Справа № 452/1020/24
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
"21" листопада 2024 р. м. Самбір
Самбірський міськрайонний суд Львівської області
у складі: головуючого - судді Галина В.П.,
секретар судового засідання Задорожна В.Б.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом представника ОСОБА_1 адвоката Куцалаби Галини Василівни до Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал», Приватного виконавця виконавчого округу Львівської області Пиць Андрія Андрійовича, третя особя, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору Приватний нотаріус Києво-Святошинського районного нотаріального округу Київської області Грисюк Олена Василівна про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню та повернення стягнутого за виконавчим написом, -
за участю представника позивача Куцалаби Г.В.,
відповідача ОСОБА_2 ,
Представник ОСОБА_1 адвокат Куцалаба Г.В. звернулась до суду з указаним позовом, обґрунтовуючи його тим, що предметом даної позовної заяви є визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню та повернення стягнутого за виконавчим написом.
Вказаним виконавчим написом звернено стягнення з громадянина ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» заборгованість за кредитним договором №630144049 від 14.06.2014 р., укладеного з Акціонерним товариством «Альфа-Банк» в розмірі 26 393,51 (двадцять шість тисяч триста дев`яносто три гривні 51 копійка).
Із документів по даній справі позивач ОСОБА_1 отримав поштою лише постанову про зняття арешту з коштів, винесену приватним виконавцем Пиць А.А. від 18.07.2023 року, якою знято арешт з рахунку, що належить ОСОБА_1 .
Сторона позивача вважає вказаний виконавчий напис нотаріуса та постанову приватного виконавця про відкриття виконавчого провадження незаконними і необґрунтованими, та такими, що підлягають скасуванню з наступних підстав.
Крім того, позивачу невідомо про укладення договору відступлення прав вимоги за кредитними договорами 1 від 21.06.2016 року Акціонерного товариства «Альфа-Банк» Товариству з обмеженою відповідальністю «Кредитні Ініціативи», а також укладення договору відступлення прав вимоги за кредитними договорами 2019-1К1/ВЕСТА від 26.12.2018 року Товариства з обмеженою відповідальністю «Кредитні Ініціативи», Товариству з обмеженою відповідальністю «ІНВЕСТОХІЛЛС ВЕСТА», які в подальшому відступили право вимоги згідно договору 16-01/19/1 від 16.01.2019 року Товариству з обмеженою відповідальністю «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ». Дана інформація зазначена у виконавчому написі нотаріуса і про укладення жодного з вищенаведених договорів не було відомо позивачу. Таким чином, ставиться під сумнів обґрунтування і документальні підстави виникнення боргу за так званим кредитним договором у ОСОБА_1 ; наявність та законність як кредитного договору, укладеного з ОСОБА_1 , так і договорів про відступлення права вимоги щодо так званої заборгованості ОСОБА_1 .
Сторона позивача вважає, що нотаріус не належним чином встановив безспірність вимог стягувача до боржника, а отже, виконавчий напис не може вважатися таким, що не потребує додаткового доказування.
Однак, незважаючи на те, що судовим рішенням скасовані зміни до переліку в частині вчинення виконавчого напису з підстав, що випливають з кредитних відносин, нотаріусом вчинено виконавчий напис на невідомому для позивача документі, який нібито підтверджує наявність певних кредитних відносин.
Підсумовуючи сказане, представник позивача зазначає, що у даній справі існує спір про нараховану заборгованість, так як позивача не повідомляли про наявність у нього певного боргу та не направляли йому жодних підтверджуючих на це документів, а значить дане питання повинно вирішуватись лише в судовому порядку, але аж ніяк не виконавчим написом нотаріуса.
На час видання виконавчого напису про стягнення заборгованості, позивачу невідомо достовірно, на підставі якого саме кредитного договору чи іншого документу нараховане йому боргове стягнення, та на підставі яких саме розрахунків, з чого складається сума заборгованості, яке тіло кредиту та які відсотки за прострочення, а також позивач не був ознайомлений з будь-якими іншими документами, на підставі яких він визнаний боржником і зобов`язується сплатити вказану суму боргу.
Крім того, у вищезгаданій відповіді приватним виконавцем повідомлено Чупінського І.Р.. що для закриття виконавчого провадження боржнику необхідно ще заплатити на рахунок приватного виконавця 3 234,8 грн. боргу та 349,9 грн. винагороди приватного виконавця, разом до сплати - 3 584,7 грн.
Згідно результатів пошуку виконавчих проваджень в АСВП, станом на 13.03.2024 року стан виконавчого провадження № 66555518 від 19.08.2021 року завершений.
Решта позовних вимог просить залишити без змін.
Позивач ОСОБА_1 у судове засідання не з`явився, представник позивача адвокат Куцалаба Г.В. в судовому засіданні уточнені позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила задовольнити. Додатково зазначила, що вважають виконавчий напис, який складений нотаріусом Києво-Святошинського районного нотаріального округу Київської області Грисюк О.В. незаконним, таким що не відповідає вимогам чинного законодавства та Закону України «Про нотаріат». Виконавчий напис нотаріус може видаватись лише при наявності безспірності заборгованості. У даному випадку є спір, оскільки позивачу не було відомо про те, що до нього ставиться така вимога про стягнення заборгованості за кредитним договором. Відповідач його не попереджав про заборгованість, також він не отримував жодних вимог про повернення боргу. Позивач дізнався про це, коли було відкрите виконавче провадження і у нього були зняті кошти з рахунку. Після цього він почав з`ясовувати у чому справа та дізнався, що кошті стягнуті на підставі виконавчого напису нотаріуса, про який йому не було відомо. Вважають наведене порушенням закону зі сторони нотаріуса.
Відповідач приватний виконавець виконавчого округу Львівської області Пиць А.А. в судовому засіданні зазначив, що у матеріалах виконавчого провадження на сторінці 29 є заява ОСОБА_1 від 31.01.2024 року, та є відповідь на цю заяву. Він не є експертом, тому не може встановити чи це підпис ОСОБА_1 , чи ні. Враховуючи викладене, просив розглянути в сукупності обставини, які є і прийняти рішення по справі. Також зазначив, що вони скеровували нотаріусу у зв`язку з виконанням цей виконавчий напис, він повернувся до них, є в оригіналі. Також доданий договір. Є дуже висока ймовірність того, що позивач брав цей кредит і кошти йому були перераховані. Щодо підпису в заяві зауважив, що підстава написання такої заяви - мотивація з якою вона була написана. Заява була написана з метою отримання інформації, чи позивач повинен платити додатково 3 000 грн. Він визнавав, що брав кредит і цікавився, що ще має платити. У відповідь на цю заяву, були надані пояснення. Писати виконавцю чи стягувачу цю заяву змісту немає, тому що є необхідні документи: договір, виконавчий напис. Конверти до заяв вони не прикріплюють та не зберігають. Попередньо позивач звертався до них із заявою про зняття арешту з рахунку та арешт був знятий. Враховуючи викладене, просив суд прийняти законне рішення на основі поданих до справи матеріалів.
Представник відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» не з`явився в судове засідання, повідомлений належним чином про час та місце судового розгляду справи. 16.04.2024 року представником відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» подано до суду відзив на позовну заяву, в якому зокрема зазначено, що вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія, яка полягає в посвідченні права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. При цьому нотаріус здійснює свою діяльність у сфері безспірної юрисдикції і не встановлює прав або обов`язків учасників правовідносин, не визнає і не змінює їх, не вирішує по суті питань права. Тому, вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло у стягувача раніше. Мета вчинення виконавчого напису - надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобов`язання боржником.
Таким чином, вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно із відповідним Переліком є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем.
За таких умов нотаріусу для вчинення виконавчого напису відповідачем були надані документи, які підтверджують безспірність заборгованості, а зазначену в оспорюваному виконавчому написі заборгованість, можна вважати безспірною, оскільки позивач у своєму позові не зазначив жодної обставини, яка б свідчила про протилежне.
Окрім того, позивач не надає суду будь-яких доказів, які би свідчили про погашення боргу за кредитним договором та виконання своїх зобов`язань в повному обсязі, відтак, стверджувати про відсутність підстав для вчинення стягувачем виконавчого напису нотаріуса, немає. Позивач не надає також альтернативного розрахунку заборгованості. Якщо позивач вважає, що ним сплачені кошти в іншій сумі, або борг за кредитним договором сплачено, то таке твердження має бути підкріплене відповідними доказами - наданням відповідних квитанцій про погашення суми боргу, альтернативного розрахунку заборгованості. Однак, позивач лише наголошує на тому, що відповідач не надав належних доказів та не довів розмір існуючої заборгованості, при цьому, жодним чином, позивач не спростовує його іншими доказами.
У позовній заяві позивач вказує на те, що з нього було безпідставно стягнуто грошові кошти у сумі 26 393,51 грн. в процесі виконання виконавчого напису нотаріуса та просить їх стягнути із ТОВ «Вердикт Капітал».
Набуття однією зі сторін зобов`язання майна за рахунок іншої сторони в порядку виконання договірного зобов`язання не вважається безпідставним.
Під відсутністю правової підстави розуміється такий перехід майна від однієї особи до іншої, який або не грунтується на прямій вказівці закону, або суперечить меті правовідношення і його юридичному змісту. Тобто відсутність правової підстави означає, що набувач збагатився за рахунок потерпілого поза підставою, передбаченою законом, іншими правовими актами чи правочином.
Чинний договір чи інший правочин є достатньою та належною правовою підставою набуття майна (отримання грошей).
Якщо поведінка набувача, потерпілого, інших осіб або подія утворюють правову підставу для набуття (збереження) майна, ст. 1212 ЦК може застосовуватись тільки після того, як така правова підстава в установленому порядку скасована, визнана недійсною, змінена або припинена, у тому числі у виді розірвання договору.
Договірний характер правовідносин, що існували між сторонами і на підставі яких виникло право вимоги та обов`язок повернення коштів, виключає можливість застосування до них положень ч. 1 ст. 1212 ЦК України.
Як вбачається із матеріалів справи, правовою підставою для стягнення з боржника (позивача) коштів, є кредитний договір і наявність у позичальника заборгованості за вказаним кредитним договором.
Кредитний договір є достатньою правовою підставою для отримання кредитором ТОВ «Вердикт Капітал» із позичальника коштів в рахунок сплати заборгованості за ним.
Станом на час розгляду справи в суді кредитний договір не визнаний недійсним, не змінений та не розірваний, а отже відсутні підстави для повернення стягнутої з позичальника заборгованості за вказаним кредитним договором в процесі виконання виконавчого напису нотаріуса, оскільки, на момент здійснення такого стягнення, всі дії по виконанню такого виконавчого напису здійснювалися правомірно.
Визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню в силу норм чинного законодавства не є підставою для повернення боржнику стягнутих на його підставі коштів в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором.
Отже, навіть при наявності судового рішення про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, у суду немає права стягувати з кредитора на користь боржника кошти, що стягнуті в процесі виконання такого виконавчого напису нотаріуса в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором.
Враховуючи викладене, представник відповідача ТОВ «Вердикт Капітал», просить суд відмовити у задоволенні позовної заяви ОСОБА_1 до ТОВ «Вердикт Капітал», приватного виконавця виконавчого округу Львівської області Пиць Андрія Андрійовича, третя особа приватний нотаріус Києво-Святошинського районного нотаріального округу Київської області Грисюк Олена Василівна, про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню та стягнення коштів за виконавчим написом нотаріуса в повному обсязі.
16.04.2024 року представником відповідача ТзОВ «Вердикт Капітал» також подано клопотання про зменшення витрат на правничу допомогу, в якому представник зазначає, що в позовній заяві позивач вказує про попередній орієнтований розрахунок витрат на професійну правничу допомогу в сумі 12 000, 00 грн. та просить їх стягнути із ТОВ «Вердикт Капітал». З приводу даного розрахунку суми витрати на правничу допомогу, заперечують. Склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду мають бути надані відповідні документи, надання яких є базовою та необхідною умовою для розподілу витрат на правничу допомогу, а їх задоволення залежить від рівня деталізації та обґрунтованості. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.
До позовної заяви не надано документів, що визначені законом на підтвердження понесених витрат на надання правової допомоги, а також відсутні документи на підтвердження оплати таких витрат.
Належними та допустими доказами понесення витрат на надання правової допомоги є договір про надання правової допомоги, акт здачі-приймання наданих послуг та копія квитанції до прибуткового касового ордера про сплату адвокату винагороди.
Відтак, витрати позивача на професійну правничу допомогу не підтверджені жодними доказами.
Позивачем та його представником заявляються витрати в розмірі 12 000,00 грн., натомість, до позовної заяви долучається Додаток № 1 до Договору, в якому зазначено, що оплачена сума за договором становить 6 000,00 грн. що є незрозумілим, в контексті прохання стягнути із відповідача витрати в розмірі більшому - 12 000,00 грн.
Представник відповідача вважає, що представником позивача значно завищена вартість тих правничих послуг, які ним були надані клієнту. Витрати в такому розмірі не відповідають критерію реальності таких витрат, розумності їхнього розміру. Враховуючи викладене, представник просить суд відмовити позивачу у стягненні судових витрат на правничу допомогу в повному обсязі.
Третя особя, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору Приватний нотаріус Києво-Святошинського районного нотаріального округу Київської області Грисюк Олена Василівна в судове засідання не з`явилась, будучи належним чином повідомленою про день, час і місце розгляду справи, тому суд розглядає справу за її відсутності.
Заслухавши учасників справи, дослідивши докази з точки зору допустимості та належності, а у своїй сукупності з точки зору достатності, суд дійшов до такого висновку.
Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Відповідно до положень ст. 18 ЦК України, нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених Законом.
Статтею 87 Закону України «Про нотаріат» передбачено, що для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України.
Відповідно до положень ст. 88 Закону України «Про нотаріат», нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку.
Згідно п. 2 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого постановою КМУ №1172 від 29 червня 1999 року, для одержання виконавчого напису при стягненні заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин додаються: оригінал кредитного договору; засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості.
Відповідно до п. 3.5 Глави 16 Порядку, при вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у вказаному Переліку.
Під час розгляду справи в суді оглянуто виконавче провадження, надане приватним виконавцем виконавчого округу Львівської області Пиць А.А. та копії наведеного провадження долучено справи.
Згідно копії Заяви-Анкети від 12.06.2014 року, відомо про акцепт Публічної пропозиції ПАТ «Альфа-Банк» на укладення Договору про комплексне банківське обслуговування фізичних осіб в рамках продукту «Максимум-готівка»; клієнт ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 196).
19.08.2021 року приватним виконавцем Пиць А.А. винесено постанову про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження, згідно якого загальна сума мінімальних витрат становить 191,38 грн.; боржник ОСОБА_1 (а.с. 204).
Також 19.08.2021 року приватним виконавцем Пиць А.А. винесено постанову про стягнення з боржника основної винагороди, сума якої становить 2 639,35 грн. (а.с. 206)
14.09.2021 року приватним виконавцем Пиць А.А. винесено постанову про арешт коштів боржника ОСОБА_1 (а.с. 211).
30.05.2023 року приватним виконавцем Пиць А.А. винесено постанову про визначення розміру додаткових витрат виконавчого провадження, згідно якої визначено для боржника ОСОБА_1 загальну суму додаткових витрат в сумі 835,40 грн. (а.с. 213).
Із копії заяви від 18.07.2023 року, адресованої ОСОБА_1 приватному виконавцю Пиць А.А. відомо, що боржник ОСОБА_1 просить зняти арешт з рахунку, відкритого в АТ «Приватбанк», у зв`язку з нарахуванням на нього заробітної плати. До заяви долучено виписки по картці АТ КБ «Приватбанк»(а.с. 214-215).
18.07.2023 року приватним виконавцем Пиць А.А. винесено постанову про зняття арешту з рахунку, що належить боржнику ОСОБА_1 (а.с. 218).
23.08.2023 року приватним виконавцем Пиць А.А. винесено постанову, згідно якої постановлено звернути стягнення на доходи боржника ОСОБА_1 (а.с. 221-222).
14.02.2024 року приватним виконавцем Пиць А.А. у відповідь на вказану заяву, надано відповідь ОСОБА_1 , де надано розрахунок сум та зазначено, що станом на 14.02.2024 р. у межах виконавчого провадження № 66555518 від 19.08.2021 р. на рахунок приватного виконавця надійшло 26 211,16 грн., з яких: 763,00 грн. перераховано витрати виконавчого провадження; 2 289,45 грн. перераховано на основну винагороду приватного виконавцю; 23 158,71 грн. перераховано на погашення боргу стягувану ТОВ "Вердикт-Капітал". Для закриття виконавчого провадження боржнику необхідно ще заплатити на рахунок приватного виконавця 3 234,8 грн. боргу та 349,9 грн. винагороди приватного виконавця, разом до сплати - 3 584,7 грн. (а.с. 231).
11.03.2024 року приватним виконавцем Пиць А.А. винесено постанову про зняття арешту з коштів боржника ОСОБА_1 (а.с. 233).
З урахуванням приписів статей 15, 16, 18 ЦК України, статей 50, 87, 88 Закону України «Про нотаріат», захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчинення виконавчого напису.
Суд при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів. Для правильного застосування положень статей 87, 88 Закону України «Про нотаріат» у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника в повному обсязі й установити та зазначити в рішенні чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису.
Належними доказами, які підтверджують наявність чи відсутність заборгованості, а також встановлюють розмір заборгованості, можуть бути виключно первинні документи, оформлені у відповідності до вимог ст.9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність».
Отже, відповідне право стягувача, за захистом якого він звернувся до нотаріуса, повинно існувати на момент звернення. Так само на момент звернення стягувача до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису повинна бути безспірною заборгованість або інша відповідальність боржника перед стягувачем.
Згідно з вимогами ч.3 ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини , які мають значення для справи і на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень.
У своїй позовній заяві позивач не довів те, що він не брав кошти у АТ «Альфа-Банк», не надав доказів існування заборгованості в іншому розмірі, ніж зазначено у виконавчому написі. Крім того, позивачем не доведено, яким чином було порушено його право вчиненням виконавчого напису для погашення заборгованості за кредитним договором при існуючій та неспростованій сумі боргу.
Заява, наявна у матеріалах виконавчого провадження від 31.01.2024 року, копія якої долучена до справи (а.с. 223) засвідчує визнання позивачем суми кредиту, а отже його безспірність, та стягнутих із нього в користь ТОВ «Вердикт-Капітал» коштів в сумі 26.393,51 грн. Вказана заява спростовує пояснення, викладені представником позивача про те, що позивачу не було відомо про наявний кредит, а також про суми, які підлягають до стягнення.
Представником позивача подано до суду копію заяви ОСОБА_1 , в якій зазначено, що позивач не підписував заяви від 31.01.2024 року, яка є у матеріалах виконавчого провадження і про її наявність у приватного виконавця його не було відомо, а також, що він не подавав жодних заяв приватному виконавцю та надає суду зразок підпису ( а.с. 194).
Слід зазначити, що суду не надано для огляду оригіналу вказаної заяви, для підтвердження її автентичності. Ні позивач, ні його представник в судовому засіданні, вказуючи, що заява від 31.01.2024 року, яка подана приватному виконавцю, підписана не Чупінським І.Р., і що він її не писав, не намагались підтвердити цю обставину документально та подати у відповідь спростовуючи даний факт докази, зокрема вони не звертались із клопотанням про призначення почеркознавчої експертизи, яка б засвідчила, чи підпис у цій заяві, належить позивачу, чи ні.
Протягом судового розгляду сторона позивача не надала суду вищезазначені докази та не скористалась своїм правом витребування доказів передбаченим ст. 84 ЦПК України, у разі неможливістю самостійного надати такі докази.
Оскільки цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, суд не вправі самостійно ініціювати питання про витребування доказів.
Відповідно до ч.4 ст.12 ЦПК України, кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням ним процесуальних дій.
Статтею 1 Закону України «Про виконавче провадження» визначено, що виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.
Як зазначено у п. 3 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про виконавче провадження», відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню рішення на підставі виконавчих написів нотаріусів.
Частиною 1 ст. 5 Закону України «Про виконавче провадження» визначено, що примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів".
Відповідно до вимог ч. 1 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження», виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.
Згідно із ст. 42 Закону України «Про виконавче провадження», кошти виконавчого провадження складаються з:
1) виконавчого збору, стягнутого з боржника в порядку, встановленому статтею 27 цього Закону, або основної винагороди приватного виконавця;
2) авансового внеску стягувача;
3) стягнутих з боржника коштів на витрати виконавчого провадження.
Витрати органів державної виконавчої служби та приватного виконавця, пов`язані з організацією та проведенням виконавчих дій щодо забезпечення примусового виконання рішень, є витратами виконавчого провадження.
Витрати виконавчого провадження органів державної виконавчої служби здійснюються за рахунок коштів Державного бюджету України та коштів виконавчого провадження, зазначених у пунктах 2 і 3 частини першої цієї статті.
Витрати виконавчого провадження приватних виконавців здійснюються за рахунок авансового внеску стягувача, стягнутих з боржника коштів на витрати виконавчого провадження. Витрати виконавчого провадження можуть здійснюватися приватним виконавцем за рахунок власних коштів.
Розмір та види витрат виконавчого провадження встановлюються Міністерством юстиції України.
На стадії розподілу стягнутих з боржника грошових сум згідно з вимогами цього Закону або у випадку повернення виконавчого документа стягувачу чи закінчення виконавчого провадження у разі необхідності примусового стягнення з боржника витрат виконавчого провадження виконавцем виноситься постанова про їх стягнення.
Частиною першою статті 1212 ЦК України визначено, що особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала.
Частиною третьою статті 1212 ЦК України встановлено, що положення цієї глави застосовуються також до вимог про:
-повернення виконаного за недійсним правочином;
-витребування майна власником із чужого незаконного володіння;
-повернення виконаного однією із сторін у зобов`язанні;
-відшкодування шкоди особою, яка незаконно набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи.
За правилами ст. 1212 ЦК України, безпідставно набутим є майно, набуте особою або збережене нею в себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави.
Відповідно до правової позиції Верховного Суду України (постанова судових палат у цивільних та господарських справах ВСУ від 2 жовтня 2013 року № 6-88цс13), у разі виникнення спору стосовно набуття майна або його збереження без достатніх правових підстав договірний характер спірних правовідносин виключає можливість застосування до них судом положень частини першої статті 1212 ЦК України, у тому числі й щодо зобов`язання повернути майно потерпілому.
Оскільки позивачем не надано суду належних та допустимих доказів в обґрунтування свого позову, суд доходить висновку, що позов задоволенню не підлягає в силу недоведеності.
Враховуючи викладене, суд вважає, що підстав для задоволення позовних вимог позивача про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, та стягнення з відповідача на його користь коштів, немає.
Питання про розподіл судових витрат суд вирішує відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України. Оскільки суд відмовляє у задоволенні позову, понесені позивачем судові витрати залишаються за ним.
Керуючись ст. ст. 258, 259, 263-265, 268 ЦПК України, суд
Відмовити в позові представника ОСОБА_1 адвоката Куцалаби Галини Василівни до Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал», Приватного виконавця виконавчого округу Львівської області Пиць Андрія Андрійовича, третя особя, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору Приватний нотаріус Києво-Святошинського районного нотаріального округу Київської області Грисюк Олена Василівна про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню та повернення стягнутого за виконавчим написом.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не буде подано, і може бути оскаржено в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги до Львівського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце проживання АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 .

Відповідач: Товариство з обмеженою відповідальністю «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ», адреса місцезнаходження м. Київ, вул. Кудрявський узвіз, будинок 5-Б, поштовий індекс 04053, .

Відповідач: приватний виконавець виконавчого округу Львівської області Пиць Андрій Андрійович, адреса місцезнаходження м Львів, вул. Янева, буд. 23, під. 1, офіс 1, поштовий індекс 79026.

Третя особа: приватний нотаріус Києво - Святошинського районного нотаріального округу Київської області Грисюк Олена Василівна, адреса місцезнаходження с.Білогородка, вул. Леніна, 33, Київська область, поштовий індекс 08140.

Повне судове рішення буде складено 02.12.2024 року.

Суддя