "в" ч. 1 ст. 143 ЗК України, здійснюється у судовому порядку у разі конфіскації земельної ділянки.
Відповідно до ч. 2 ст. 145 ЗК України, у разі, якщо відповідно до закону власник земельної ділянки зобов`язаний відчужити її протягом певного строку і земельна ділянка не була відчужена ним протягом такого строку, така ділянка підлягає конфіскації за рішенням суду.
Пунктом 10 ч. 1 ст. 346 ЦК України визначено конфіскацію, як одну з підстав припинення права власності.
Частиною 5 ст.41 Конституції України визначено, що конфіскація майна може бути застосована виключно за рішенням суду у випадках, обсязі та порядку, встановлених законом.
Відповідно до статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Перший протокол, Конвенція), кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Проте, попередні положення жодним чином не обмежують право держави вводити в дію такі закони, які вона вважає за необхідне, щоб здійснювати контроль за користуванням майном відповідно до загальних інтересів або для забезпечення сплати податків чи інших зборів або штрафів.
Таким чином, особу може бути позбавлено її власності в інтересах суспільства, на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права, а при вирішенні питання про можливість позбавлення особи власності має бути дотримано справедливої рівноваги між інтересами суспільства та правами власника.
Відповідно до ч. 1, 2 ст. 38, ч. 1 ст. 39 Закону України «Про міжнародне приватне право», право власності та інші речові права на нерухоме та рухоме майно, виникнення та припинення права власності та інших речових прав визначаються правом держави, у якій це майно знаходиться, якщо інше не передбачено законом. Належність майна до нерухомих або рухомих речей, а також інша класифікація майна визначаються правом держави, у якій це майно знаходиться.
Відповідно до ч. 4 ст. 145 ЗК України, конфіскована земельна ділянка за рішенням суду підлягає продажу на земельних торгах. Ціна проданої на земельних торгах земельної ділянки, за вирахуванням витрат, пов`язаних з її продажем, виплачується її колишньому власнику.
Статтею 153 ЗК України передбачено, що власник не може бути позбавлений права власності на земельну ділянку, крім випадків, передбачених цим Кодексом та іншими законами України. У випадках передбачених цим Кодексом та іншими законами України, допускається викуп земельної ділянки. При цьому, власникові земельної ділянки відшкодовується її вартість.
Таким чином, враховуючи вищевказане та те, що відповідач, будучи іноземним громадянином, упродовж року після набуття права власності на земельну ділянку для ведення особистого селянського господарства не відчужив її, є підстави для її конфіскації у власність держави, а тому, позовні вимоги підлягають задоволенню.
Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню понесені судові витрати (судові збори за подання позовної заяви та заяви про забезпечення позову), що разом становить 6056,00 грн (шість тисяч п`ятдесят шість гривень 00 копійок) .
На підставі вищезазначеного та керуючись ст. 4, 13, 81, 142, 200, 206, 258-273, 280-284 ЦПК України, суд,-
Позов Каховської окружної прокуратури в інтересах Головного управління Держгеокадастру у Херсонській області до ОСОБА_1 про конфіскацію земельної ділянки - задовольнити.
Позивач має право оскаржити заочне рішення у загальному порядку до Херсонського апеляційного суду через Нововоронцовський районний суд Херсонської області шляхом подачі апеляційної скарги в тридцятиденний строк з дня його проголошення.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
СуддяВ.О. Каневський