Справа № 740/6400/24
Провадження № 2/740/1821/24
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 грудня 2024 року м. Ніжин

Ніжинський міськрайонний суд Чернігівської області в складі:

головуючого - судді Карпуся І.М.,

із секретарем судового засідання Кубрак Н.М.,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 до Лосинівської селищної ради Ніжинського району Чернігівської області про визнання права власності на нерухоме майно,

встановив:

Позивачі 29.10.2024 звернулися до суду із позовом, в якому просять визнати:

- за ОСОБА_2 право власності на 4/5 часток будинку з господарськими будівлями та спорудами по АДРЕСА_1 , з яких право власності на: 1/5 частку - як за колишнім членом колгоспного двору; 1/15 частку - в порядку спадкування за законом після померлого ОСОБА_5 ;

- за ОСОБА_3 - право власності на 4/15 часток вказаного будинку, з яких право власності на: 1/5 частку - як за колишнім членом колгоспного двору; 1/15 частку - в порядку спадкування за законом після померлого ОСОБА_5 ;

- за ОСОБА_1 - право власності на 4/15 часток вказаного будинку, з яких право власності на: 1/5 частку - як за колишнім членом колгоспного двору; 1/15 частку - в порядку спадкування за законом після померлого ОСОБА_5 ;

- за ОСОБА_4 - право власності на 1/5 частку спірного будинку, як за колишнім членом колгоспного двору.

Позов аргументують тим, що житловий будинок АДРЕСА_1 мав статус колгоспного двору і станом на 15.04.1991 в будинку були зареєстровані та проживали: ОСОБА_5 , ОСОБА_1 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_2 . Таким чином, частка кожного члена колгоспного двору складала по 1/5.

ОСОБА_5 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 . Спадщину після нього прийняли його дружина ОСОБА_1 , син ОСОБА_2 та дочка ОСОБА_3 , так як були зареєстровані зі спадкодавцем на час смерті та після його смерті фактично вступили в управління та володіння спадковим майном.

Проте, у зв`язку з належністю житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами за адресою: АДРЕСА_1 , до категорії «колгоспний двір», нотаріусом відмовлено позивачам у оформленні їх спадкових прав на частки будинку.

З аналогічних підстав позивачі не можуть зареєструвати і право власності на належні їм, як членам колгоспного двору, частки.

Ухвалою судді 06.11.2024 відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче засідання по справі.

Позивачі у підготовче судове засідання не з`явились, подали до суду письмові заяви про розгляд справи за їх відсутності та підтримку позову.

Представник відповідача - Лосинівської селищної ради Ніжинського району Чернігівської області в судове засідання не з`явився, надавши до суду заяву про розгляд справи за їх відсутності та визнання позову.

У відповідності до ч. 3 ст. 211, ч. 2 ст. 247 ЦПК України суд вважає за можливе розглянути справу без участі сторін на підставі наявних у справі доказів, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Згідно ч.3, 4 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

Дослідивши матеріали справи та з`ясувавши фактичні обставини, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду і вирішення спору по суті, суд встановив такі обставини та дійшов наступного висновку.

Судом встановлено, що відповідно до довідки, виданої Лосинівською селищною радою Ніжинського району Чернігівської області від 23.09.2024 за № 234, станом на 15.04.1991 у домоволодінні, розташованому за адресою: АДРЕСА_1 , мешкали: ОСОБА_5 - голова двору, ОСОБА_1 - дружина, ОСОБА_8 - дочка, ОСОБА_9 - дочка, ОСОБА_2 - син (а.с.24).

З копії свідоцтва про укладення шлюбу серії НОМЕР_1 вбачається, що після укладення шлюбу ОСОБА_8 змінила прізвище на « ОСОБА_8 » (а.с 15).

З копії свідоцтва про укладення шлюбу серії НОМЕР_2 вбачається, що після укладення шлюбу ОСОБА_9 змінила прізвище на « ОСОБА_9 » (а.с.21).

Згідно довідки КП «Ніжинське МБТІ» № 01822 від 02.10.2024, житловий будинок АДРЕСА_1 станом на 31.12.2012 зареєстрований на праві особистої власності за колгоспним двором, головою якого є ОСОБА_5 , на підставі свідоцтва про право особистої власності на домоволодіння, виданого 15.06.1990 виконавчим комітетом Ніжинської районного ради народних депутатів згідно рішення № 153 від 12.07.1989 (а.с. 25-26).

Згідно ст. 120 ЦК УРСР колгоспний двір - це сімейно-трудове об`єднання осіб, які використовують майно двору для ведення підсобного господарства і для сімейних потреб. Майно колгоспного двору належить його членам на праві сумісної власності.

Відповідно до ч.2 ст.123 ЦК УРСР розмір частки члена двору встановлюється виходячи з рівності часток усіх членів двору, включаючи неповнолітніх і непрацездатних.

Колгоспний двір був припинений 15 квітня 1991 року, коли відповідно до постанови Верховної Ради Української РСР № 885-ХІІ був введений в дію Закон України «Про власність».

Таким чином, позивачі ОСОБА_2 , ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та померлий ОСОБА_5 мали рівне право на майно колгоспного двору, а значить, і на вказаний вище житловий будинок з господарськими спорудами, тобто по 1/5 частці кожен.

ОСОБА_5 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_3 (а.с. 22).

Відповідно до ст. 524 ЦК УРСР 1963 року (діючого на час відкриття спадщини) спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом.

Згідно ст. 525 ЦК УРСР, часом відкриття спадщини визнається день смерті спадкодавця, а при оголошенні його померлим - день, зазначений в статті 21 цього Кодексу. У відповідності до ст. 526 ЦК УРСР місцем відкриття спадщини визнається останнє постійне місце проживання спадкодавця (стаття 17 цього Кодексу), а якщо воно невідоме, - місцезнаходження майна або його основної частини.

Відповідно до ч. 1 ст. 529 ЦК УРСР при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. До числа спадкоємців першої черги належить також дитина померлого, яка народилася після його смерті.

За змістом ст.548 ЦК УРСР для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв і прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини.

Визнається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він, окрім іншого, фактично вступив в управління або володіння спадковим майном, подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини (ч.1 ст.549 ЦК УРСР).

Відповідно до довідки, виданої Шатурським старостинським округом Лосинівської селищної ради Ніжинського району № 116 від 24.10.2023, ОСОБА_5 на день смерті постійно був зареєстрований та проживав по АДРЕСА_1 . Разом з ним на день смерті за вищевказаною адресою проживали та були зареєстровані: ОСОБА_1 - дружина, ОСОБА_2 - син, ОСОБА_3 - дочка (а.с.23).

Таким чином, спадщину після смерті ОСОБА_5 як спадкоємці за законом шляхом фактичного вступу в управління або володіння спадковим майном відповідно до ст.529, 549 ЦК УРСР прийняли позивачі ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_12 , отже останні набули право, в тому числі, і на належну спадкодавцю 1/5 частку спірного будинку в рівних частинах - по 1/15 частки кожен.

Згідно копії матеріалів спадкової справи №1115/2016 заведеної до майна померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_5 , позивачами ОСОБА_2 , ОСОБА_1 та ОСОБА_3 подано заяву про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом на майно, належне спадкодавцю.

Відповідно до копії постанови Другої чернігівської державної нотаріальної контори від 23.10.2024, позивачам ОСОБА_2 , ОСОБА_1 та ОСОБА_3 відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на житловий будинок АДРЕСА_1 , у зв`язку з належністю вказаного будинку до категорії «колгоспний двір».

У роз`ясненнях, наданих у п. 23 Постанови Пленуму ВСУ № 7 від 30.05.2008 «Про судову практику у справах про спадкування» визначено, що свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, встановленому цивільним законодавством. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутись до суду за правилами позовного провадження.

Статтями 15 та 16 ЦК України передбачено право особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Одним із способів захисту права, встановлених цивільним законодавством, є, зокрема, його визнання.

Статтею 41 Конституції України гарантовано право кожного володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Право власності набувається в порядку, визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Частиною першою статті 316 ЦК України поняття права власності визначено як право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. При цьому право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом (ст. 328 ЦК України).

Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Згідно п.4.15 глави 10 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженої Наказом МЮУ № 296/5 від 22.02.2012 видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації, провадиться нотаріусом після подання правовстановлюючих документів про належність цього майна.

Отже, у зв`язку з належністю спірного будинку до категорії «колгоспний двір», позивачі позбавлені можливості відновити свої права у позасудовому порядку шляхом звернення до державного реєстратора та нотаріуса, а тому їх права підлягають судовому захисту шляхом визнання за ними права власності.

Суд доходить висновку про наявність підстав для задоволення позову та визнання за позивачами ОСОБА_2 , ОСОБА_1 , ОСОБА_3 (за кожним з них) права власності на 4/15 часток, з яких: 1/5 частка у праві власності належна як членам колгоспного двору, та 1/15 частка у праві власності в порядку спадкування за законом після ОСОБА_5 , а за ОСОБА_4 - права власності на 1/5 спірного будинку, як за членом колишнього колгоспного двору.

Керуючись ст.ст. 200, 263 - 265 ЦПК України, суд

ухвалив:

Позов ОСОБА_2 , ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 до Лосинівської селищної ради Ніжинського району Чернігівської області про визнання права власності на нерухоме майно - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_4 , право власності на 4/15 часток житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами по АДРЕСА_1 .

Визнати за ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_5 , право власності на 4/15 часток житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами по АДРЕСА_1 .

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_6 , право власності на 4/15 часток житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами по АДРЕСА_1 .

Визнати за ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП НОМЕР_7 , право власності на 1/5 частки житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами по АДРЕСА_1 .

На рішення може бути подана апеляційна скарга безпосередньо до Чернігівського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя І.М. Карпусь