Віньковецький районний суд Хмельницької області
Справа № 670/799/24
Провадження № 2/670/297/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 грудня 2024 року селище Віньківці

Віньковецький районний суд Хмельницької області в складі:

головуючого судді Мамаєва В.А.

за участю секретаря судового засідання Кушнір О.В.

позивача ОСОБА_1

представника відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів на утримання повнолітньої доньки, яка продовжує навчання

ВСТАНОВИВ:

17.10.2024 року позивач звернулася до суду з позовом до відповідача про стягнення аліментів на утримання повнолітньої доньки, яка продовжує навчання, мотивуючи свої позовні вимоги наступним. Позивач з 07.03.2006 року по 14.11.2016 року перебувала у шлюбі із ОСОБА_3 , який за рішенням Віньковецького районного суду від 14.11.2016 року розірвано. Від шлюбу у сторін є двоє дітей, серед яких донька ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . До досягнення дочкою повноліття відповідач на її утримання сплачував аліменти. На даний час донька є повнолітньою та навчається на 2 курсі у Хмельницькій гуманітарно-педагогічній академії на денній формі навчання на державній основі. Донька проживає разом із матір`ю, позивачем по справі, власних доходів не має, знаходиться на її повному утриманні (сплата за квартиру, підручники, проїзд, одяг, продукти харчування, засоби гігієни). Позивач не в змозі самостійно нести вказані витрати, у зв`язку з цим донька позивача потребує матеріальної допомоги. Відповідач в добровільному порядку матеріальної допомоги на утримання доньки не надає. Позивач просить стягувати із ОСОБА_3 на її користь аліменти на утримання повнолітньої доньки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у твердій грошовій сумі у розмірі 7064 грн 62 коп. щомісячно до досягнення нею 23 років за умови, що вона буде продовжувати навчання.

Ухвалою суду від 18.10.2024 року у справі відкрито провадження та призначено підготовче судове засідання.

28.11.2024 ухвалою суду закрито підготовче провадження та призначено справу до розгляду по суті.

Представник відповідача ОСОБА_2 подала відзив на позовну заяву та заперечує проти вказаного позову. Вказує, що позивачем не доведено належними доказами, що донька ОСОБА_5 проживає в орендованій квартирі в м. Хмельницький та сплачує кошти за проживання. Строк дії договору оренди визначено до 25.04.2024 року, тобто він закінчився. Бажаний позивачем розмір аліментів 7064 грн 62 коп. не відповідає вимогам закону, оскільки відповідач не працевлаштований, отримує нерегулярний дохід 2000-3000 грн, нерухомого майна не має. Крім того, на утриманні відповідача перебувають непрацездатні батьки: ОСОБА_6 , який є пенсіонером та інвалідом ІІІ групи, і ОСОБА_7 , яка є пенсіонером.

Позивач ОСОБА_1 у судовому засіданні заявлені вимоги підтримала, з підстав зазначених у позові. Пояснила, що договір про оренду житлового приміщення від 25.07.2023 року не продовжувала, але за житло щомісячно платить 5000 грн (4000 грн за житло та 1000 грн за комунальні послуги). Також позивач несе витрати на харчування доньки та її проїзд до місця навчання і додому. Крім того, донька ОСОБА_5 займається танцями та проходить курси водія, та позивачем на це витрачено відповідно 5050 грн та 8000 грн. Також позивачем було придбано принтер за 2389 грн для навчання доньки. Розмір аліментів у 7064 грн 62 коп. визначила виходячи з прожиткового мінімуму на одну особу.

Відповідач ОСОБА_3 у судове засідання не з`явився, але його представник ОСОБА_2 позов не визнала. Пояснила, що позивачем не надано доказів витрат у зв`язку із навчанням. Крім того, відповідач не працює, отримує лише нерегулярні заробітки, інших джерел доходів не має, що підтверджується відомостями з Державного реєстру фізичних осіб - платників податків про джерела/суми нарахованого доходу, нарахованого (перерахованого) податку та військового збору. Тому відповідач не має змоги сплачувати аліменти на повнолітню доньку у зв`язку з навчанням і просить відмовити у задоволенні позову.

Відповідно до ч.ч. 1-4 ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 199 СК України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання.

Відповідно до ст. 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином.

Відповідно до ст. 201 СК України до відносин між батьками і дочкою, сином щодо надання їм утримання застосовуються норми статей 187, 189-192 і 194-197 цього Кодексу.

Судом встановлено, що батьками ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є ОСОБА_3 та ОСОБА_1 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 від 14.09.2006 року.

Згідно рішення Віньковецького районного суду Хмельницької області від 14.11.2016 року, яке набрало законної сили 25.11.2016 року, розірвано шлюб між ОСОБА_3 та ОСОБА_1 .

Згідно довідки Віньковецької селищної ради про зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку осіб № 440 від 10.10.2024 року за адресою: АДРЕСА_1 зареєстровані: ОСОБА_8 (мати позивача), ОСОБА_9 (батько позивача), ОСОБА_1 , ОСОБА_4 , ОСОБА_10 .

Позивач подала позов відповідно до вимог ч. 3 ст. 199 СК України.

Згідно довідки Хмельницької гуманітарно-педагогічної академії № 8030 від 04.09.2024 року ОСОБА_4 є студентом 2 курсу денної форми навчання Хмельницької гуманітарно-педагогічної академії за кошти державного бюджету, термін навчання: 01.09.2023 р. - 30.06.2027 р.

Згідно договору оренди житлового приміщення від 25.07.2023 року ОСОБА_4 сплачує орендну плату у розмірі 4000 грн на місяць. Строк дії договору закінчився 25.07.2024 року і не продовжувався, що підтверджується поясненнями позивача. Таким чином, позивачем не надано доказів витрат доньки на проживання у м. Хмельницький з моменту подачі позову (17.10.2024 р.) і на час розгляду справи у суді.

Крім того, позивач, всупереч вимогам ст. ст. 12, 81, 83 ЦПК України, не надав доказів витрат ОСОБА_4 у зв`язку із навчанням у Хмельницькій гуманітарно-педагогічній академії та можливості батьком ОСОБА_3 надавати таку матеріальну допомогу, а надані позивачем платіжні інструкції про оплату навчання на водія і зайняття танцями не входять до складу витрат пов`язаних із навчанням повнолітньої доньки, а є витратами на особистісний розвиток дитини. Витрати на придбання принтеру в сумі 2389 грн суд також не бере до уваги, оскільки платіжний документ на підтвердження цієї покупки не містить інформації про річ, яку придбавають, та особу покупця, а лише суму покупки. Також позивачем не надано доказів на підтвердження понесених витрат на харчування та проїзд доньки на які посилається позивач на обґрунтування позову.

У свою чергу відповідач та його представник надали докази, що відповідач не працює, нерухомого майна не має, на його утриманні перебувають його батько, який є інвалідом, та мати, яка є пенсіонером, а тому він не має можливості надавати матеріальну допомогу на утримання дочки, яка продовжує навчатися. Так, відповідач ОСОБА_3 не має постійного заробітку, що підтверджується відомостями з Державного реєстру фізичних осіб - платників податків про джерела/суми нарахованого доходу, нарахованого (перерахованого) податку та військового збору станом на 29.10.2024 року; нерухомого майна не має, що підтверджується Інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта № 401330471 від 29.10.2024 року.

Відповідач зареєстрований із батьками: ОСОБА_6 , який є пенсіонером та інвалідом ІІІ групи, що підтверджується пенсійним посвідченням № НОМЕР_2 від 27.02.2015 року, і ОСОБА_7 , яка є пенсіонером, що підтверджується пенсійним посвідченням № НОМЕР_3 від 08.09.2022 року, що підтверджується витягами № 2024/013045113, № 2024/013031925, № 2024/013032388 від 29.10.2024 року з реєстру Віньковецької територіальної громади.

Відповідно до п. 20 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу.

При цьому суд враховує, що, особи, які досягли 18 років є повнолітніми, отримують повну дієздатність і можуть самостійно піклуватися про себе, якщо це потрібно. Тому законодавець і передбачив, з одного боку, обов`язок батьків утримувати повнолітніх сина або доньку, які продовжують навчання, оскільки, це дозволить їм отримати освіту, але передбачив, що такий обов`язок виникає лише тоді, коли батьки можуть надавати таку матеріальну допомогу, так як було б нерозумним ставити в скрутне матеріальне становище одну повнолітню людину в цілях утримання іншої повнолітньої працездатної людини.

Враховуючи, що позивачем не надано доказів витрат повнолітньої доньки у зв`язку з навчанням та доказів того, що відповідач має можливість надавати матеріальну допомогу, то суд приходить до висновку, що позовна вимога є необґрунтованою і задоволенню не підлягає.

У відповідності до вимог ч. 1 ст. 141 ЦПК України у разі відмови в задоволені позову судовий збір по справі покладаються на позивача.

Оскільки позивач звільнена від сплати судового збору відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», то відповідно судовий збір необхідно компенсувати за рахунок держави.

На підставі викладеного, керуючись cт.ст. 141, 182, 191, 199-201 СК України, ст.ст. 12, 81, 83, 263-265, 352, 354-355 ЦПК України

УХВАЛИВ:

У задоволенні позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів на утримання повнолітньої доньки, яка продовжує навчання відмовити.

Повне найменування сторін:

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_4 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 .

Відповідач: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_5 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 .

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його складання безпосередньо до Хмельницького апеляційного суду. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне рішення суду виготовлене 12.12.2024 року.

Суддя В.А. Мамаєв