Справа № 758/6742/24
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 жовтня 2024 року Подільський районний суд міста Києва у складі:

головуючого судді - Будзан Л.Д.,

за участю секретаря судового засідання - Петер А.А.,

представника заявника - Кобилянського М.В. ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Києві цивільну справу за заявою ОСОБА_2 , заінтересовані особи - ОСОБА_3 , Служба у справах дітей та сім`ї Подільської районної в місті Києві державної адміністрації, ІНФОРМАЦІЯ_1 про встановлення факту самостійного виховання, догляду та утримання малолітньої дитини,

В С Т А Н О В И В:

В червні 2024 року ОСОБА_2 звернувся до Подільського районного суду міста Києва із заявою про встановлення факту самостійного виховання, догляду та утримання малолітньої дитини, заінтересовані особи. В обґрунтування заяви посилається на те, що самостійно виховує та утримує малолітню дитину ОСОБА_4 , 2015 року народження, яка проживає разом з ним, тому з метою отримання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації в силу вимог ст.23 ЗУ «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», просить суд встановити вказаний факт.

Ухвалою Подільського районного суду міста Києва від 06 червня 2024 року відкрито провадження у справі та призначено судове засідання.

Ухвалою Подільського районного суду міста Києва від 09 вересня 2024 року залучено до участі у справі в якості заінтересованої особи ІНФОРМАЦІЯ_1 .

В судовому засіданні представник заявника - адвокат Кобилянський М.В. підтримав подану заяву в повному обсязі, просив її задовольнити.

Заінтересована особа ОСОБА_3 , будучи належним чином повідомленою про дату, час та місце судового засідання, не з`явилася до суду, подала заяву про розгляд справи у її відсутності.

Представники заінтересованих осіб Служби у справах дітей та сім`ї Подільської районної в місті Києві державної адміністрації, ІНФОРМАЦІЯ_2 , в судове засідання не з`явилися, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши представника заявника, суд дійшов наступного висновку.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 19 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства. Цивільне судочинство здійснюється за правилами, передбаченими цим Кодексом, у порядку наказного, позовного провадження (загального або спрощеного) та окремого провадження.

Згідно з ч. 7 ст. 19 ЦПК України окреме провадження призначене для розгляду справ про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов для здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

В силу приписів ч. ч. 1, 2 ст. 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 293, ст. 315 ЦПК України та роз`яснень, викладених у п. 1 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право.

Характерною ознакою категорії справ окремого провадження є відсутність у них спору про право і метою яких є встановлення юридичного факту або стану. При цьому в порядку окремого провадження може вирішуватися спір про факт, але не спір про право цивільне.

Встановлення факту, що має юридичне значення в окремому провадженні можливе при умові, що факти, що підлягають встановленню, повинні мати юридичне значення, тобто від них мають безпосередньо залежати виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичної особи без повторного звернення до суду на підставі цього рішення та встановлення такого факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право.

Таким чином, визначальною обставиною під час розгляду заяви про встановлення певних фактів у порядку окремого провадження є те, що встановлення такого факту не пов`язане з наступним вирішенням спору про право цивільне.

Під спором про право необхідно розуміти певний стан суб`єктивного права; спір є суть суперечності, конфлікт, протиборство сторін, спір поділяється на матеріальний і процесуальний. Таким чином, виключається під час розгляду справ у порядку окремого провадження існування спору про право, який пов`язаний з порушенням, оспорюванням або невизнанням, а також не доведенням наявності суб`єктивного права за умов, що є певні особи, які перешкоджають у реалізації такого права.

У порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, зокрема, якщо згідно із законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав осіб; встановлення факту не пов`язується із наступним вирішенням спору про право.

Суд бере до уваги правову позицію, викладену ВП ВС у постанові від 11.09.2024 року у справі №201/5972/22 (провадження №14-132цс23), відповідно до якої доведення факту одноосібного виховання дитини батьком пов`язане з настанням (існуванням) обставин, за яких мати не виконує своїх батьківських обов`язків щодо дитини, стосується зміни обсягу сімейних прав або невиконання одним із батьків батьківських обов`язків (у тому числі умисного) та, безумовно, впливає на права й інтереси самої дитини, а також зумовлює відповідні правові наслідки, визначені законом. Такий факт одноосібного виховання дитини одним із батьків не може встановлюватись у безспірному порядку або за домовленістю батьків дитини, в тому числі на підставі укладеного між ними договору або на підставі судового рішення, ухваленого за правилами окремого провадження, оскільки в такому питанні завжди існуватиме загроза порушення принципу дотримання найкращих інтересів дитини. Оскільки сімейним законодавством не передбачено підстав припинення батьківських обов`язків щодо виховання дитини, а визначена ч. 1 ст. 15 СК України невідчужуваність сімейних обов`язків свідчить про неможливість відмови від них, зокрема від обов`язків щодо виховання дитини, то факт одноосібного виховання дитини одним із батьків може бути встановлений судом як одна з обставин, що становить предмет доказування у спорі між батьками дитини щодо виконання ними обов`язків з виховання дитини. Подана заява про встановлення факту, який має юридичне значення, не підлягає судовому розгляду в окремому провадженні, оскільки за встановлених у цій справі обставин існує спір про право щодо участі одного з батьків у вихованні й утриманні дитини. З урахуванням закріпленого в сімейному законодавстві принципу невідчужуваності сімейних обов`язків, неможливості відмови від них, у тому числі від обов`язків виховання дитини, питання, заявлене батьком щодо встановлення факту, не може з`ясовуватися безвідносно до дій другого з батьків та може вирішуватись у межах спору про право між батьками дитини в позовному провадженні.

Відповідно до вимог ч.4 ст.315 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо з заяви про встановлення факту, що має юридичне значення, вбачається спір про право, а якщо спір про право буде виявлений під час розгляду справи, - залишає заяву без розгляду. Якщо під час розгляду справи у порядку окремого провадження з`ясується, що має місце спір про право, суд залишає заяву без розгляду та роз`яснює заявникові, що він має право звернутися до суду з позовом на загальних підставах.

За таких обстави, враховуючи те, що факт одноосібного виховання дитини одним із батьків не підлягає з`ясуванню в порядку окремого провадження та може бути встановлений судом як одна з обставин, що становить предмет доказування у спорі між батьками дитини щодо виконання ними обов`язків з виховання дитини, тому судом встановлено, що існує спір про право, який підлягає розгляду виключно у порядку позовного провадження.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку про залишення без розгляду заяви ОСОБА_2 про встановлення факту, що має юридичне значення.

Керуючись ст. 259, 268, 294, 353, 354 ЦПК України суд, -

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_2 , заінтересовані особи - ОСОБА_3 , Служба у справах дітей та сім`ї Подільської районної в місті Києві державної адміністрації, ІНФОРМАЦІЯ_1 про встановлення факту самостійного виховання, догляду та утримання малолітньої дитини, залишити без розгляду.

Роз`яснити ОСОБА_2 право на звернення до суду в порядку позовного провадження.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду. Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п`ятнадцяти днів з дня отримання копії ухвали. Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Суддя Леся БУДЗАН