УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 жовтня 2024 року

м. Харків

Справа № 638/18682/23

Провадження № 2/638/2403/24

Дзержинський районний суд м. Харкова в складі:

головуючої судді - Яковлевої В.М.,

за участю секретаря судового засідання - Сікорського А.С.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1 ,

відповідач - ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові клопотання представника ОСОБА_2 - адвоката Каленика Олександра Володимировича про повернення до стадії підготовчого провадження, витребування доказів у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя,

у с т а н о в и в:

28 листопада 2023 року ОСОБА_1 звернулась до Дзержинського районного суду м. Харкова з позовом до ОСОБА_2 , в якому просила суд визнати за нею право власності на квартири АДРЕСА_1 загальною площею 97,9 кв.м., житловою площею 50 кв.м. (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 101).

Ухвалою Дзержинського районного суду м. Харкова від 07 грудня 2023 року позовна заява залишена без руху та надано строк для усунення недолків.

21 грудня 2023 від представника позивачки надійшла заява про усунення недоліків позовної заяви. Недоліки позовної заяви усунуто.

Ухвалою Дзержинського районного суду м. Харкова від 08 січня 2024 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя.

Ухвалою Дзержинського районного суду м. Харкова від 29 лютого 2024 року клопотання представника позивача ОСОБА_1 адвоката Августової М.В. про витребування документів у цивільній справі задоволено.

Витребувано у приватного нотаріусу Харківського міського нотаріального округу Широкової В.А. копії договору купівлі-продажу та всіх документів, які надавались нотаріусу перед укладанням Договору № 5023 від 10 листопада 2020 року квартири АДРЕСА_1 загальною площею 97,9 кв.м., житловою площею 50 кв.м, (реєстраційний номер об?єкта нерухомого майна 101), набувач майна ОСОБА_2 .

Ухвалою Дзержинського районного суду м. Харкова від 19 квітня 2024 року закрито підготовче провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя. Призначено справу до судового розгляду по суті у відкритому судовому засіданні. Викликано учасників справи в судове засідання.

30 вересня 2024 року представник ОСОБА_2 - адвокат Каленик Олександр Володимирович через систему «Електронний суд» подав до суду клопотання про повернення до стадії підготовчого провадження, яке отримано судом 01 жовтня 2024 року.

Клопотання обгрунтовано тим, що у провадженні Дзержинского районного суду міста Харкова перебуває цивільна справа № 638/18682/23 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя.

Позовна заява адвоката Августової М.В. була подана з наянивими в ній недоліками, а саме відсутність зазначеної ціни позову в реквізитах позовної заяви.

Необхідність повернення до стадії підготовчого провадження полягає у тому, що Відповідач через неналежні дії та бездіяльність інших осіб був позбавлений процесуальної можливості зібрати докази, встановити юридичні факти, сформувати правову позицію да подати зустрічний позов до позивачки за первісним позовом в межах підготовчого провадження.

Крім того, на його думку, адвокат Августова М.В. не була зареєстрована в кабінеті підсистеми «Електронний суд» ЄСІТС, та не зазначила інформацію про наявність чи відсутність Електронного кабінету у відповідача чи позивачки.

На підтвердження чи спростування цієї інформації відсутні відомості в матеріалах справи про перевірку. Не запитано РНОКПП Відповідача від органів ДПС, Крім того, представниця позивачки не зазначила беззаперечно відомий їй номер засобів зв`язку, що встановлено в ході судового засідання 10 вересня 2024 року під час розгляду питання про відвід складу суду.

Представниця позивачки не зазначила відомий їй номер засобів зв`язку, а отже, на його думку, не усунула недолік позовної заяви, сприяла неповідомленню належним чином відповідача про наявність спору і судової справи, в якій він є учасником.

Раніше, ухвалою про відкриття провадження у справі від 08 січня 2024 року встановлено, що форма і зміст позовної заяви відповідають вимогам статей 175-177 ЦПК України. Однак, відомий номер засобів зв`язку відповідача не був зазначений, а, отже, недолік не усунутий, ухвала суду не виконана по суті.

Відповідач, відповідно, був позбавлений процесуальної можливості бути обізнаним із наявністю позовної заяви, відкритого провадження, суті позовних вимог, не міг отримати належним чином поштову кореспонденцію суду, адже суд позбавлений можливості зазначити відомий номер засобів зв`язку в повідомленнях про вручення кореспонденції ДП «Укрпошта» форма Ф119. Відповідач, ОСОБА_2 є фізичною особою-підприємцем і інформація про нього міститься у відкритих джерелах, володільцем яких є Міністерство юстиції. Ця інформація є відкритою та загальнодоступною, а адвокат Августова беззаперечно має відповідні знання та можливість встановити необхідні для належного та вчасного повідомлення Відповідача про заявлений позов.

Ухвалою суду від 08 січня 2024 року призначене підготовче засіданя на 29 лютого 2024 року о 10 годині 30 хвилин та роз`яснено відповідачу право подати відзив на позовну заяву, який за формою та змістом має відповідати вимогам статті 178 ЦПК України, протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення ухвали. Одночасно з надісланням (наданням) відзиву до суду відповідач зобов`язаний надіслати (вручити) іншим учасникам справи копію відзиву та доданих до нього документів.

Аналізуючи зміст матеріалів справи, з якими відповідач ознайомився лише 19 серпня 2024 року, отримавши копію позовної заяви, які згодом були усунуті частково (не зазначені відомі номери засобів зв`язку), відповідач вказує на неможливість вчиняти процесуальні дії, не будучи повідомленим і обізнаним про наявність спору, який розглядається судом.

29 лютого 2024 року представник позивача ОСОБА_1 адвокат Августова М.В. подала клопотання про витребування доказів та зазначила, що не може самостійно отримати вищевказані докази з причин, які не залежать від неї. Жодних звернень щодо отримання копій таких доказів (копії договору купівлі-продажу) ані від адвоката Августова М.В., ані від позивачки на адресу відповідача не надходило, жодної інформації про наявність спору у суді не надходило.

В ухвалі суду від 29 лютого 2024 року про витребування доказів зазначено, що позивач не має можливості отримати докази особисто, тому суд доходить висновку про наявність правових підстав для задоволення клопотання та необхідність витребування від приватного нотаріусу Харківського міського нотаріального округу Широкової В.А. Відповідач критично ставиться до твердження про неможливість отримати докази особисто або через представника, адже жодні обґрунтування і докази щодо цих обставин відсутні як такі.

Адвокатом Каленик О.В. відповідно видано ордер на надання правової допомоги адвоката від 16 серпня 2024 року та 19 серпня 2024 року. Відповідач отримав нарочно примірник позовної заяви, однак в процесі ознайомлення 19 серпня 2024 року в матеріалах справи цих документів не побачили.

Водночас, з матеріалів справи відомо, що для визначення предмету спору, розміру судового збору, до справи долучено в якості доказу Звіт про оцінку незалежну оцінку нерухомого майна з метою визначення ринкової вартості від ФОП ОСОБА_3 .

Зважаючи на те, що жодній особі, включаючи ФОП ОСОБА_4 не надавалося доступу до об`єкта оцінки, вочевидь в звіті про оцінку містяться недостовірні відомості, таким чином зазначений вище Звіт про оцінку нерухомого майна, як основний доказ щодо визначення ціни позову є недостовірним і недостатнім.

Сторона відповідача зазначає, що повернення до стадії підготовчого провадження дозволить вирішити по суті низку процесуальних завдань.

Крім того, 17 жовтня 2024 року, яке передано судді 18 жовтня 2024 року, представник ОСОБА_2 - адвокат Каленик О.В. подав до суду клопотання про витребування доказів.

Клопотання обгрунтовано тим, що, за змістом позовної заяви, станом на момент її подання, позивачка припинила спільне проживання з відповідачем та проживає окремо. Для встановлення фактів, що мають значення для об`єктивного та всебічного розгляду справи, мною, представником Відповідача, було подано адвокатський запит до Адміністрації Державної прикордонної служби з метою встановлення дати залишення території України позивачкою ОСОБА_1 .

Зазначає, що відсутність позивачки в Україні та відсутність витрат на утримання спільного майна є одним із фактів, які потребують встановленню для спростування позовних вимог позивачки частково, а саме для встановлення фактів відсутності на території України, відсутність зі сторони позивачки сплат на утримання майна, зокрема, комунальних послуг, відсутність витрат та неучасть в утриманні, поточному ремонті, обслуговуванні, оздобленні, капітальному ремонті майна за адресою: АДРЕСА_2 .

Від Адміністрації Державної прикордонної служби надійшла відповідь про приналежність запитуваної інформації до службової та такої, що не розкривається без згоди особи. Враховуючи неможливість іншим чином встановити необхідні відомості, включаючи реалізацію права на адвокатський запит, постає необхідність забезпечити доказ шляхом витребування доказів та/або зобов`язання Адміністрації Державної прикордонної служби України надати таку інформацію, яка міститься у базі даних «Відомості про осіб, які перетнули державний кордон України» Адміністрації Державної прикордонної служби України.

Просить витребувати докази у Адміністрації Державної прикордонної служби витяг/ довідку або будь-який аналогічний за змістом документ, що відповідає критеріям доказу, з бази даних Державної прикордонної служби України «Відомості про осіб, які перетнули державний кордон України» щодо дати перетину державного кордону України на виїзд та в`їзд в період с 01.03.2022 по 01.09.2024 року громадянкою України ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запис УЗНР 780, паспорт громадянина України для виїзду за кордон НОМЕР_1 .

У судовому засіданні 21 жовтня 2024 року відповідач ОСОБА_2 та його представник адвокат Каленик О.В. клопотання підтримали з наведних в них підстав. Зазначили суду, що, окрім цих, жодних інших заяв та/чи клопотань вони не мають.

У судовому засіданні 21 жовтня 2024 року представниця позивачки ОСОБА_1 адвокат Августова М.В. проти заявлених клопотань заперечувала, у їх задоволенні просила відмовити повністю за їх необгрунтованістю та безпідставністю.

Подала через систему «Електронний суд» заперечення на клопотання, відповідно до яких, просить звернути увагу суду на ту обставину, що клопотання про вступ до справи та ознайомлення з матеріалами справи представником позивача було подано 16 серпня 2024 року, вказані дії свідчать про очевидні факти затягування розгляду справи.

В ухвалі про відкриття провадження стороні відповідача надано строк на подання відзиву в 15 днів від дати вручення ухвали.

Водночас, відповідач не надає разом зі своїм клопотанням доказів факту того, що представник вживав заходи щодо ознайомлення, проте його не було допущено до матеріалів справи протягом 45 днів.

Отже, у даній справі представник відповідача протягом аж 45 днів не вжив жодних заходів з метою повного ознайомлення з матеріалами справи, не опрацював документи, не сформував позицію та не надав доказів, оскільки просить надати йому таку можливість, не зазначаючи жодних поважних причин неможливості вчинити вказані вище дії протягом непомірно великого проміжку часу.

Сторона позивача наголошує, що вказана процесуальна поведінка демонструє, на думку сторони позивача, наміри затягування розгляду справи.

Твердження щодо незазначення в тексті позову номера телефону відповідача не заслуговують на увагу, оскільки є такими, що не узгоджуються із приписами статті 175 ЦПК України, оскільки вимоги до форми і змісту позовної заяви чітко регламентовані положеннями статті 175 ЦПК України. Позовна заява відповідає вимогам статті 175 ЦПК України, після чого була прийнята судом до розгляду та провадження у справі було відкрито.

Зауваження сторони відповідача з приводу, нібито, позбавлення його процесуальних можливостей на участь у справі через не написання співробітниками суду його номеру мобільного телефону на зворотньому повідомленні-вручені рекомендованого листа взагалі не заслуговують на увагу, з огляду на те, що суд надсилає документи засобами поштового зв`язку - рекомендованими листами на адресу реєстрації або проживання сторони.

Більше того, вказана в тексті позову адреса є коректною та не спростовується відповідачем. Ідентифікаційний код відповідача на дату подання позову не був відомий ні позивачу ні представнику позивача, про що зазначено в тексті позову. Посилання на те, що представник позивача повинна була вишукувати в мережі інтернет інформацію щодо відповідача як фізичної особи-підприємця є безпідставними, оскільки позов не скеровується до особи як до суб`єкта підприємницької діяльності.

Адвокат Августова М.В. зареєстрована в підсистемі «Електронний суд» декілька років поспіль, і про наявність у адвоката електронного кабінету вказано в позові (перша сторінка позову/анкетні дані сторін/дані представника позивача).

Сторона відповідача вказує про свою необізнаність щодо існування справи протягом тривалого часу.

При цьому, що на його адресу була скерована та безпосередньо ним отримана досудова вимога. Копія досудової вимоги, докази її направлення і отримання надавались із позовом та містяться в матеріалах справи (додаток № 7 до позову).

Відтак, відповідач був обізнаний про наміри позивача звернутися з позовом до суду, про що йому було як в усному так і в письмовому вигляді повідомлено належним чином.

Дійсно, копія досудової вимоги міститься в матеріалах справи (разом з доказами її направлення та фактичного вручення). Досудове врегулювання спору та саме по собі направлення досудової вимоги є правом, а не обов`язком сторони. Відтак, позивач скористалась таким правом та добросовісно повідомила відповідача про свої наміри звернутись до суду з позовом, про що останній був достеменно обізнаний, але наразі замовчує про такі обставини та фактично приховує їх від суду. В тексті позову позивач коректно вказала останню відому адресу проживання відповідача, достовірність якої визнає в своїх документах сам відповідач. Саме таку адресу (яка вказана нами в позові) представник відповідача вказував в тексті власних процесуальних документів, чим в котрий раз підтверджує коректність такої адреси.

Відтак, якщо ж відповідач не отримує за місцем свого проживання поштову кореспонденцію, не слідкує за поштовими відправленнями та не контролює надходження кореспонденції на власну адресу, то вказані обставини, у свою чергу, не є підставою затягування розгляду справи та задоволення необґрунтованих по своїй суті клопотань, порушуючи при цьому вже права позивача на розгляд справи в розумні строки.

Стосовно клопотання представника відповідача про витребування доказів, а саме, витребування відомостей у вигляді відповіді на запит/довідки будь-якого документу, що відповідає критеріям доказу, щодо дати перетину державного кордону України на виїзд та в`їзд в період с 01.03.2022 по 01.09.2024 року громадянкою України ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , представниця позивачки адвокат Августова М.В. наголосила на тому, що цей факт сторона позивача повністю визнає, а тому ці обставини не потребують доказуванню. Окрім того, вони не стосуються предмета спору щодо поділу майна подружжя та є такими, що не підлягають доказуванню у даній справі.

Дослідивши матеріали справи, доводи клопотань, вислухавши думку учасників справи, представника позивачки, представника відповідача, відповідача, суд доходить таких висновків.

Стосовно клопотання про повернення до стадії підготовчого провадження суд зазначає таке.

Частиною першою статті 2 ЦПК України передбачено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Як передбачено частиною п`ятою статті 12 ЦПК України, суд, зберігаючи об`єктивність і неупередженість сприяє учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом.

Основними засадами (принципами) цивільного судочинства є, зокрема, верховенство права; повага до честі і гідності, рівність усіх учасників судового процесу перед законом та судом; змагальність сторін; неприпустимість зловживання процесуальними правами (пункти 1, 2, 4, 11 частини третьої статті 2 ЦПК України).

Частиною першою статті 6 ЦПК України встановлено, що, суд зобов`язаний поважати честь і гідність усіх учасників судового процесу і здійснювати правосуддя на засадах їх рівності перед законом і судом незалежно від раси, кольору шкіри, політичних, релігійних та інших переконань, статі, етнічного та соціального походження, майнового стану, місця проживання, мовних та інших ознак.

Відповідно до частини другої-шостої статті 19 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється за правилами, передбаченими цим Кодексом, в порядку: 1) наказного провадження; 2) позовного провадження (загального або спрощеного); 3) окремого провадження.

Загальне позовне провадження призначене для розгляду справ, які через складність або інші обставини недоцільно розглядати у спрощеному позовному провадженні. Для цілей цього Кодексу малознаними справами є: 1) справи, у яких ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімум для працездатних осіб; 2) справи незначної складності, визнані судом малозначними, крім справ, які підлягають розгляду лише за правилами загального позовного провадження, та справ, ціна позову в яких перевищує п`ятсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Згідно з частинами третьою, четвертою статті 274 ЦПК України при вирішенні питання про розгляд справи в порядку спрощеного або загального позовного провадження суд враховує: ціну позову; значення справи для сторін; обраний позивачем спосіб захисту; категорію та складність справи; обсяг та характер доказів у справі, в тому числі чи потрібно у справі призначати експертизу, викликати свідків тощо; кількість сторін та інших учасників справи; чи становить розгляд справи значний суспільний інтерес; думку сторін щодо необхідності розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження.

В порядку спрощеного позовного провадження не можуть бути розглянуті справи у спорах: що виникають з сімейних відносин, крім спорів про стягнення аліментів та поділ майна подружжя; щодо спадкування; щодо приватизації державного житлового фонду; щодо визнання необґрунтованими активів та їх витребування; в яких ціна позову перевищує двісті п`ятдесят розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; інші вимоги, об`єднані з вищезазначеними вимогами.

Враховуючи положення частини четвертої статті 274 ЦПК України, характер спірних правовідносин, що виникають з сімейних відносин, та обсяг доказів у справі, суд дійшов висновку, що справа підлягає розгляду в порядку загального позовного провадження за правилами, передбаченими главою 3, 6 розділу ІІІ ЦПК України.

Відповідно до статті 196 ЦПК України для виконання завдання підготовчого провадження в кожній судовій справі, яка розглядається за правилами загального позовного провадження, проводиться підготовче засідання. Дата і час підготовчого засідання призначаються суддею з урахуванням обставин справи і необхідності вчинення відповідних процесуальних дій. Підготовче засідання має бути розпочате не пізніше ніж через тридцять днів з дня відкриття провадження у справі.

Відповідно до статті 189 ЦПК України завданнями підготовчого провадження є: 1) остаточне визначення предмета спору та характеру спірних правовідносин, позовних вимог та складу учасників судового процесу; 2) з`ясування заперечень проти позовних вимог; 3) визначення обставин справи, які підлягають встановленню, та зібрання відповідних доказів; 4) вирішення відводів; 5) визначення порядку розгляду справи; 6) вчинення інших дій з метою забезпечення правильного, своєчасного і безперешкодного розгляду справи по суті.

Підготовче провадження починається відкриттям провадження у справі і закінчується закриттям підготовчого засідання.

Підготовче провадження має бути проведене протягом шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі. У виняткових випадках для належної підготовки справи для розгляду по суті цей строк може бути продовжений не більше ніж на тридцять днів за клопотанням однієї із сторін або з ініціативи суду.

Пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованої Законом України від 17 липня 1997 року № 475/97-ВР «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції», визначено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Розумність тривалості судового розгляду має визначатися з огляду на обставини справи та наступні критерії: складність справи, поведінка заявника та компетентних органів, а також важливість предмета позову для заявника у справі (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Фрідлендер проти Франції»).

Відповідно до вимог частини другої статті 197 ЦПК України у підготовчому засіданні суд, зокрема призначає справу до розгляду по суті, визначає дату, час і місце проведення судового засідання.

Відповідно до частини третьої статті 200 ЦПК України за результатами підготовчого засідання суд постановляє ухвалу про призначення справи до судового розгляду по суті.

Як свідчать матеріали справи, 28 листопада 2023 року ОСОБА_1 звернулася до Дзержинського районного суду м. Харкова з позовом до ОСОБА_2 , в якому просить суд визнати за нею право власності на квартири АДРЕСА_1 загальною площею 97,9 кв.м., житловою площею 50 кв.м. (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 101).

Ухвалою Дзержинського районного суду м. Харкова від 07 грудня 2023 року позовна заява залишена без руху та надано строк для усунення недолків.

21 грудня 2023 року надійшла заява про усунення недоліків позовної заяви. Недоліки позовної заяви усунуто.

Ухвалою Дзержинського районного суду м. Харкова від 08 січня 2024 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя. Розгляд справи ухвалено проводити за правилами загального позовного провадження.

Призначено підготовче судове засідання на 29 лютого 2024 року о 10 годині 30 хвилин.

Ухвалою Дзержинського районного суду м. Харкова від 29 лютого 2024 року клопотання представника позивача ОСОБА_1 адвоката Августової М.В. про витребування документів у цивільній справі задоволено.

Витребувано у приватного нотаріусу Харківського міського нотаріального округу Широкової В.А. копії договору купівлі-продажу та всіх документів, які надавались нотаріусу перед укладанням Договору № 5023 від 10 листопада 2020 року квартири АДРЕСА_1 загальною площею 97,9 кв.м., житловою площею 50 кв.м., (реєстраційний номер об?єкта нерухомого майна 101), набувач майна ОСОБА_2 .

Копію ухвали для її виконання направлено приватному нотаріусу Харківського міського нотаріального округу Широковій В.А. (адреса: АДРЕСА_3 ).

Встановлено строк виконання ухвали до 10 квітня 2024 року.

Ухвалою Дзержинського районного суду м. Харкова від 19 квітня 2024 року закрито підготовче провадження у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ майна подружя.

Призначено справу до судового розгляду по суті у відкритому судовому засіданні на 18 червня 2024 року о 14 годині 30 хвилин.

Викликано учасників справи в судове засідання.

З урахування положень статей 189, 200 ЦПК України, встановленого законом строку проведення підготовчого провадження, виходячи з принципу розумного строку судового розгляду справи, з метою недопущення надмірної тривалості судового провадження, суд дійшов висновку, що сторони мали достатньо часу для можливості реалізувати свої процесуальні права, у підготовчому судовому засіданні проведено всі процесуальні дії, які необхідно вчинити до закінчення підготовчого провадження з метою виконання завдань підготовчого судового засідання, спір між сторонами до судового розгляду не врегульований, підстави для залишення позовної заяви без розгляду або закриття провадження у справі відсутні.

Отже, ОСОБА_1 звернулась до суду ще 28 листопада 2023 року, 08 січня 2024 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі.

Дана справа призначена до розгляду в порядку загального позовного провадження.

Відповідач ОСОБА_2 як в підготовче, так і в судове засідання з розгляду справи по суті, не з`являвся, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений своєчасно та належним чином у встановленому законом порядку відповідно до вимог статті 128 ЦПК України.

Причини неявки суду не повідомляв, заяв про розгляд справи за його відсутності, про проведення судового засідання в режимі відеоконференції чи будь-яких інших не подав, відзив на позовну заяву суду також не надав.

Поштові повідомлення про вручення поштового відправлення повернулося з відміткою - адресат відсутній за вказаною адресою (а. с. 244, 251 том 1, а. с. 53-54 том 2).

Довідка поштового відділення з позначкою про неможливість вручення судової повістки у зв`язку «відсутній за вказаною адресою» вважається належним повідомленням сторони про дату судового розгляду. Зазначене свідчить про умисне неотримання судової повістки.

Відповідно до пункту 3 частини сьомої статті 128 ЦПК України днем вручення судової повістки є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду.

Зазначене узгоджується із правовою позицією Великої Палати Верховного Суду, викладеною у постановах: від 09 серпня 2019 року у справі № 906/142/18, провадження № 12-109гс19; від 12 грудня 2018 року у справі № 752/11896/17, провадження № 14-507цс18, та постанові Верховного Суду від 10 травня 2023 року у справі № 755/17944/18 (провадження № 61-185св23).

Відповідач, місцезнаходження чи місце роботи якого невідоме, викликається до суду через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України, яке повинно бути розміщене не пізніше ніж за десять днів. З опублікуванням оголошення про виклик особа вважається повідомленою про дату, час і місце розгляду справи (частина одинадцята статті 128 ЦПК України).

Відповідно до вимог статті 131 ЦПК України учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про зміну свого місця проживання (перебування, знаходження) або місцезнаходження під час провадження справи.

Таким чином, про час, дату та місце судового засідання відповідач був повідомлений своєчасно та належним чином відповідно до вимог статті 128 ЦПК України.

Відповідачем у встановлений частиною сьомою статті 178 ЦПК України строк також не подано до суду відзив на позовну заяву, а тому суд вирішує справу за наявними матеріалами, що передбачено частиною восьмою статті 178 ЦПК України.

Отже, протягом всього цього тривалого проміжку часу з дня відкриття провадження у справі 08 січня 2024 року, сторона відповідача у судові засідання не з`являлась, відповідач, ані його представник не виявляли бажання користуватися процесуальними правами, зокрема, на участь у розгляді справи, та жодних процесуальних дій також не вчиняли, аж до 19 серпня 2024 року, коли відповідач ОСОБА_2 отримав копію позовної заяви та ознайомився з матеріалами справи повністю (а. с. 4, 5 том 2).

Водночас, представниця позивачки своїми процесуальними правами належним чином користувалась, якими наділена Законом, в тому числі у встановлений законом процесуальний строк подала до суду клопотання про витребування доказів.

Таким чином, у підготовчому судовому засіданні у даній справі було розглянуто всі клопотання учасників справи, які були подані, а також проведено всі процесуальні дії, які необхідно вчинити до закінчення підготовчого провадження з метою виконання завдань підготовчого судового засідання.

Ухвалою суду від 19 квітня 2024 року закрито підготовче провадження у даній цивільній справі.

Доцільно зауважити, що, відповідно до частин першої, третьої статті 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

А, відтак, ніщо не позбавило відповідача права та не перешкоджало протягом тривалого часу належним чином користуватися своїми процесуальнми правами, що, суд зауважує, учасники справи здійснюють на власний розсуд, та, що, водночас, не звільнило учасників справи від обов`язку виконувати процесуальні обов`яки у встановлені законом або судом строки.

Проте, сторона відповідача своїми процесуальними правами не користувалась, зустрічного позову, жодних заяв та клопотань, в тому числі з процесуальних питань, не подавали, що є суто їх волевиявленням.

Суд звертає увагу, що учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом.

Суд, зберігаючи об`єктивність і неупередженість, сприяє учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом (частина друга, п`ята статті 12 ЦПК України).

Разом із тим, як вбачається з матеріалів справи, представник відповідача ОСОБА_5 подав заяву про вступ у справу як представника, яка була сформована в системі «Електронний суд» 16 серпня 2024 року. Просив надати можливість ознайомитися з матеріалами справи.

Частинами першою четвертою статті 43 ЦПК України встановлено, що учасники справи, зокрема, мають право:

1) ознайомлюватися з матеріалами справи, робити з них витяги, копії, одержувати копії судових рішень;

2) подавати докази; брати участь у судових засіданнях, якщо інше не визначено законом; брати участь у дослідженні доказів; ставити питання іншим учасникам справи, а також свідкам, експертам, спеціалістам;

3) подавати заяви та клопотання, надавати пояснення суду, наводити свої доводи, міркування щодо питань, які виникають під час судового розгляду, і заперечення проти заяв, клопотань, доводів і міркувань інших осіб;

6) користуватися іншими визначеними законом процесуальними правами.

Учасники справи зобов`язані:

1) виявляти повагу до суду та до інших учасників судового процесу;

2) сприяти своєчасному, всебічному, повному та об`єктивному встановленню всіх обставин справи;

3) з`являтися в судове засідання за викликом суду, якщо їх явка визнана судом обов`язковою;

4) подавати усі наявні у них докази в порядку та строки, встановлені законом або судом, не приховувати докази;

5) надавати суду повні і достовірні пояснення з питань, які ставляться судом, а також учасниками справи в судовому засіданні;

6) виконувати процесуальні дії у встановлені законом або судом строки;

7) виконувати інші процесуальні обов`язки, визначені законом або судом.

У випадку невиконання учасником справи його обов`язків суд застосовує до такого учасника справи заходи процесуального примусу, передбачені цим Кодексом.

За введення суду в оману щодо фактичних обставин справи винні особи несуть відповідальність, встановлену законом.

Відповідно до другого абзацу п`ятого пункту десятого розділу «Інструкції з діловодства в місцевих та апеляційних судах України», затвердженої наказом Державної судової адміністрації від 20.08.2019 № 814, особи під час ознайомлення з матеріалами судових справ можуть робити з них виписки та копії відповідно до вимог законодавства.

З метою реалізації процесуальних прав, належним чином сформовані матеріали справи повністю надано для ознайомлення стороні відповідача, відповідачу ОСОБА_2 та його представнику ОСОБА_5 , відповідно до яких, 21 грудня 2023 року від представника позивача ОСОБА_1 адвоката Августової М.В. надійшла заява про усунення недоліків позовної заяви. Недоліки позовної заяви усунуто, уточнена позовна заява та додані до неї документи, зокрема, оригінал звіту про незалежну оцінку нерухомого майна, містяться у матеріалах справи (а. с. 36 - 67 том 1).

19 серпня 2024 року ОСОБА_2 та його представник ОСОБА_5 , який діє на підставі ордеру серії АХ №1204094, а також 06 вересня 2024 року, повністю ознайомилися з матеріалами судової справи № 638/18682/23 (провадження № 2/638/2403/24), про що в матеріалах містяться відповідні розписки (а. с. 5, 37 том 2 ).

Під час ознайомлення з матеріалами судових справи сторона відповідача мала право робити з них виписки та копії відповідно до вимог законодавства.

Окрім того, відповідно до розписки, відповідач ОСОБА_2 отримав копію позовної заяви 19 серпня 2024 року (а. с. 4 том 2).

Натомість, посилання на те, що, нібито, в матеріалах справи в процесі ознайомлення сторона відповідача, відповідач та його представник, не побачили позову та звіту, є неправдивими, спростовуються матеріалами, та, окрім цього, суперечать позиції самого ж представника відповідача, який особисто вказує про те, що з матеріалів справи вбачається, що до справи долучено в якості доказу звіт про незалежну оцінку нерухомого майна з метою визначення ринкової вартості від ФОП ОСОБА_3 , та просив суд зазначений вище Звіт як основний доказ не приймати до уваги.

Та, окрім цього, ознайомлення відбулось вже після долучення всіх документів та формування матеріалів справи.

У зв`язку із чим, суд, зберігаючи об`єктивність і неупередженість, задля дотримання та недопущення порушення прав всіх учасників справи на участь у судовому засіданні, надав достатньо часу для надання пояснень, заяв, клопотань та своїх заперечень проти позовних вимог, та судове засідання відклав до 21 жовтня 2024 року.

При цьому, відповідно до розписки від 19 серпня 2024 року, відповідач ОСОБА_2 та його представник адвокат Каленик О.В. були повідомлені про дату, час і місце проведення судового засідання, яке призначено на 12 год 30 хв 21 жовтня 2024 року, під розписку (а. с. 6 том 2).

Суд звертає увагу, що, незважаючи на це, навіть з моменту отримання копії позовної заяви та ознайомлення з матеріалами справи в повному обсязі, будучи своєчасно та належним чином повідомленими у встановленому законом порядку про дату, час і місце розгляду справи, а саме, з 19 серпня 2024 року по 21 жовтня 2024 року, тобто у проміжок часу більше аніж у два місяці, передбаченими законом своїми процесуальними правами сторона відповідача також не скористалась.

Окрім подання клопотання про повернення до стадії підготовчого провадження, яке сформовано в системі «Електронний суд» 01 жовтня 2024 року, та клопотання про забезпечення доказів, яке сформовано в системі «Електронний суд» 14 жовтня 2024 року, та про витребування доказів, яке сформовано в системі «Електронний суд» 18 жовтня 2024 року, які були розглянуті судом.

Так, ухвалою Дзержинського районного суду м. Харкова від 15 жовтня 2024 року заяву представника ОСОБА_2 - адвоката Каленика О.В. про забезпечення доказів у цивільній справі повернуто заявнику.

Ухвалою Дзержинського районного суду м. Харкова від 21 жовтня 2024 року клопотання представника ОСОБА_2 - адвоката Каленика О.В. про повернення до стадії підготовчого провадження, витребування доказів у цивільній справі залишено без задоволення (проголошено вступну та резолютивну частини).

Пунктами 6, 7 частини другої статті 43 ЦПК України встановлено, що учасники справи зобов`язані виконувати процесуальні дії у встановлені законом або судом строк та виконувати інші процесуальні обов`язки, визначені законом або судом.

Частиною першою статті 44 ЦПК України передбачено, що учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

Однак, відзиву на позовну заяву суду, ні зустрічного позову, ані жодних інших заяв та/або клопотань, в тому числі з процесуальних питань, під час розгляду справи, включно до моменту ухвалення ухвалення судового рішення, сторона відповідача суду так і не подала.

На питання суду сторона відповідача зазначила, що інших заяв та/або клопотань не мають.

Таким чином, суд, під час судового розгляду, керувався, насамперед, принципом поваги до честі і гідності, рівності усіх учасників судового процесу перед законом та судом.

Окрім того, слід зауважити, що Верховний Суд України Листом від 25.01.2006 № 1-5/45 визначив, що строк є розумним, якщо він передбачає час, достатній, з урахуванням обставин справи, для вчинення процесуальної дії, та відповідає завданню цивільного судочинства. Критеріями оцінювання розумності строку розгляду справи, які є спільними для всіх категорій справ (цивільних, господарських, адміністративних чи кримінальних) є, зокрема, складність справи; поведінка заявника тощо.

Частиною першою статті 129 Конституції України встановлено, що суддя, здійснюючи правосуддя, є незалежним та керується верховенством права.

Таким чином, суд, зберігаючи об`єктивність і неупередженість, та рівність учасників справи, задля всебічного та повного судового розгляду, повністю сприяв учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених чинним законодавством, з метою встановлення належним чином всіх фактичних обставин справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, а також заперечення, ухвалення законного та обгрунтованого рішення.

При цьому звертаючись з клопотанням про повернення до стадії підготовчого провадження, представник відповідача конкретно не наводить, які саме процесуальні дії він має намір вчинити, окрім, доводів стосовно подання зустрічного позову.

Відповідно до п. 3 частини другої статті 49 ЦПК України, відповідач має право подати зустрічний позов у строки, встановлені цим Кодексом.

Згідно з частинами першою та другою статті 193 ЦПК України відповідач має право пред`явити зустрічний позов у строк для подання відзиву.

Зустрічний позов приймається до спільного розгляду з первісним позовом, якщо обидва позови взаємопов`язані і спільний їх розгляд є доцільним, зокрема, коли вони виникають з одних правовідносин або коли задоволення зустрічного позову може виключити повністю або частково задоволення первісного позову.

Зустрічна позовна заява, яка подається з додержанням загальних правил пред`явлення позову, повинна відповідати вимогам статей 175 і 177 цього Кодексу.

Відтак сторона відповідача жодним чином не позбавлена права звернутися до суду з цивільним позовом у встановленому законом порядку.

Більше того, доцільно зазначити, що приписами статті 127 ЦПК України встановлено, що, суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Встановлений судом процесуальний строк може бути продовжений судом за заявою учасника справи, поданою до закінчення цього строку, чи з ініціативи суду.

Якщо інше не встановлено законом, заява про поновлення процесуального строку, встановленого законом, розглядається судом, у якому належить вчинити процесуальну дію, стосовно якої пропущено строк, а заява про продовження процесуального строку, встановленого судом, - судом, який встановив строк, без повідомлення учасників справи.

Одночасно із поданням заяви про поновлення процесуального строку має бути вчинена процесуальна дія (подана заява, скарга, документи тощо), щодо якої пропущено строк.

Пропуск строку, встановленого законом або судом учаснику справи для подання доказів, інших матеріалів чи вчинення певних дій, не звільняє такого учасника від обов`язку вчинити відповідну процесуальну дію.

Про поновлення або продовження процесуального строку суд постановляє ухвалу.

Про відмову у поновленні або продовженні процесуального строку суд постановляє ухвалу, яка не пізніше наступного дня з дня її постановлення надсилається особі, яка звернулася із відповідною заявою.

Відповідно до частини 4 статті 12 ЦПК України кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Разом із тим, пропустивши встановлений законом процесуальний строк, сторона відповідача будь-яких дій не вчиняє, відзиву на позовну заяву, ні зустрічного позову, ані інших клопотань (заява) разом із клопотанням про поновлення такого строку суду не подала.

На питання суду у судовому засіданні 21 жовтня 2024 року відповідач та його представник відповіли, що жодних інших заяв та клопотань вони не мають.

Доводи сторони відповідача щодо необізнаності з перебуванням в суді позову є хибними, оскільки повністю спростовуються матеріалами справи.

З приводу незазначення в позові контактної інформації, а саме, номера телефону відповідача, що, на його думку, позбавило його можливості бути належним чином повідомленим про розгляд справи, то такі доводи не заслуговують на увагу, оскільки грунтуються на неправильному розумінні норм чинного законодавства.

Позовна заява повністю відповідає вимогам статті 175 ЦПК України, при цьому порядок повідомлень учасників справи регламентовано Главою 7 ЦПК України «Судові виклики і повідомлення».

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з`являвся, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений своєчасно та належним чином у встановленому законом порядку відповідно до вимог статті 128 ЦПК України.

Причини неявки суду не повідомив, заяву про розгляд справи за його відсутності та відзив на позовну заяву суду не надав.

Поштові повідомлення про вручення поштового відправлення повернулися з відміткою - адресат відсутній за вказаною адресою.

Відповідно до вимог статті 131 ЦПК України учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про зміну свого місця проживання (перебування, знаходження) або місцезнаходження під час провадження справи.

При цьому про зміну місця проживання відповідач ОСОБА_2 суд не повідомляв. Дані щодо будь-якої іншої адреси місця проживання, в матеріалах справи також відсутні.

Довідка поштового відправлення з позначкою про неможливість вручення судової повістки у зв`язку з «адресат відсутній за вказаною адресою» вважається належним повідомленням сторони про дату судового розгляду справи. Зазначене свідчить про умисне неотримання судової повістки.

Відповідно до пункту 3 частини восьмої статті 128 ЦПК України, днем вручення судової повістки є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду.

Зазначене узгоджується із правовою позицією Великої Палати Верховного Суду, викладеною у постановах: від 09 серпня 2019 року у справі № 906/142/18, провадження № 12-109гс19; від 12 грудня 2018 року у справі № 752/11896/17, провадження № 14-507цс18, та постанові Верховного Суду від 10 травня 2023 року у справі № 755/17944/18 (провадження № 61-185св23).

Таким чином, відповідач про дату, час та місце судового засідання був повідомлений належним чином відповідно до вимог статті 128 ЦПК України.

У той же час, суд звертає увагу, що 03 травня 2023 року Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду в рамках справи № 569/24240/21, провадження № 61-668св23 (ЄДРСРУ № 110749269) та від 31 травня 2023 року у справі № 523/11814/17, провадження № 61-12983св22 (ЄДРСРУ № 111251209) досліджував питання щодо сповіщення про судовий розгляд справи телефонограмою або смс-повідомленням.

Згідно із частиною дев`ятою статті 128 ЦПК України суд викликає або повідомляє свідка, експерта, перекладача, спеціаліста, а у випадках термінової необхідності, передбачених цим Кодексом, зокрема у справах про видачу обмежувального припису також учасників справи телефонограмою, телеграмою, засобами факсимільного зв`язку, електронною поштою або повідомленням через інші засоби зв`язку (зокрема, мобільного), які забезпечують фіксацію повідомлення або виклику.

Повідомлення учасників справи телефонограмою про розгляд справі не відповідає встановленому порядку повідомлення про дату, час і місце розгляду справи (постанови Верховного Суду від 23 жовтня 2021 року у справі № 379/1296/18, провадження № 61-10167св20, від 10 вересня 2021 року у справі № 295/8610/15-ц, провадження № 61-19082св20, від 15 червня 2022 року у справі № 369/9386/17, провадження № 61-18689св21, від 05 квітня 2023 року у справі № 545/1103/20, провадження № 61-17914св21 (ЄДРСРУ № 110111268).

Доводи з приводу необізнаності щодо існування справи протягом тривалого часу, окрім іншого, спростовуються вжиттям стороною позивача заходів досудового врегулювання спору, а саме, направленням та отриманням відповідачем досудової вимоги, переговорами з відповідачем, що свідчить, що між сторонами виник спір та про наміри подання позову до суду.

Зважаючи на викладене, доводи сторони відповідача не відповідають дійсним обставина, є необгрунтованими, безпідставними, хибними, грунтуються на неправильному тлумаченні норм чинного законодавства та повністю спростовано матеріалами справи.

При цьому, частиною першою статті 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод від 04 листопада 1950 року, яка набрала чинності для України з 11 вересня 1997 року та відповідно до ст. 9 Конституції України є частиною національного законодавства України, передбачено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку належним і безстороннім судом, встановленим законом.

З урахуванням практики Європейського суду з прав людини критеріями розумних строків у цивільних справах є: правова та фактична складність справи; поведінка заявника, а також інших осіб, які беруть участь у справі, інших учасників процесу; характер процесу та його значення для заявника (справи «Федіна проти України» від 2 вересня 2010 року, «Смірнова проти України» від 8 листопада 2005 року, «Матіка проти Румунії» від 2 листопада 2006 року, «Літоселітіс проти Греції» від 5 лютого 2004 року та інші).

На підставі вищевикладеного, враховуючи, що у справі маються достатні докази, дані про права і взаємовідносини сторін, зважаючи на предмет, ціну позову та обраний позивачем спосіб захисту, категорію та складність справи, обсяг доказів у справі та характер спірних правовідносин, жодних правових підстав для повернення до стадії підготовчого провадження у даній цивільній справі судом не встановлено.

Стосовно клопотання про витребування доказів.

Відповідно до частини першої статті 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Статтею 76 ЦПК України встановлено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Статтею 80 ЦПК України передбачено, що достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Частиною другою статті 78 ЦПК України передбачено, що обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Відповідно до частини другої, шостої статті 95 ЦПК України письмові докази подаються в оригіналі або в належним чином засвідченій копії, якщо інше не передбачено цим Кодексом. Якщо подано копію (електронну копію) письмового доказу, суд за клопотанням учасника справи або з власної ініціативи може витребувати у відповідної особи оригінал письмового доказу. Якщо оригінал письмового доказу не подано, а учасник справи або суд ставить під сумнів відповідність поданої копії (електронної копії) оригіналу, такий доказ не береться судом до уваги.

Сторони та інші учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду. Позивач, особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб, повинні подати докази разом з поданням позовної заяви. Відповідач, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, повинні подати суду докази разом з поданням відзиву або письмових пояснень третьої особи. Якщо доказ не може бути поданий у встановлений законом строк з об`єктивних причин, учасник справи повинен про це письмово повідомити суд та зазначити: доказ, який не може бути подано; причини, з яких доказ не може бути подано у зазначений строк; докази, які підтверджують, що особа здійснила всі залежні від неї дії, спрямовані на отримання вказаного доказу. У випадку визнання поважними причин неподання учасником справи доказів у встановлений законом строк суд може встановити додатковий строк для подання вказаних доказів (частини перша - п`ята статті 83 ЦПК України).

Частиною першою - третьою статті 84 ЦПК України передбачено, що учасник справи, у разі неможливості самостійно надати докази, вправі подати клопотання про витребування доказів судом. Таке клопотання повинно бути подане в строк, зазначений у частинах другій та третій статті 83 цього Кодексу. Якщо таке клопотання заявлено з пропуском встановленого строку, суд залишає його без задоволення, крім випадку, коли особа, яка його подає, обґрунтує неможливість його подання у встановлений строк з причин, що не залежали від неї.

У клопотанні повинно бути зазначено: 1) який доказ витребовується; 2) обставини, які може підтвердити цей доказ, або аргументи, які він може спростувати; 3) підстави, з яких випливає, що цей доказ має відповідна особа; 4) вжиті особою, яка подає клопотання, заходи для отримання цього доказу самостійно, докази вжиття таких заходів та (або) причини неможливості самостійного отримання цього доказу.

У разі задоволення клопотання суд своєю ухвалою витребовує відповідні докази.

Стосовно клопотання представника відповідача про витребування витребування відомостей щодо дати перетину державного кордону України та відсутності у період 01.03.2022 по 01.09.2024 року ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , представниця позивачки адвокат Августова М.В. наголосила на тому, що цей факт сторона позивача повністю визнає, а тому ці обставини не потребують доказуванню. Окрім того, вони не стосуються предмета спору щодо поділу майна подружжя та є такими, що не підлягають доказуванню у даній справі.

При цьому питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Крім того, докази, які були зібрані та надані сторонами, у іншій справі не можуть бути прийняті та оцінені судом у цій справі.

Враховуючи вищевикладене, суд доходить висновку, що клопотання задоволенню не підлягають.

Керуючись статтями 76, 80, 83, 84, 259, 260, 268 ЦПК України, ЦПК України, суд

у х в а л и в:

Клопотання представника ОСОБА_2 - адвоката Каленика Олександра Володимировича про повернення до стадії підготовчого провадження, витребування доказів у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя - залишити без задоволення.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та оскарженню в апеляційному порядку не підлягає.

Повний текст ухвали складено 25 жовтня 2024 року.

Суддя В. М. Яковлева