Провадження № 2/161/672/24
ЛУЦЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 січня 2024 року місто Луцьк

Луцький міськрайонний суд Волинської області

в складі: головуючого судді Пахолюка А.М.,

при секретарі - Мельник М.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Луцьку цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору Служба у справах дітей Луцької міської ради, Приватне акціонерне товариство «Волиньобленерго» Луцька філія, Акціонерне товариство «Оператор газорозподільної системи «Волиньгаз», про спонукання до вчинення дій,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася в суд з позовом до ОСОБА_2 про про спонукання до вчинення дій, треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору Служба у справах дітей Луцької міської ради, ПрАТ «Волиньобленерго» Луцька філія, АТ «ОГС «Волиньгаз».

Свої вимоги обґрунтовує тим, що вона є донькою відповідача ОСОБА_2 . Рішенням Луцького міськрайонного суду Волинської області від 06.05.2021 року шлюб між батьками позивача було розірвано. Після розлучення, позивач залишилася проживати із матір`ю в будинку відповідача, який є власником частки цього житлового будинку, який значиться як квартира, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 . З лютого 2023 року відповідач проживає окремо, створивши нову сім`ю.

Також, вказує, що відповідно до рішення Луцького міськрайонного суду від 08.12.2022 року, у справі № 161/7892/22 було частково задоволено позовні вимоги ОСОБА_2 про стягнення 50% вартості спожитих комунальних послуг в сумі 7 998,00 грн. з матері позивача - ОСОБА_3 за проживання в належній відповідачу частці будинку.

Зазначає, що відповідач будучи власником частки будинку, який значиться як квартира, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , з власної ініціативи розірвав договори з постачання комунальних послуг з ПрАТ «Волиньобленерго» Луцька філія та АТ «ОГС «Волиньгаз». Крім того, зазначає, що відключення будинку від електропостачання та газопостачання є умисними діями відповідача, оскільки її матір ОСОБА_1 сплачує комунальні послуги.

Відповідно, позивач, не маючи іншого житла, будучи неповнолітньою, була позбавлена належних умов проживання в будинку, що належить відповідачу.

З врахуванням наведеного, просить суд, зобов`язати відповідача укласти договори з постачання комунальних послуг, які були розірвані ним з власної ініціативи, подавши відповідні заяви до постачальних організацій: ПрАТ «Волиньобленерго» Луцька філія та АТ «ОГС «Волиньгаз», допустити негайне виконання рішення в частині підключення будинку, який значиться як квартира, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 до електропостачання та газопостачання та звільнити позивача від сплати судового збору, оскільки вона є неповнолітньою та не має джерела доходу, перебуває на повному утриманні батьків і не має можливості сплатити судовий збір.

У відзиві на позовну заяву відповідач не погоджується з позовом та вважає його не обґрунтованим та таким, що не підлягає до задоволення. Зазначає, що він дійсно являється батьком позивача ОСОБА_1 , яка разом з його колишньою дружиною проживає у будинку, який значиться як квартира, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 та належить йому на праві власності, проте сам відповідач з листопада 2021 року проживає за адресою: АДРЕСА_2 . Відповідач вказує, що після зміни ним місця проживання, його колишня дружина відмовилася сплачувати за комунальні послуги, в тому числі за постачання електроенергії та природного газу, використовувала їх не раціонально, у зв`язку з чим він відмовився від надання вказаних послуг.

Представник служби у справах дітей надав суду письмові пояснення, в яких вказує, що відповідач своїми діями порушує право позивача на проживання в таких санітарно-гігієнічних та побутових умовах, що не завдають шкоди її фізичному та розумовому розвитку та вважають позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню.

Представник АТ «ОГС «Волиньгаз» надав суду письмові пояснення, в яких зазначив, що газопостачання за адресою: АДРЕСА_1 припинено на підставі заяви власника помешкання, проте договір розподілу природного газу від 04.04.2023 року, який укладений між АТ «Волиньгаз» та ОСОБА_2 не розірвано.

Ухвалою суду від 04 вересня 2023 року відкрито загальне позовне провадження у справі.

Ухвалою суду від 04 вересня 2023 року позивача звільнено від сплати судового збору у справі.

Протокольною ухвалою суду від 14 листопада 2023 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті.

До судового засідання позивач подала заяву, в якій просять справу слухати у її відсутності, позовні вимоги підтримує та просить позов задовольнити. В минулому судовому засіданні зазначила, що після 2022 року тато з мамою не живуть разом. На даний час, тато проживає окремо, але дозволив їй та її мамі залишатися і далі проживати в будинку за адресою: АДРЕСА_1 . Вказує, що за комунальні послуги сплачує її матір ОСОБА_3 . Зазначає, що не пам`ятає коли саме відбулось відключення будинку від газопостачання та електропостачання, але наразі вони разом із мамою проживають у кризовій кімнаті.

Представник позивача в минулому судовому засіданні позов підтримав, з підстав, викладених у позові. Зазначив, що після сплати матір`ю позивача заборгованості по комунальних послугах в будинку за адресою: АДРЕСА_1 , підключення до газопостачання та електропостачання, так і не відбулося. Просив позов задовольнити та зобов`язати відповідача відновити підключення до газо- та електропостачання до вищезгаданого будинку.

Відповідач до початку судового засідання подав заяву про розгляд справи його відсутності, проти задоволення позову заперечує. В минулому судовому засіданні пояснив, що у зв`язку із заборгованістю по сплаті комунальних послуг, самостійно відключив електро- та газопостачання в будинку, де проживає позивач. Вказав, що на даний час боргу по комунальних послугах немає, однак підлючити будинок до газо- та електропостачання не бажає у зв`язку із втратою довіри до колишньої дружини ОСОБА_3 .

Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору в особі служби у справах дітей в минулому судовому засіданні позов підтримав. До початку судового засідання подав суду заяву про слухання справи у його відсутності, просить суд позов задовольнити.

Інші учасники процесу в судове засідання не з`явилися по невідомим суду причинам, хоча належним чином були повідомлені про час та місце розгляду справи.

Суд вважає за можливе слухати справу у відсутності учасників справи по наявним матеріалам справи.

У відповідності до вимог ч.2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши письмові докази у справі, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 є рідною донькою відповідача ОСОБА_2 згідно свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 (а.с.6).

Відповідно до договору дарування № 4503 від 27.12.2004 року, 20/50 частин житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами за адресою: АДРЕСА_3 , які значаться як «квартира АДРЕСА_4 » належать ОСОБА_2 (а.с. 33-35).

Із акту від 10.10.2023 року вбачається, що відповідач, на даний час фактично проживає за іншою адресою: АДРЕСА_2 (а.с. 36).

Згідно рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 08.12.2022 року, ОСОБА_2 звернувся в суд до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості. Позовні вимоги ОСОБА_2 були задоволені судом частково, а саме ухвалено стягнути 50% вартості сплачених позивачем житлово-комунальних послуг за період з 2021 року по травень 2022 року в розмірі 7 998,94 грн. (а.с. 33-34). Зазначеним судовим рішенням встановлено, що відповідач ОСОБА_2 та його колишня дружина ОСОБА_3 , з якою проживає позивач, спільно несли обов`язок по оплаті житлово-комунальних послуг.

Судом встановлено, що матір позивача, згідно квитанцій від 21.08.2023 року, сплатила визначену судовим рішенням заборгованість по комунальних послугах за адресою: АДРЕСА_1 (а.с. 12-13). Зазначену обставину підтвердив відповідач в судовому засіданні.

Із матеріалів справи вбачається, що електропостачання та газопостачання до квартири за адресою: АДРЕСА_1 було вимкнено згідно звернення та поданих документів відповідача як власника особового рахунка/помешкання (а.с. 10-11). Зазначену обставину підтвердив відповідач у ході розгляду даної справи.

Частинами 2, 5 статті 319 Цивільного кодесу України передбачено, що власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. При здійсненні своїх прав та виконанні обов`язків власник зобов`язаний додержуватися моральних засад суспільства. Власник не може використовувати право власності на шкоду правам, свободам та гідності громадян, інтересам суспільства, погіршувати екологічну ситуацію та природні якості землі.

Згідно ст. 322 ЦК України власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно зі ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.

Відповідно до статті 18 Закону України «Про охорону дитинства» держава забезпечує право дитини на проживання в таких санітарно-гігієнічних та побутових умовах, що не завдають шкоди її фізичному та розумовому розвитку. Діти - члени сім`ї наймача або власника жилого приміщення мають право користуватися займаним приміщенням нарівні з власником або наймачем. Органи опіки та піклування зобов`язані здійснювати контроль за додержанням батьками або особами, які їх замінюють, майнових та житлових прав дітей при відчуженні жилих приміщень та купівлі нового житла.

Згідно ч. 1 статті 156 Житлового кодексу України, члени сім`ї власника жилого будинку (квартири), які проживають разом з ним у будинку (квартирі), що йому належить, користуються жилим приміщенням нарівні з власником будинку (квартири), якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням.

Допитана в судому засіданні в якості свідка матір позивача ОСОБА_3 суду показала, що в будинку за адресою: АДРЕСА_1 , остання мешкає разом із неповнолітньою донькою ОСОБА_3 , іншого житла у неї немає. З 07 квітня 2023 року у даному будинку було відключене газопостачання, а з 23.06.2023 року - електроенергія. Зазначає, що відключення відбулось через умисні дії відповідача, який, як власник будинку, подав відповідні заяви до АТ «ОГС «Волиньгаз» та ПрАТ «Волиньобленерго» Луцька філія. Вказує, що між нею та відповідачем не було жодних домовленостей щодо порядку оплати комунальних послуг.

Отже, відповідач, надаючи дозвіл проживати в своєму житлі колишній дружині та дитині, не узгодив з ними порядку оплати комунальних послуг, а відтак, його доводи про покладення такого обов`язку лише на мати позивача є необґрунтованими.

Враховуючи зазначені вище вимоги закону, суд вважає, що відповідач, не зважаючи на відсутність заборгованості по сплаті комунальних послуг в будинку за адресою: АДРЕСА_1 , де проживає його неповнолітня донька із матір`ю, за власною ініціативою, без відповідних правових підстав, відключив помешкання від газо- та електропостачання, чим позбавив належних умов проживання свою дитину позивача у справі.

Частиною першою статті 15 ЦК України встановлено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

З урахуванням цих норм правом на звернення до суду за захистом наділена особа у разі порушення (можливого порушення), невизнання або оспорювання саме її прав, свобод чи інтересів, а також у разі звернення до суду органів і осіб, яким надано право захищати права, свободи та інтереси інших осіб або державні та суспільні інтереси.

Відтак, суд повинен установити, чи були порушені (чи існує можливість порушення), не визнані або оспорені права, свободи чи інтереси цих осіб, і залежно від установленого вирішити питання про задоволення позовних вимог або відмову у їх задоволенні.

Застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить від змісту суб`єктивного права, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення.

З цією метою суд повинен з`ясувати характер спірних правовідносин сторін (предмет та підставу позову), характер порушеного права та можливість його захисту в обраний ним спосіб.

Загальний перелік способів захисту цивільного права та інтересів визначені у статті 16 ЦК України.

Як правило, суб`єкт порушеного права може скористатися не будь-яким, а цілком конкретним способом захисту свого права.

Аналогічна позиція викладена в постанові Великої Палати Верховного Суду від 22 серпня 2018 року у справі № 925/1265/16, провадження № 12-158гс18.

Відповідно до пункту 4 частини другої статті 16 ЦК України одним із способів судового захисту цивільних прав та інтересів може бути відновлення становища, яке існувало до порушення.

На думку суду, вищевказаний спосіб захисту цивільних прав та інтересів буде доцільно застосувати в даних спірних правовідносинах, як такий, що забезпечить фактичне відновлення прав позивача.

Отже, відповідач, своїми неправомірними діями по відключенню помешкання, де проживає його донька позивач ОСОБА_1 від газо- та електропостачання, порушив її права та інтереси, а тому позов слід задовольнити та зобов`язати відповідача відновити становище, яке існувало до його порушення.

Щодо негайного виконання рішення в частині підключення відповідачем будинку, який значиться як квартира, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , до газопостачання та електропостачання, суд зазначає наступне.

Частиною 1 статті 430 Цивільного процесуального кодексу України визначено справи, коли суд допускає негайне виконання рішень. Дана справа не підпадає до визначених вищевказаною статтею категорій справ, а відтак відсутні правові підстави для допуску рішення до негайного виконання.

Таким чином, оцінивши зібрані та дослідженні в судовому засіданні докази в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що позов слід задовольнити та зобов`язати ОСОБА_2 звернутися із заявами до ПрАТ «Волиньобленерго» Луцька філія та АТ «ОГС «Волиньгаз» про відновлення газо- та електропостачання до будинку, який значиться як квартира: за адресою АДРЕСА_1 .

Керуючись ст.ст. 10, 12, 27, 77, 81, 141, 263-265, 354 ЦПК України, на підставі ст.ст. 15, 16, 319, 383, 405, 509 Цивільного кодексу України, ст. 156 Житлового кодексу України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Позов задовольнити.

Зобов`язати ОСОБА_2 відновити газопостачання і електропостачання до будинку, який значиться як квартира, що знаходиться за адресою АДРЕСА_1 та укласти договори з постачання комунальних послуг з Приватним акціонернерним товариством «Волиньобленерго» Луцька філія та Акціонерним товариством «Оператор газорозподільної системи «Волиньгаз».

Рішення може бути оскаржене до Волинського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Волинського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасники справи:

Позивач ОСОБА_1 , ідентифікаційний номер невідомо, адреса місця проживання: АДРЕСА_5 ;

Відповідач ОСОБА_2 , ідентифікаційний номер НОМЕР_2 , адреса місця проживання: АДРЕСА_6 ;

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - Служба у справах дітей Луцької міської ради, місцезнаходження: м. Луцьк, вул. Богдана Хмельницького,21, ;

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору Приватне акціонерне товариство «Волиньобленерго» Луцька філія, місцезнаходження: м. Луцьк, вул. Львівська, 150, ЄДРПОУ 00131512;

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору Акціонерне товариство «Оператор газорозподільної системи «Волиньгаз», , місцезнаходження: м. Луцьк, вул. І. Франка, 12.

Повний текст рішення складено 29 січня 2024 року.

Суддя Луцького міськрайонного

суду Волинської області Пахолюк А.М.