УХВАЛА

12 грудня 2024 року

м. Київ

справа № 759/19079/22

провадження № 61-16495ск24

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Коломієць Г. В. розглянув касаційну скаргу представника ОСОБА_1 - адвоката Висіцької Ірини Володимирівни на рішення Святошинського районного суду м. Києва від 23 жовтня 2023 року та постанову Київського апеляційного суду від 30 жовтня 2024 року

у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , правонаступником якого є ОСОБА_3 , ОСОБА_3 , третя особа - приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Корольчук Ольга Сергіївна, про встановлення факту проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу, визнання майна об`єктом спільної сумісної власності, визнання права власності на частку майна, набутого за час спільного проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу,

ВСТАНОВИВ:

У грудні 2022 року ОСОБА_1 звернулася до суду з вищевказаним позовом до ОСОБА_2 , правонаступником якого є ОСОБА_3 , ОСОБА_3 , третя особа - приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу (далі - приватний нотаріус КМНО) Корольчук О. С., в якому просила суд:

- встановити факт проживання однією сім`єю без зареєстрованого шлюбу

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 з ОСОБА_4 ,

ІНФОРМАЦІЯ_2 з вересня 2016 року по 22 липня 2022 року;

- визнати спільною сумісною власністю ОСОБА_1 та ОСОБА_4 квартиру за адресою: АДРЕСА_1 ;

- визнати за ОСОБА_1 право власності на 1/2 частину вказаної квартири.

Рішенням Святошинського районного суду м. Києва від 23 жовтня 2023 року, залишеним без змін постановою Київського апеляційного суду від 30 жовтня

2024 року, у задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , третя особа - приватний нотаріус КМНО Корольчук О. С., про встановлення факту проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу, визнання майна об`єктом спільної сумісної власності, визнання права власності на 1/2 частку майна, набутого за час спільного проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу, відмовлено.

09 грудня 2024 року представник ОСОБА_1 - адвокат Висіцька І. В. засобами поштового зв`язку звернулася до Верховного Суду з касаційною скаргою на рішення Святошинського районного суду м. Києва від 23 жовтня 2023 року та постанову Київського апеляційного суду від 30 жовтня 2024 року (повний текст постанови виготовлено 08 листопада 2024 року, касаційна скарга надійшла до суду 11 грудня

2024 року), у якій, посилаючись на порушення норм процесуального права, просила суд скасувати оскаржувані судові рішення, ухвалити нове про задоволення позовних вимог.

Відповідно до частини третьої статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Подана касаційна скарга не може бути прийнята касаційним судом до розгляду та вирішено питання про відкриття касаційного провадження з огляду на наступне.

У порушення пункту 3 частини четвертої статті 392 ЦПК України до касаційної скарги доданий документ, що підтверджує сплату судового збору у розмірі 15 221,00 грн, однак це не підтверджує сплату судового збору у повному розмірі.

Згідно зі статтею 4 Закону України «Про судовий збір» за подання касаційної скарги справляється судовий збір, який відповідно до підпункту 7 пункту 1 частини другої цієї статті становить 200 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви в розмірі оспорюваної суми.

Підпунктом 1 пункту 1 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір»

(у редакції, чинній на день звернення до суду з цим позовом) передбачено, що за подання позовної заяви майнового характеру, яка подана фізичною особою або фізичною особою-підприємцем ставка судового збору становить 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Відповідно до підпункту 2 пункту 2 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» за подання до суду позовної заяви немайнового характеру, яка подана фізичною особою або фізичною особою-підприємцем ставка судового збору становить 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Частиною четвертою статті 6 Закону України «Про судовий збір» передбачено, якщо скаргу (заяву) подано про перегляд судового рішення в частині позовних вимог (сум, що підлягають стягненню за судовим рішенням), судовий збір за подання скарги (заяви) вираховується та сплачується лише щодо перегляду судового рішення

в частині таких позовних вимог (оспорюваних сум).

Зі змісту положень пункту 2 частини першої статті 176 ЦПК України вбачається, що

у позовах про визнання права власності на майно або його витребування ціна позову визначається вартістю майна.

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом у 2022 році та заявляла дві позовні вимоги немайнового характеру та позовну вимогу майнового характеру (про визнання права власності на 1/2 частину квартири).

Станом на 01 січня 2022 року прожитковий мінімум для працездатних осіб був встановлений у розмірі 2 481,00 грн (0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб - 992,40 грн, 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб - 12 405,00 грн).

Порядок сплати судового збору визначено статтею 6 Закону України «Про судовий збір».

При цьому суд звертає увагу заявника на те, що відповідно до вимог Закону України «Про судовий збір» розрахунок розміру судового збору за подання касаційної скарги слід здійснювати, виходячи зі ставки, яка підлягала сплаті при поданні позовної заяви, а не з тієї суми, яка фактично була сплачена позивачем.

Оскільки із поданої касаційної скарги та копій судових рішень не вбачається ціни позову станом на день його подання (відсутнє визначення вартості квартири), тому неможливо визначити розмір судового збору, який підлягав сплаті при поданні позовної заяви за вимогу майнового характеру, у зв`язку з чим заявник при сплаті судового збору має підтвердити відповідність такої сплати належними доказами (позовна заява з визначеною ціною позову, майнова оцінка нерухомого майна або інші належні докази).

Отже, заявнику необхідно сплатити судовий збір за подачу касаційної скарги за позовні вимоги майнового характеру (у розмірі 1 % від ціни спірного майна помноженого на 200 %) та за дві позовні вимоги немайнового характеру (у розмірі 3 969,60 грн ((992,40*2)*200=3 969,60).

Судовий збір за подання касаційної скарги до Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду має бути перераховано або внесено до ГУК у м. Києві/Печерс.р-н/22030102, код отримувача (код за ЄДРПОУ): 37993783, банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), рахунок отримувача: UA0026007, код банку отримувача (МФО): 899998, код класифікації доходів бюджету: 22030102 «Судовий збір (Верховний Суд, 055)».

На підтвердження сплати судового збору необхідно суду надати документ, що підтверджує його сплату в повному обсязі.

Відповідно до вимог частин другої, третьої статті 393 ЦПК України у разі, якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 392 цього Кодексу, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу, про що суддею постановляється відповідна ухвала.

Ураховуючи викладене, касаційну скаргу слід залишити без руху та надати заявнику строк для усунення їх недоліків.

Керуючись статтями 185, 389, 392, 393 ЦПК України, Верховний Суд

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу представника ОСОБА_1 - адвоката Висіцької Ірини Володимирівни на рішення Святошинського районного суду м. Києва від 23 жовтня 2023 року та постанову Київського апеляційного суду від 30 жовтня 2024 року залишити без руху та надати строк для виконання вимог ухвали, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення цієї ухвали.

У разі невиконання у встановлений строк вимог цієї ухвали настануть наслідки, передбачені законом.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Г. В. Коломієць