Справа № 172/1521/24
Провадження № 2/172/665/24
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12.12.2024 року Васильківський районний суд Дніпропетровської області в складі: головуючого судді Битяка І.Г., за участю секретаря судового засідання Голубенко Т.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в сел. Васильківка у відсутність сторін, без фіксування судового засідання технічними засобами цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Гірської міської військової адміністрації Сєвєродонецького району Луганської області про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування за законом,

В С Т А Н О В И В

До суду надійшов вищевказаний позов. В обґрунтування позовних вимог представник позивачки ОСОБА_2 вказує, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_3 , матір позивачки. Після її смерті відкрилася спадщина у вигляді грошових заощаджень, які були на рахунках у ПАТ «ПриватБанк», а також у вигляді 1/2 частини квартири, розміщеної за адресою: АДРЕСА_1 (Гірська міська ОТГ). Інших спадкоємців окрім позивачки немає. Вказана квартира перебувала у спільній власності позивачки та її померлої матері у рівних долях по 1/2 частині у кожної, позивачка була зареєстрована та проживала там на момент смерті матері, а тому фактично одразу прийняла спадщину. Після відкриття спадщини у встановлений законом строк позивачка звернулася до державного нотаріуса Попаснянської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини. Водночас оформити право на спадщину змогла лише на грошові кошти, що підтверджується свідоцтвом про право на спадщину. Оформлення права власності в порядку спадкування на 1/2 частини квартири не здійснила, бо мала намір зробити це пізніше. Наразі ж оформити право власності у нотаріальному порядку неможливо так як спадкова справа з усіма документами була відкрита Попаснянською державною нотаріальною конторою, документи якої не було евакуйовано. За таких обставин позивачка не має можливості отримати свідоцтво про право на спадщину на квартиру, оскільки у зв`язку із військовою агресією з боку російської федерації з 24.02.2022 року відкрита спадкова справа з усіма документами фактично є втраченою, бо документи нотаріального діловодства та архіву Попаснянської державної нотаріальної контори до правонаступника не передавалися та не були вивезені з адреси розташування державної нотаріальної контори, встановити їх місцезнаходження та стан збереження наразі неможливо. Просить суд визнати за позивачкою право власності на 1/2 частину квартири АДРЕСА_2 .

Ухвалою від 09.09.2024 року провадження у справі відкрито та постановлено розглядати справу за правилами загального позовного провадження.

Представник позивача ОСОБА_2 надав суду заяву про розгляд справи у відсутність позивачки та її представника, позовні вимоги підтримує.

Відповідач надав заяву про розгляд справи у відсутність представника Гірської міської військової адміністрації, оскільки претензій майнового характеру до позивача не має, справу просить розглянути всебічно, об`єктивно, ухвалити рішення згідно з чинним законодавством.

На підставі ч. 3 ст. 211, ч. 2 ст. 247 ЦПК України справа слухається у відсутність сторін без фіксування судового процесу технічними засобами.

Дослідивши матеріали справи суд приходить до такого.

ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_3 , яка матір`ю позивачки.

Після смерті ОСОБА_3 її спадкоємець ОСОБА_1 звернулася у встановлені законом порядку та строки до державного нотаріуса Попаснянської державної нотаріальної контори, де була відкрита спадкова справа № 105-2016.

Відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом від 22.07.2016 року ОСОБА_1 отримала право на спадщину у вигляді грошових заощаджень, які були на рахунках у ПАТ КБ «ПриватБанк» і які належали померлій ОСОБА_3 .

З інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 05.09.24 вбачається, що ОСОБА_1 та ОСОБА_3 належить на праві приватній спільній частковій власності по 1/2 частині квартири АДРЕСА_3 .

Згідно з листом Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції № 39033/40269-26-24/15.1 від 20.08.2024 документи нотаріального діловодства та архіву Попаснянської державної нотаріальної контори до правонаступника не передавалися та не були вивезені з адреси розташування державної нотаріальної контори, встановити їх місцезнаходження та стан збереження наразі неможливо.

Відповідно до ст. 15 ЦК України кожна особа має права на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Згідно з ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Відповідно до норм ст. 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Статтями 1216, 1218 ЦК України передбачено, що до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і е припинилися внаслідок його смерті. Спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцю на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до статті 1220 ЦК України часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою.

Статтею 1261 ЦК України передбачено, що у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі, зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини (ч.ч. 1, 5 ст. 1268 ЦК України).

Відповідно до ст. 1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Якщо спадщину прийняло кілька спадкоємців, свідоцтво про право на спадщину видається кожному з них із визначенням імені та часток у спадщині інших спадкоємців. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину.

Відповідно до ст. 316 ЦК України, правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Право власності набувається на підставах, що не заборонені законом (ч. 1 ст. 328 ЦК України).

За змістом статей 12, 13, 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Суд розглядає цивільні справи в межах заявлених фізичними або юридичними особами вимог і на підставі наданих ними доказів. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень.

Згідно зі статтею 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

В ході розгляду справи суд встановив, що позивачка є спадкоємцем після смерті своєї матері ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 . Позивачці та її матері належать по 1/2 частині квратири за адресою: АДРЕСА_1 . У встановлений законом строк позивачка звернулася до державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, після чого отримала свідоцтво про право на частину спадкового майна, а саме: грошові кошти в установі банку. Наразі територія м. Попасна є тимчасово окупованою територією України, Попаснянська державна нотаріальна контора не здійснює свою діяльність, архіви залишилися на цій території і не були евакуйовані. У зв`язку з цим позивачка змушена звернутися до суду з позовом про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування за законом.

Аналізуючи вищевикладені доводи, беручи до уваги всі встановлені судом факти і відповідні їм правовідносин, належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог ОСОБА_1 про визнання права власності на нерухоме майно.

Враховуючи викладене та керуючись ст.ст. 316, 328, 1216-1218, 1220, 1261, 1268 ЦК України, ст.ст. 12, 13, 81, 211, 247, 259, 263 ЦПК України, -

У Х В А Л И В

1. Позов ОСОБА_1 до Гірської міської військової адміністрації Сєвєродонецького району Луганської області про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування за законом задовольнити.

2. Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_1 право власності на 1/2 частину квартири АДРЕСА_2 , в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_3 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Дніпровського апеляційного суду через Васильківський районний суд Дніпропетровської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя І.Г. Битяк