Справа № 309/5195/24
Провадження № 2/309/1405/24
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 грудня 2024 року м. Хуст

Хустський районний суд Закарпатської області

в складі: головуючого-судді Сідей Я.Я.

з участю секретаря судового засідання: Свистак К.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження в м. Хуст цивільну справу за позовом:

ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору: приватний нотаріус Хустського районного нотаріального округу Рошинець Наталія Павлівна

про визнання права власності на житловий будинок,

В С Т А Н О В И В:

Позивачка ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору: приватний нотаріус Хустського районного нотаріального округу Рошинець Наталія Павлівна про визнання права власності на житловий будинок. Посилається на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер її дід ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_2 . На день його смерті він був зареєстрований в будинку за адресою: АДРЕСА_1 , разом з ним проживала та була зареєстрована його дружина ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_3 , також разом з ним проживала але не була зареєстрована позивачка ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_4 . Факт споріднення між позивачкою, ОСОБА_2 та померлим ОСОБА_3 підтверджується свідоцтвом про одруження НОМЕР_1 від 21 листопада 1966 року, свідоцтвом про народження батька позивачки ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_2 серії НОМЕР_2 від 27 серпня 2020 року, свідоцтвом про шлюб серія НОМЕР_3 від 14 жовтня 2014 року між ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , свідоцтвом про народження позивачки ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_4 серія НОМЕР_4 від 13 червня 2017 року. Зазначає, що за період свого проживання померлий неодноразово мав намір нотаріально посвідчити договір дарування спадкового майна зокрема житлового будинку який розташований за адресою АДРЕСА_1 в користь своєї внучки, однак за відсутності правовстановлюючих документів був позбавлений такої можливості. Спадкове майно складається з житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, який розташований за адресою: АДРЕСА_1 , який померлий побудував за життя і який йому належав на праві приватної власності але не був зареєстрований. Будинок побудований у 1968 що підтверджується технічною документацією, свідоцтвом про забудову будинку АДРЕСА_2 рішенням виконкому Ізянської сільської ради від 24 січня 1967 року, рішенням про виділення земельної ділянки від 13 січня 1968 року для забудови, технічним паспортом від 25.10 1987 року з зазначенням дати забудови 1969 рік. Факт зміни поштової адреси підтверджується рішенням Хустської міської ради № 2143 від 31.10.2024 року про перейменування вулиць. Звернувшись до нотаріуса для оформлення спадщини на спадкове майно та надавши йому всі наявні у позивачки документи, нотаріус роз`яснила їй на неможливість оформлення спадщини у нотаріальному порядку у зв`язку із відсутністю оригіналів правовстановлюючих документів на житловий будинок, у зв`язку із чим свідоцтво на право на спадщину на вищевказане майно отримати неможливо. З урахуванням наведеного просить суд визнати за нею право власності на житловий будинок з господарськими будівлями, та спорудами який розташований за адресою: АДРЕСА_1 , в порядку спадкування після смерті діда ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_5 .

В судове засідання позивачка ОСОБА_1 не з`явилась. Подала заяву про розгляд справи без її участі за наявними матеріалами. Позовні вимоги підтримує повністю.

Відповідачка ОСОБА_2 в судове засідання не з`явилася. Подала до суду заяву у якій визнає позовні вимоги, та просить розглянути справу без її участі.

Приватний нотаріус Рошинець Наталія Павлівна в судове засідання не з`явилася. Подала заяву у якій не заперечує проти задоволення позову та просить розглянути справу без її участі.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України,з урахуванням заяв учасників процесу про слухання справи за їх відсутності, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

У відповідності до ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

Ч.4 ст. 200 ЦПК України передбачено, що ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому ст.206, 207 цього Кодексу.

Згідно з ч.2 ст. 49 ЦПК України крім прав та обов`язків, визначених у статті 43 цього Кодексу відповідач має право визнати позов (всі або частину позовних вимог) на будь-якій стадії судового процесу.

Відповідно до ч.ч.1, 4 ст.206 ЦПК України позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві.

У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

Вивчивши та дослідивши матеріали справи, з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення виходячи з наступного.

У судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_3 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серія НОМЕР_5 від 25.08.2020 року. (а.с.7)

Відповідно до довідки виданої старостою Ізянського старостинського округу № 02-22/742 від 01.08.2024 року на день смерті ОСОБА_3 був зареєстрований в будинку за адресою: АДРЕСА_1 , разом з ним проживала та була зареєстрована його дружина ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_3 (а.с.11).

З матеріалів справи вбачається, що житловий будинок за адресою АДРЕСА_3 , побудовано у 1998 році, і на такий будинок виготовлено технічний паспорт (а.с.15-16).

Статтею 1218 ЦК встановлено, що до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Умовою для переходу в порядку спадкування права власності на об`єкти нерухомості, в тому числі житловий будинок є набуття спадкодавцем зазначеного права у встановленому законодавством України порядку.

Відповідно до абз. 3 ч. 2 ст. 331 ЦК, якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації.

Відповідно до ч. 3. ст. 3 Закону України від 01 липня 2004 року «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, виникають з моменту такої реєстрації.

Відповідно до ч. 4 ст. 3 зазначеного Закону права на нерухоме майно, що виникли до набрання чинності цим Законом, визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації, передбаченої цим Законом, за таких умов: якщо реєстрація прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення, або якщо на момент виникнення прав діяло законодавство, що не передбачало обов`язкової реєстрації таких прав.

Отже виникнення права власності на нерухоме майно не залежало від державної реєстрації до часу набрання чинності ЦК та Законом України від 01 липня 2004 року «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень».

Отже відсутність державної реєстрації права власності на нерухоме майно, створене та оформлене в передбаченому законом порядку до набрання чинності Законом України від 01 липня 2004 року не є перешкодою для оформлення спадкових прав.

Відтак оскільки спірний будинок збудований ОСОБА_3 , такий не є самочинним будівництвом, то такий будинок (разом із земельною ділянкою) входить до складу спадщини за померлим ОСОБА_3 , однак відсутність правовстановлюючих документів на житловий будинок перешкоджає оформленню спадкових прав на нього у нотаріальному порядку, а отже такі права підлягають судовому захисту.

Відповідно до ч.1 ст.1216 ЦК спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Відповідно до ч.5 ст.1268 ЦК незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Згідно із ч.3 ст.1296 ЦК відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину.

Тлумачення вказаних норм свідчить, що законодавець розмежовує поняття «виникнення права на спадщину» та «виникнення права власності на нерухоме майно, що входить до складу спадщини» й пов`язує з виникненням цих майнових прав різні правові наслідки. Виникнення в спадкоємця права на спадщину, яке пов`язується з її прийняттям, як майнового права зумовлює входження права на неї до складу спадщини після смерті спадкоємця, який не одержав свідоцтва про право на спадщину та не здійснив державної реєстрації права.

Відтак відсутність реєстрації права власності на спірний будинок за ОСОБА_3 не є перешкодою для реалізації позивачем права на оформлення спадщини після смерті останнього.

З урахуванням наведеного, та визнанням відповідачкою ОСОБА_2 позову повністю, таке визнання позову не суперечить закону та не порушує прав інших осіб, суд приймає визнання позову відповідачем, що відповідно до ч.4 ст. 206 ЦПК України, є підставою для його задоволення.

Судові витрати слід покласти на позивача.

За таких обставин, керуючись ст.ст. 12, 13, 81, 142, 206, 258-259, 264-265 ЦПК України суд,

У Х В А Л И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору: приватний нотаріус Хустського районного нотаріального округу Рошинець Наталія Павлівна про визнання права власності на житловий будинок задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП: НОМЕР_6 право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами який розташований за адресою: АДРЕСА_1 , в порядку спадкування після смерті діда ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_5 .

Судові витрат покласти на позивача.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Закарпатського апеляційного суду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя Хустського

районного суду: Сідей Я.Я.