Справа №498/1964/24
Провадження по справі №2-н/498/108/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 листопада 2024 року суддя Великомихайлівського районного суд Одеської області Чернецька Н.С., розглянувши матеріали цивільної справи за заявою товариства з обмеженою відповідальністю «Одеська обласна енергопостачальна компанія» про видачу судового наказу про стягнення заборгованості за спожиту електроенергію з ОСОБА_1 ,

ВСТАНОВИВ:

15 листопада 2024 року заявник товариства з обмеженою відповідальністю «Одеська обласна енергопостачальна компанія» звернулися до суду з заявою про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за спожиту електроенергію в сумі 16992,56 грн., інфляційних нарахувань в розмірі 838,22 грн. та трьох відсотків річних у розмірі 288,29 грн. та 302,80 грн. судового збору.

Згідно з ч. 3 ст. 19 ЦПК України наказне провадження призначене для розгляду справ за заявами про стягнення грошових сум незначного розміру, щодо яких відсутній спір або про його наявність заявнику невідомо.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 160 ЦПК України, судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених статтею 161 цього Кодексу. Із заявою про видачу судового наказу може звернутися особа, якій належить право вимоги, а також органи та особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб.

Пунктом третім ч. 1 ст. 161 ЦПК України, визначено, що судовий наказ може бути видано, якщо заявлено вимогу про стягнення заборгованості за оплату житлово-комунальних послуг, телекомунікаційних послуг, послуг телебачення та радіомовлення з урахуванням індексу інфляції та 3 відсотків річних, нарахованих заявником на суму заборгованості.

Статтею 163 ЦПК України визначено вимоги до форми і змісту заяви про видачу судового наказу, недодержання яких відповідно ч. 1 ст. 165 ЦПК України є безумовною підставою для відмови у видачі судового наказу.

Згідно з п. 3 ч. 3 ст. 163 ЦПК України, до заяви про видачу судового наказу додається копія договору, укладеного в письмовій (в тому числі електронній) формі за яким пред`явлено вимоги про стягнення грошової заборгованості.

До заяви про видачу судового наказу додаються також інші документи або їх копії, що підтверджують обставини, якими заявник обґрунтовує свої вимоги (п. 4 ч. 3 ст. 163 ЦПК України).

Відповідно до п. 13 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2011 № 14 «Про практику розгляду судами заяв у порядку наказного провадження», якщо заявлено вимогу про стягнення заборгованості за надані житлово-комунальні послуги, судовий наказ може бути видано за наявності відповідних договорів про надання таких послуг, інших письмових доказів, що підтверджують фактичне надання та отримання таких послуг. Крім того, заявник має обґрунтувати свої вимоги та додати документи, що вказують на правильність і безспірність розрахунків, а також застосування тарифів на відповідні послуги.

Проте, всупереч вищевказаним вимогам закону заявником не подано копії договору про постачання електричної енергії укладеного з ОСОБА_1 або будь-яких інших доказів, що підтверджують приєднання ОСОБА_1 до такого договору, зокрема: доказів направлення ОСОБА_1 заяви-пропозиції з проектом договору; доказів неповідомлення споживача протягом 30 днів про свою відмову від укладення договору; доказів приєднання до договору шляхом оплати вже спожитої електричної енергії за таким договором.

Відтак, відсутні докази про погодження сторонами усіх істотних умов договору про надання житлово-комунальної послуги ч.3 ст.12 Закону України «Про житлово-комунальні послуги».

Не надано заявником і доказів того, що власником будинку за адресою: АДРЕСА_1 , який за змістом заяви є об`єктом постачання енергії, є саме боржниця у справі. Сам факт реєстрації за вказаною адресою, не підтверджує отримання нею послуг, як споживача електричної енергії.

Відповідно до п. 8 ч. 1 ст. 165 ЦПК України суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо із поданої заяви не вбачається виникнення або порушення права грошової вимоги, за якою заявником подано заяву про видачу судового наказу.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що із поданої заяви не вбачається виникнення або порушення права грошової вимоги, за якою заявником подано заяву про видачу судового наказу, адже не надано доказів на підтвердження того, що саме ОСОБА_1 є споживачем послуг з постачання електричної енергії.

Згідно із ч. 1 ст. 166 ЦПК України, відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктами 1,2,8,9 ч.1 ст. 165 цього Кодексу, не є перешкодою для повторного звернення з такою самою заявою в порядку, встановленому цим розділом, після усунення її недоліків.

Керуючись ст. 165, 166 ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Відмовити товариству з обмеженою відповідальністю «Одеська обласна енергопостачальна компанія» у видачі судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за спожиту електроенергію.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подачі апеляційної скарги до Одеського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її постановлення.

Суддя Н.С. Чернецька