25.10.2024 Єдиний унікальний номер 205/9383/24
Справа № 205/9383/24
Провадження 2-з/205/675/24
УХВАЛА

про забезпечення позову

25 жовтня 2024 року м. Дніпро

Ленінський районний суд м. Дніпропетровська в складі: головуючого судді Федотової В.М., за участю секретаря судового засідання Киричок Л.А., ознайомившись із заявою представника позивача адвоката Орешина Петра Петровича про забезпечення позову по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя,

ВСТАНОВИВ:

У провадженні Ленінського районного суду м. Дніпропетровська перебуває вищевказана цивільна справа.

Представником позивача адвокатом Орешиним П.П. через систему «Електронний суд» було направлено до суду заяву про забезпечення позову, яка зареєстрована судом 23.10.2024 року, в якій він просив вжити заходи забезпечення позову, шляхом: накладення арешту на квартиру АДРЕСА_1 , шляхом заборони її відчуження та розпорядження; накладення арешту на автомобіль «SKODA SUPERB» сірого кольору, 2018 року виготовлення, д.н.з НОМЕР_1 , номер кузова НОМЕР_2 , шляхом заборони його відчуження та розпорядження; накладення арешту на автомобіль «ЗАЗ SENS» сірого кольору, 2010 року виготовлення, д.н.з НОМЕР_1 , номер кузова НОМЕР_3 , шляхом заборони його відчуження та розпорядження

Підставою забезпечення позову зазначено те, що вказане майно перебуває у власності відповідача, однак було придбане у період перебування сторін у шлюбі, а тому є підстави вважати, що зазначене спірне майно може бути відчужено відповідачем на користь третіх осіб, що, у випадку задоволення позовних вимог, може зробити неможливим виконання рішення суду.

Ознайомившись із клопотанням та матеріалами справи, суд дійшов наступного висновку.

Згідно із ч. 1 ст. 153 ЦПК України заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи (учасників третейського (арбітражного) розгляду), крім випадків, передбачених частиною п`ятою цієї статті.

Інститут забезпечення позову являє собою сукупність встановлених законом заходів, що вживаються судом за клопотанням осіб, які беруть участь у справі, якщо у них існують побоювання, що виконання ухваленого у справі рішення виявиться у майбутньому утрудненим чи неможливим. Отже, умовою застосування заходів забезпечення позову є достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може утруднити або унеможливити виконання рішення по суті позовних вимог.

Заходи забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду і повинні застосовуватися лише у разі необхідності, оскільки безпідставне звернення до даних дій може спричинити порушення прав та законних інтересів інших осіб чи учасників процесу.

Положеннями ч. 1 ст. 149 ЦПК України передбачено, що суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтю 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Статтею 151 ЦПК України визначено, що у заяві про забезпечення позову повинно бути зазначено: предмет позову та обґрунтування необхідності забезпечення позову, захід забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності, інші відомості, потрібні для забезпечення позову.

У відповідності з ч. 2 ст. 149 ЦПК України, забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Пунктом 1 ч. 1 ст. 150 ЦПК України передбачено, що позов забезпечується накладенням арешту на майно, що належить відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб.

Відповідно до 2 ч. 1 ст. 150 ЦПК України позов забезпечується забороною вчиняти певні дії.

Положеннями ч. 1 ст. 151 ЦПК України передбачено, що в заяві про забезпечення позову повинно бути зазначено: предмет позову та обґрунтування необхідності забезпечення позову; захід забезпечення позову, який належить застосувати з обґрунтуванням його необхідності; ціну позву, про забезпечення якого просить заявник та інші відомості, потрібні для забезпечення позову.

У пункті 4 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 2006 року № 9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», розглядаючи заяву про забезпечення позову суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог; дані про особу відповідача; а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулась з такою заявою, позовним вимогам.

При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду (ч. 4 ст. 263 ЦПК України).

При розгляді клопотання представника позивача про забезпечення позову судом встановлено, що предметом позову є поділ рухомого та нерухомого майна подружжя, а саме: квартири АДРЕСА_1 , автомобілів марки «SKODA SUPERB» сірого кольору, 2018 року випуску, д.н.з НОМЕР_1 , номер кузова НОМЕР_2 , та марки «ЗАЗ SENS» сірого кольору, 2010 року випуску, д.н.з НОМЕР_1 , номер кузова НОМЕР_3 .

При цьому, матеріали справи містять докази того, власником вищевказаного майна є ОСОБА_2 , а тому він має реальну можливість відчуження вказаного майна без згоди та відома позивача, що, за умови задоволення позовних вимог, зробить неможливим виконання рішення суду в майбутньому.

Враховуючи вищевикладене, суть позовних вимог, оскільки наявний зв`язок між вказаним позивачем заходом забезпечення позову і предметом позову, спосіб забезпечення є співмірним, достатнім, пропорційним та доцільним заходом забезпечення з огляду на зміст заявлених вимог, а невжиття заходів забезпечення позову у разі задоволення позовних вимог може в подальшому унеможливити виконання рішення суду у цій справі, а тому суд дійшов висновку про задоволення заяви представника позивача про забезпечення позову. При цьому окрема заборона відповідачу на відчуження та розпорядження зазначеним майном не є необхідною за умови накладення арешту на вказані об`єкти рухомого та нерухомого майна.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 149-153, 353 ЦПК України, суддя

ПОСТАНОВИВ:

Заяву представника позивача адвоката Орешина Петра Петровича про забезпечення позову задовольнити.

Вжити заходи забезпечення позову, шляхом накладення арешту на наступне майно:

- квартиру АДРЕСА_1 власником якої є ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_4 ;

- транспортний засіб марки «SKODA SUPERB» сірого кольору, 2018 року випуску, д.н.з НОМЕР_1 , номер кузова НОМЕР_2 , який зареєстровано за ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_4 ;

- транспортний засіб марки «ЗАЗ SENS» сірого кольору, 2010 року випуску, д.н.з НОМЕР_1 , номер кузова НОМЕР_3 , який зареєстровано за ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_4 .

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Ухвала суду може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів.

Суддя: Федотова В.М.

.