Справа № 372/6421/24
Провадження 2-з-75/24
ухвала

Іменем України

29 листопада 2024 року Обухівський районний суд Київської області у складі:

головуючого судді Кравченка М.В.

при секретарі Сікорській М.А.

розглянувши у приміщенні Обухівського районного суду Київської області у відкритому судовому засіданні цивільну справу за заявою ОСОБА_1 про забезпечення позову,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 буде подано до суду позовну заяву до ОСОБА_2 про стягнення безпідставно набутих коштів.

29.11.2024 року через канцелярію суду за вх. № 32961/24 надійшла заява ОСОБА_1 про вжиття заходів забезпечення позову, шляхом накладення арешту на майно, ОСОБА_2 , а саме просить суд прийняти заяву про забезпечення позову. До набрання законної сили рішенням Деснянського районного суду м. Києва у даній справі вжити заходи забезпечення позову шляхом: накладення арешту на нерухоме майно - земельну ділянку, площею 0,1428 га, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 , кадастровий номер :05:003:0068, цільове призначення якої: 02.01 - для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 231 та житловий будинок АДРЕСА_2 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 231. Заборони органам та суб`єктам, які здійснюють повноваження у сфері державної реєстрації прав вчиняти будь-які дії, пов`язані з державною реєстрацією речових прав на нерухоме майно, в тому числі, реєстрацію права власності, відчуження нерухомого майна та державну реєстрацією обтяжень речових прав на нерухоме щодо майна: земельної ділянки, кадастровий номер :05:003:0068, цільове призначення якої: 02.01 - для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 231 та житловий будинок АДРЕСА_2 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 231 та житлового будинку АДРЕСА_2 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 231.

Обґрунтовуючи заяву, зазначив, що 12 липня 2019 року між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 укладено Договори купівлі-продажу земельної ділянки кадастровий номер :05:003:0068, для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), загальною площею 0,1428 га та житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 , за якими ОСОБА_1 придбав у ОСОБА_2 нерухоме майна та сплатив за нього грошові кошти у розмірі 5 636 400, 00 грн. Через деякий час виявилося, що у ОСОБА_2 є непогашені борги перед третіми особами - ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , який в свою черу звернувся до суду про його стягнення. Також рішеннями судових інстанцій визнано вищенаведені Договори купівлі- продажу майна від 12.07.2019 року недійсними, оскільки є підстави вважати їх вчинення з метою приховання майна від виконання в майбутньому боргових зобов`язань перед ОСОБА_3 . ОСОБА_1 не знав та не міг навіть здогадуватись про існування боргових зобов`язань Відповідача перед третіми особами, а тим паче здійснювати дії, спрямовані на укладення фіктивного правочину з метою приховання майна перед кредиторами Відповідача. Позивач не являється ані родичем, ані близьким другом Відповідача та мав намір саме придбати майно для наступного користування та проживання в будинку. І факт передачі коштів на виконання договорів купівлі-продажу були перевірені приватним нотаріусом під час укладення договорів. Після цього ОСОБА_1 відразу звернувся з позовною заявою про стягнення коштів з ОСОБА_2 за договорами купівлі-продажу майна. Рішенням Обухівського районного суду Київської області від 28.08.2024 року у справі №754/3663/24 в задоволенні позовних вимог було відмовлено, мотивуючи це тим, що сплачені кошти згідно банківських квитанцій не свідчать про реальність наміру сторін у справі щодо нерухомого майна та не спростовують фіктивність договорів. У зв`язку із зазначеним, ОСОБА_1 вимушений звернутись до суду з позовом про повернення безпідставно набутих коштів. Станом на сьогоднішній день у ОСОБА_1 відсутні на праві власності ані житловий будинок з земельною ділянкою, ані грошові кошти у розмірі 5 636 400 грн, що були передані Відповідачу для купівлі нерухомого майна. 20.02.2023 року постановою приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Фесик М.О. у виконавчому провадженні N° 71081214 з примусового виконання виконавчого листа № 754/7728/19, виданого 02.02.2023 року Деснянським районним судом міста Києва описано та накладено арешт на нерухоме майно Боржника ОСОБА_2 житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1 , що знаходиться на земельній ділянці, площею 0,1428 га, кадастровий номер :05:003:0068 за адресою: розташований за адресою: АДРЕСА_1 . Враховуючи наявність рішень судових інстанцій про визнання недійсним договору купівлі-продажу земельної ділянки, право власності на земельну ділянку буде повернуто ОСОБА_2 , а отже і земельна ділянки в найкоротші строки описано, арештовано та реалізовано з електронних торгів. Враховуючі існування боргових зобов`язань ОСОБА_2 перед третіми особами - кредиторами та відкритими виконавчими провадженнями у приватного виконавця, є велика ймовірність реалізації зазначеного нерухомого майна для задоволення вимог кредиторів поки буде розглядатись позов ОСОБА_1 про стягнення безпідставно набутих коштів. Хоча саме Заявник має першочергове право на повернення коштів, переданих за договорами купівлі-продажу майна саме за рахунок реалізації (продажу) житлового будинку та земельної ділянки, власниками яких був саме Позивач. Оскільки права ОСОБА_1 , як покупця були порушені, наразі в нього є майнова вимога до Продавця про повернення безпідставно набутих ним коштів за договорами купівлі-продажу від 12 липня 2019 року, оскільки факт оплати підтверджено документарно згідно банківських квитанцій, нотаріально посвідченими договорами купівлі-продажу та ніким не спростовано. Зважаючи на те, що у ОСОБА_2 на праві власності окрім зазначених вище житлового будинку та земельної ділянки іншого майна немає, після отримання рішення суду про стягнення безпідставно набутих коштів ОСОБА_1 зможе задовольнити свої вимоги повністю або хоча б частково лише внаслідок реалізації цього майна. ОСОБА_2 або його кредитори наразі можуть зазначене майно реалізувати з електронних торгів, що в подальшому унеможливить або значно ускладнить задоволення кредиторських вимог ОСОБА_1 . Хоча саме ОСОБА_1 повинен першочергове отримати задоволення своїх вимог, оскільки майно, що може бути реалізовано з торгів має належати Заявнику. Крім того, в 2023 році ОСОБА_5 звернулась з позовною заявою до ОСОБА_2 про поділ спільної сумісної власності подружжя в частині житлового будинку, виключення майна з акту опису та звільнення його з-під арешту. Постановою Київського апеляційного суду від 24.04.2024 року у справі №372/1561/23 апеляційну скаргу ОСОБА_5 задоволено та визнано за Позивачкою У право власності на 1/2 частину житлового будинку АДРЕСА_2 та за Відповідачем У права власності на 1/2 частину житлового будинку АДРЕСА_2 , виключити з опису та зняти з під арешту, належну ОСОБА_5 1/2 частину житлового будинку АДРЕСА_2 , накладений постановою приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Фесик М.О. № №71081214 від 20.02.2023 року про опис та арешт майна боржника ОСОБА_2 . Таким чином, У частина житлового будинку може бути реалізована в будь-який момент дружиною ОСОБА_2 як співвласником, передано в іпотеку, накладено заборону відчуження або іншим чином накладено обтяження задля унеможливлення задоволення вимог кредиторів за рахунок майна. У разі можливого задоволення позову, та, одночасно, реалізації майна, накладення заборони відчуження тощо дії, необхідність вчинення яких постане перед Заявником з метою реального виконання судового рішення, будуть такими, що призведуть до порушення його прав, а також до понесення додаткових грошових витрат. Невжиття заходів забезпечення позову може істотно ускладнити чи унеможливити ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів Заявника, за захистом яких він звернувся до суду. Вжиття заходів забезпечення позову буде спрямовано в тому числі на забезпечення збереження балансу інтересів існуючих учасників, адже попередить можливість понесення ними можливих збитків та додаткових витрат у випадку подальшого відчуження чи розпорядження спірним активом. Подальші дії приватного виконавця в рамках виконавчого провадження щодо стягнення заборгованості на підставі виконавчого листа вплинуть на майнові права ОСОБА_1 , а тому він вимушений звернутися до суду з даною заявою.

Розгляд заяви здійснюється без виклику сторін в порядку ч. 1 ст. 153 ЦПК України.

Перевіривши та дослідивши заяву та додані до неї докази, суд вважає, що заява не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачені ст. 150 ЦПК України заходи забезпечення позову.

Відповідно до ч. 2 ст. 149 ЦПК України забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача.

В порядку ст. 150 ЦПК України, видами забезпечення позову, зокрема може бути накладення арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб, частина 3 цієї ж статті передбачає, що види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Забезпечення позову є цивільно-процесуальним заходом, що вживається судом та направлений на захист матеріально-правових інтересів позивача, що гарантують реальне виконання судового рішення. Він застосовується лише до позовів про визнання і про присудження. Вирішуючи питання про забезпечення позову та приймаючи за ним рішення, суд зобов`язаний враховувати обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, та зазначені ним докази, що підтверджують кожну обставину.

У п. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.2006 № 9 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді про забезпечення позову» зазначено, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

При вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів. Суд також зобов`язаний враховувати обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, та зазначені ним докази, що підтверджують кожну обставину.

Суд вважає, що заявником не доведено того, що невжиття заходів забезпечення позову, а саме накладення арешту на майно, може істотно вплинути на ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він має намір звернутися до суду, а також, що такі заходи забезпечення позову, як накладення арешту на майно є співмірними із заявленими позовними вимогами, які позивач має намір заявити.

При цьому враховуючи вищевикладене, суд вважає недоцільним виклик в судове засідання особи, яка подала заяву про забезпечення позову для надання пояснень або додаткових доказів, які б підтвердили необхідність забезпечення позову і приходить до висновку про необґрунтованість вимог заяви та необхідність відмови у її задоволенні.

Керуючись ст.ст. 149-153, 154, 157 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

В задоволенні заяви ОСОБА_1 про вжиття заходів забезпечення позову відмовити.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Київського апеляційного суду через Обухівський районний суд Київської області шляхом подачі апеляційної скарги в п`ятнадцятиденний строк з дня проголошення ухвали.

Ухвала суду набирає законної сили відповідно до ст. 261 ЦПК України..

Суддя М.В.Кравченко