З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
27 вересня 2024 року м.Житомир
Корольовський районний суд м.Житомира у складі:
головуючої судді - Петровської М.В.,
секретаря судового засідання Дзюман О.І.,
позивачки ОСОБА_1 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу та поділ майна,
ОСОБА_1 звернулась до Корольовського районного суду м.Житомира із позовною заявою, відповідно до змісту якої просить:
- встановити, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 проживали однією сім`єю як жінка та чоловік без реєстрації шлюбу, в період часу з серпня 2015 року по січень 2022 року;
- в порядку поділу спільного майна визнати за нею право власності на 1/2 частку майна, що є об`єктом спільної сумісної власності, а саме: автомобіля Renault Laguna, державний номер НОМЕР_1 , номер кузова НОМЕР_2 .
В обгрунтування позову зазначає, що проживала разом з ОСОБА_2 з серпня 2015 року по січень 2022 року як дружина та чоловік, без реєстрації шлюбу. За час спільного проживання у них народились діти ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Факт проживання однією сім`єю підтверджується спільною адресою реєстрації місця проживання: АДРЕСА_1 , наявністю спільних фотокарток. За час проживання однією сім`єю як чоловіка та дружини вели спільне господарство, мали спільний сімейний бюджет, позивачка сплачувала комунальні послуги за належну відповідачу квартиру. В листопаді 2018 року ОСОБА_2 придбав автомобіль Renault Laguna, державний номер НОМЕР_3 , номер кузова НОМЕР_4 , на частку якого має право як на майно, придбане в період фактичного шлюбу.
Ухвалою судді Корольовського районного суду м.Житомира у даній справі відкрито провадження за правилами загального позовного провадження із проведенням підготовчого засідання та повідомленням сторін.
Ухвалою суду від 25.06.2024, постановленою без виходу суду до нарадчої кімнати, закрито підготовче провадження, призначено справу до судового розгляду по суті.
Позивачка в судовому засіданні підтримала позов з підстав, викладених у ньому, просила позовні вимоги задовольнити. Пояснила, що працює в медичному центрі «Відновлення». Познайомилась з ОСОБА_2 в 2001 році. В 2005 році одружились, а в 2009 році розлучились. Після розлучення знову почали жити однією сім`єю з серпня 2015 року та за час спільного проживання у них народились дочки ОСОБА_5 в 2018 році та ОСОБА_6 в 2020 році, які наразі відвідують дитячий садок № 44 в м.Житомирі. Крім того, у них є спільна дитина ОСОБА_7 , яка досягла повноліття. За два місяці до початку війни відповідач виїхав за межі України та більше не повертався, на зв`язок не виходив. Спірний автомобіль було придбано за спільні кошти.
Відповідач ОСОБА_2 в судові засідання не з`являвся. Про дату, час та місце проведення судового розгляду повідомлявся у встановленому законом порядку засобами поштового зв`язку. Відзиву на позовну заяву від відповідача не надходило. Також відповідач повідомлявся про розгляд справи шляхом розміщення оголошення про виклик до суду на офіційному веб-порталі судової влади України.
Статтею 280 ЦПК України передбачено, що суд може ухвалити заочне рішення у справі на підставі наявних у ній доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Враховуючи неявку відповідача в судове засідання, відсутність відзиву на позов, а також наявну згоду позивачки на ухвалення заочного рішення, суд вирішив проводити заочний розгляд справи на підставі наявних у ній доказів.
Заслухавши пояснення позивачки, показання свідків, дослідивши матеріали справи, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для вирішення спору по суті, суд дійшов наступних висновків.
Щодо встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу, суд зазначає наступне.
Згідно ч.2 ст.3 Сімейного кодексу України сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки.
Обов`язковою умовою для визнання осіб членами однієї сім`ї є факт спільного проживання, ведення спільного господарства, наявність спільних витрат, купівлі майна для спільного користування, участі у витратах на утримання житла, його ремонт, наявність інших обставин, які підтверджують реальність сімейних відносин (рішення Конституційного Суду України від 03 червня 1999 року № 5-рп/99).
Судом встановлено, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 перебували у зареєстрованому шлюбі та 09.09.2009 розірвали шлюб, про що зроблено відповідний актовий запис № 711 від 09.09.2009, що підтверджується свідоцтвом про розірвання шлюбу (повторно) серії НОМЕР_5 , виданим Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Житомирського міського управління юстиції 14.02.2013.
У відповідності до свідоцтв про народження серії НОМЕР_6 та серії НОМЕР_7 , сторони по справі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 є батьками дочки ОСОБА_3 , яка народилась ІНФОРМАЦІЯ_3 , та дочки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Згідно договору про поділ квартири, що є спільною сумісною власністю подружжя, від 09.08.2011 № 2064 та витягу про державну реєстрацію прав № 31123815 від 30.08.2011, ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на праві приватної спільної часткової власності належить по 1/2 частці квартири АДРЕСА_2 .
За змістом довідки № 22 від 09.10.2023, виданої Об`єднанням співвласників багатоквартирного будинку «Шкільний 3», ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , проживають за адресою: АДРЕСА_1 .
Як встановлено з відповіді з Єдиного демографічного реєстру № 299110 від 31.10.2023, ОСОБА_2 зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 .
Згідно договору купівлі-продажу квартири від 23.09.2013 № 7828 та витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 9796616 від 23.09.2013, ОСОБА_2 на праві приватної власності належить квартира АДРЕСА_3 .
Копіями квитанцій за липень, жовтень, листопад 2020 року, березень 2021 року підтверджується факт сплати позивачкою ОСОБА_1 , а відповідачем за квітень, вересень, листопад 2021 року, - за комунальні послуги, надані за адресою: АДРЕСА_4 .
Копіями квитанцій за грудень 2020 року, квітень, вересень 2021 року підтверджується факт оплати відповідачем ОСОБА_2 комунальних послуг, наданих за адресою: АДРЕСА_1 .
Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , пояснила, що проживає в АДРЕСА_5 з 1970 року, пенсіонерка, з позивачкою підтримує добросусідські відносини. З 2015 року ОСОБА_1 , яка працює медсестрою, проживала разом з ОСОБА_2 в АДРЕСА_1 , та за час сумісного проживання у них народилось дві дочки ОСОБА_5 та ОСОБА_6 . Стосунки у сторін по справі, як їй відомо, були нормальні, сімейні. ОСОБА_2 виїхав за кордон і більше вона його не бачила за місцем проживання.
Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , пояснила, що проживає в АДРЕСА_6 , пенсіонерка, з позивачкою підтримує добросусідські відносини, періодично забирає з садочка № НОМЕР_8 доньок позивачки. Їй відомо, що приблизно з 2015 року ОСОБА_1 , яка працює медсестрою, проживала разом з ОСОБА_2 в АДРЕСА_1 , разом з трьома дітьми: ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , Юлією. Проживали вони разом як сім`я, сварились, мирились. ОСОБА_10 в 2022 році виїхав за кордон і не повертався.
Здійснивши системний аналіз наявних у матеріалах справи доказів, суд зазначає, що факт проживання ОСОБА_1 однією сім`єю разом з ОСОБА_2 з серпня 2015 року по січень 2022 року, підтверджений наведеними показаннями свідків, встановленими судом обставинами народження спільних дітей в 2018 році та 2020 році, сумісним утриманням квартир, які належать сторонам по справі та відповідачу, спільною реєстрацією за однією адресою: АДРЕСА_1 .
Щодо вимоги про поділ автомобіля.
За правилами статті 74 СК України, якщо жінка та чоловік проживають однією сім`єю, але не перебувають у шлюбі між собою або в будь-якому іншому шлюбі, майно, набуте ними за час спільного проживання, належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено письмовим договором між ними.
На майно, що є об`єктом права спільної сумісної власності жінки та чоловіка, які не перебувають у шлюбі між собою або в будь-якому іншому шлюбі, поширюються положення глави 8 цього Кодексу.
Отже, проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу є спеціальною (визначеною законом, законною) підставою для виникнення у них деяких прав та обов`язків, зокрема права спільної сумісної власності на майно.
Визнання майна таким, що належить на праві спільної сумісної власності жінці та чоловікові, які проживають однією сім`єю, але не перебувають у шлюбі між собою, відбувається шляхом встановлення факту проживання однією сім`єю, ведення спільного побуту, виконання взаємних прав та обов`язків.
Згідно із частиною четвертою статті 368 ЦК України майно, набуте в результаті спільної праці та за спільні грошові кошти членів сім`ї, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором, укладеним у письмовій формі.
Ураховуючи викладене, особам, які проживають однією сім`єю без реєстрації шлюбу, на праві спільної сумісної власності належить майно, набуте ними за час спільного проживання або набуте в результаті спільної праці та за спільні грошові кошти.
Положеннями статті 61 СК України закріплено, що об`єктом права спільної сумісної власності подружжя може бути будь-яке майно, за винятком виключеного з цивільного обороту.
Згідно ч.1 ст.70 СК України, у разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором.
Згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_9 транспортний засіб марки та моделі «Renault Laguna», 2014 року випуску, сірого кольору, державний номерний знак НОМЕР_1 , номер кузова НОМЕР_2 належить на прав власності ОСОБА_2 .
У відповідності до листа Регіонального сервісного центру ГСЦ МВС в Житомирській області № 31/6-2191-2024 від 31.05.2024, реєстрацію транспортного засобу марки «Renault Laguna», 2014 року випуску, сірого кольору, державний номерний знак НОМЕР_1 , номер кузова НОМЕР_2 , здійснено на підставі вантажно-митної декларації №101070/2018/041713 від 08.11.2018.
Враховуючи, що вказаний транспортний засіб було набуто в 2018 році, тобто в період проживання ОСОБА_1 однією сім`єю разом з ОСОБА_2 , суд дійшов висновку, що спірний автомобіль є об`єктом права спільної сумісної власності сторін по справі, а тому наявні підстави для визнання права власності за ОСОБА_1 та ОСОБА_2 по 1/2 частині автомобіля за кожним.
За таких обставин, позов ОСОБА_1 підлягає задоволенню в повному обсязі.
Вирішуючи питання розподілу судових витрат, суд зазначає наступне.
У відповідності до статті 141 ЦПК України, у зв`язку із задоволенням позову, з відповідача на користь позивачки підлягають стягненню судові витрати по сплаті судового збору в сумі 2 147,20 грн.
Керуючись ст.ст.259, 263-265, 268, 273, 280, 353 ЦПК України, суд, -
ухвалив:
Позовну заяву ОСОБА_1 ( АДРЕСА_7 , РНОКПП НОМЕР_10 ) до ОСОБА_2 ( АДРЕСА_7 , РНОКПП НОМЕР_11 ) про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу та поділ майна, - задовольнити.
Встановити факт проживання ОСОБА_1 та ОСОБА_2 однією сім`єю, як чоловіка та дружини без реєстрації шлюбу, в період з серпня 2015 року по січень 2022 року.
Визнати спільною сумісною власністю ОСОБА_1 та ОСОБА_2 автомобіль марки та моделі «Renault Laguna», 2014 року випуску, державний номерний знак НОМЕР_1 , номер кузова НОМЕР_2 .
В порядку поділу спільного майна визнати за ОСОБА_1 та ОСОБА_2 право власності по 1/2 частині автомобіля марки та моделі «Renault Laguna», 2014 року випуску, державний номерний знак НОМЕР_1 , номер кузова НОМЕР_2 .
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 2 147,20 грн (дві тисячі сто сорок сім грн 20 коп.) судових витрат по сплаті судового збору.
Заочне рішення суду може бути оскаржене позивачем до Житомирського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. Позивач має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Заочне рішення може бути переглянуте Корольовським районним судом м.Житомира шляхом подання відповідачем заяви про перегляд заочного рішення протягом тридцяти днів з дня його складання. Відповідач має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому рішення суду.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених Цивільним процесуальним кодексом України не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Повний текст рішення складено: 18.10.2024.
Суддя М. В. Петровська