Справа № 510/932/24
Провадження № 2/510/1079/24
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(заочне)

07 листопада 2024 року Ренійський районний суд Одеської області

у складі: головуючого судді Бошков І.Д.,

за участю секретаря Березенко С.Г.,

розглядаючи у відкритому судовому засіданні в м. Рені цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на нерухоме майно,

В С Т А Н О В И В:

Відповідач будучи неодноразово належним чином сповіщеною в порядку ст.128 ЦПК України, у призначені судові засідання не явилась, про причини неявки суд не сповістила, відзив, клопотання про розгляд справи без її участі, до суду не надходила.

Представник позивача у судове засідання не з`явився, надав до суду заяву, в якій просив розглянути справу у його відсутності та відсутності позивача, позовні вимоги підтримав в повному обсязі та наполягав на його задоволенні, не заперечував проти заочного розгляду справи.

Відповідно до ч.4 ст.223 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення).

Ухвалою суду від 03.06.2024р. було відкрите провадження по справі та призначене підготовче судове засідання 27.06.2024р. о 09 год. 15 хв.

Судом в ході судового розгляду справи встановлено, що відповідачу на підставі договору купівлі продажу від 31.03.2000р. належить житлового будинку із надвірними спорудами АДРЕСА_1 . В 2010р. відповідачка яка була родичкою позивача передала належний їй будинок позивачу у постійне володіння та користування. Зазначений будинок будинком був сусіднім будинком із будинок позивача. З того часу позивач постійно та безперервно володіє будинком відповідача, вона доглядала за ним, робила ремонт, обробляла город. В 2018 році відповідач з метою оформлення позивачем будинку надіслала їй довіреність на переоформлення будинку.

Позивач, як вказувалось вище з 2010 року, реалізує право користування (проживає, доглядає, ремонтує, опалює в опалюваний сезон тобто несе всі необхідні витрати) та володіння вищевказаним майном. Виконує обов`язки покладені на неї як на одноособового власника всього майна.

За весь час володіння позивача нерухомим майном відповідач, як власниця будинку, не пред`явила до позивача жодних вимог про витребування нерухомості. У зв`язку із вищевикладеними обставинами позивач, вважає, що має право на нерухоме майно, оскільки з 2010 р. володіє та безперервно користується ним, слідкує за його технічним станом, несе витрати у зв`язку із його утриманням, як власник нерухомості, отже з підстав ст. 344 ЦК України набула право власності на нерухомість.

Вивчивши матеріали справи та надані документи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача обґрунтовані і підлягають задоволенню, оскільки її доводи знайшли своє належне підтвердження в судовому засіданні.

Згідно ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Відповідно до ст. 344 ЦК України особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном - протягом п`яти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено цим Кодексом. Згідно із ч. 4 ст. 344 ЦК України право власності за набувальною давністю на нерухоме майно, транспортні засоби, цінні папери набувається за рішенням суду.

За ч. 1, 3 ст. 397 ЦК України володільцем чужого майна є особа, яка фактично тримає його у себе. Фактичне володіння майном вважається правомірним, якщо

інше не випливає із закону або не встановлено рішенням суду.

Так, з 2010 р. по теперішній час позивач безперервно, відкрито володіє нерухомістю, сплачує всі належні платежі, як власник нерухомості, розпоряджається нею, проводить ремонти та ін. За весь час володіння позивача нерухомим майном, відповідач, як власниця, не пред`явила до позивача жодних вимог про витребування житлового будинку, документів на нього, не брала участі у його утриманні та не несла витрати по сплаті належних платежів. Відповідач не з`явилась у судове засідання, причини не явки суду не відомі.

Таким чином, суд встановив, що володіння позивачем житловим будинком АДРЕСА_1 є добросовісним (тобто позивач вважає, що він володіє нерухомістю з законних підстав, оскільки була досягнута домовленість про куплю - продаж), правомірним, відкритим та безперервним. Таким чином, суд вважає, що будинок цілком з законних підстав було передано у володіння та користування позивачу внаслідок чого остання набула право власності на нього за набувальною давністю.

Згідно ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

З урахуванням викладених позивачем та досліджених у судовому засіданні обставин, суд вважає можливим задовольнити вимоги позивача щодо визнання за нею права власності на нерухоме майно.

Керуючись ст.ст. 12, 76 - 81,258, 259, 264 - 265, 268,280, 354, 355 ЦПК України, ст. ст. 5, 15, 328, 344, 397 ЦК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на нерухоме майно - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 за набувальною давністю право власності на житловий будинок із надвірним спорудами АДРЕСА_1 .

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду, а також в разі пропуску з інших поважних причин.

Суддя І.Д. Бошков