З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
10 грудня 2024 року м. Кривий Ріг
Жовтневий районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області в складі: головуючого Чайкіна І.Б., за участю секретаря судового засідання Пелешенко К.В., розглянувши у судовому засіданні цивільну справу за позовом КРИВОРІЗЬКА МІСЬКА РАДА до ОСОБА_1 про стягнення безпідставно збережених коштів, -
Представник КРИВОРІЗЬКОЇ МІСЬКОЇ РАДИ звернувся до Жовтневого районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області із позовом в якому просили: стягнути з ОСОБА_1 на їх користь кошти за користування земельною ділянкою з кадастровим номером 121000000:04:381:0061 за адресою: АДРЕСА_1 , у розмірі 121 047,28 гривень за період з 01.01.2023 року по 31.12.2023 року, а також судовий збір у розмірі 3 028, 00 гривні. Мотивуючи свої вимоги тим, що необхідність звернення з даним позовом викликана порушенням інтересів територіальної громади міста Кривого Рогу, як власника земель міста, що зумовлено несплатою Відповідачами коштів за фактичне користування земельною ділянкою комунальної власності за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 0, 2030 га. за період з 01.01.2023 року по 31.12.2023 року. За інформацією Головного управління ДПС у Дніпропетровській області від 02.08.2024 року за відповідачем за 2023 рік задекларовано 48 418, 91 гривень, а сплачено 0 гривень. Факт несплати відповідачем плати за користування земельною ділянкою свідчить про втрату позивачем майна, яке у спірних правовідносинах підпадає під категорію «виправдане очікування», що є загальновизнаною, у тому числі у практиці ЄСПЛ. На земельній ділянці з кадастровим номером 121000000:04:381:0061 за адресою: АДРЕСА_1 знаходиться належна відповідачу на праві власності з 27.08.2007 року нежитлова будівля. До 05.05.2020 року правовідносини між сторонами регулювалися договором оренди земельної ділянки. Однак, упродовж заявленого періоду з 01.01.2023 року по 31.12.2023 року відносини між сторонами були кондиційними , що ніяк не впливає на обов`язок відповідача сплачувати плату за землю. Однак відповідач не сплачує плату за землю, у зв`язку з чим утворилася заборгованість, яку просять стягнути в судовому порядку та стягнути з останнього судовий збір
Ухвалою суду від 31.10.2024 року прийнято позовну заяву в провадження судді відкрито провадження за правилами спрощеного позовного провадження з викликом учасників справи.
Представницею позивача подано заяву про розгляду справи у їх відсутність, позовні вимоги підтримали в повному обсязі, просили задовольнити.
Відповідач в судове засідання не з`явився, належним чином вважається повідомленим про день, час та місце розгляду справи, правом відзиву не скористався, будь яких клопотань на адресу суду від нього не надходило.
Суд, відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України, з урахуванням згоди позивача на проведення заочного розгляду справи, вважає можливим ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів.
Справа розглядається за відсутності учасників справи, тому у відповідності до ст. 247 ч. 2 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.
Судом встановлено, що земельна ділянка за кадастровим номером 121000000:04:381:0061 за адресою: АДРЕСА_1 , категорія земель: землі промисловості, транспорту, електронних комунікацій, енергетики, оборони та іншого призначення; вид цільового призначення: 11.02 для розміщення та експлуатації основних, підсобних, допоміжних будівель, споруд підприємств переробної, машинобудівної та інші промисловості; строк дії обмеження безстроково, що підтверджено витягом з Державного земельного кадастру про земельну ділянку (а.с.13-18)
З інформації з ДЕРЖАВНОГО РЕЄСТРУ РЕЧОВИХ ПРАВ НА НЕРУХОМЕ МАЙНО ТА РЕЄСТРУ ПРАВ ВЛАСНОСТІ НА НЕРУХОМЕ МАЙНО від 07.08.2024 року № 389934020 відповідач ОСОБА_1 є власником нежитлової будівлі Н-1, яка розташована АДРЕСА_1 , загальною площею забудовника 372,0 кв.м. на підставі договору купівлі продажу, форма власності приватна 1/1. Вказана нежитлова будівля розташована на земельній ділянці за кадастровим номером 121000000:04:381:0061 (а.с.19-19 зворотній)
Рішенням Криворізької міської ради № 523 від 26.05.2021 року «Про затвердження технічної документації з нормативної грошової оцінки земель м. Кривого Рогу»» було затверджено технічну документацію з нормативно грошової оцінки земель м. Кривого Рогу та проведено інформаційні роботи (а.с. 20).

Згідно із витягом із технічної документації з нормативно грошової оцінки земельних ділянок земельна ділянка із кадастровим номером 121000000:04:381:0061 складає 4034909,20 гривень (а.с.11)

Рішенням Криворізької міської ради № 506 від 26.05.2021 року встановлено ставки плати за землю, пільги із земельного податку міста Кривого Рогу (а.с.21-26)

До суду надано розрахунок безпідставно збережених коштів у вигляді орендної плати за користування без оформлення належним чином права користування земельною ділянкою ОСОБА_1 для розміщення металоконструкцій по АДРЕСА_1 за період з 01.01.2023 року о 31.12.2023 року на суму 121 047,28 гривень (а.с.8).

ДЕРЖАВНОЮ ПОДАТКОВОЮ СЛУЖБОЮ УКРАЇНИ ГОЛОВНЕ УПРАВЛІННЯ ДПС У ДНІПРОПЕТРОВСЬКІЙ ОБЛАСТІ надано інформацію, що ОСОБА_1 є платником орендної плати на земельну ділянку площею 0,2030 га (кадастровий номер 121000000:04:381:0061) у Покровському районі. За 2023 рік задекларовано 48418, 91 грн., сплачено 0, 00 грн. (а.с. 12).

Приписами статті 13 ЦПК України визначено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно з вимогами статті 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Статтею 77 ЦПК України визначено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Відповідно до статті 81 ЦПК України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставі своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно з вимогами статті 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Відповідно до Конституції України земля є об`єктом права власності Українського народу. Від імені Українського народу права власника здійснюють органи місцевого самоврядування в межах, визначених Основним Законом України (ст.13 Конституції України).

Статтями 7, 140 Конституції України проголошено: в Україні визнається і гарантується місцеве самоврядування.

Статтею 60 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» визначено, що територіальним громадам сіл, селищ, міст, районів у містах належить право комунальної власності на рухоме і нерухоме майно, землю та інше.

Територіальні громади як суб`єкти права на землі комунальної власності реалізують це право безпосередньо або через органи місцевого самоврядування (стаття 80 ЗК України).

Наведена норма кореспондується з приписами ст.ст.142-145 Конституції України, відповідно до яких до матеріальної основи органів місцевого самоврядування, крім інших об`єктів, належить земля, управління якою здійснюють територіальні громади через органи місцевого самоврядування, в межах їх повноважень, шляхом прийняття рішень. Права місцевого самоврядування захищаються у судовому порядку.

В силу частини першої статті 10 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» Криворізька міська рада наділена повноваженнями представляти територіальну громаду міста Кривого Рогу та здійснювати від її імені і в її інтересах функції та повноваження місцевого самоврядування, визначені Конституцією України, Законом України «Про місцеве самоврядування в Україні» та іншими законами, у тому числі вирішувати відповідно до закону питання регулювання земельних відносин (п.34 ч.1 ст.26 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні»).

Статтею 2 Земельного кодексу України передбачено, що земельні відносини - це суспільні відносини щодо володіння, користування і розпорядження землею. Суб`єктами земельних відносин є громадяни, юридичні особи, органи місцевого самоврядування та органи державної влади. Завданням земельного законодавства є регулювання земельних відносин з метою забезпечення права на землю громадян, юридичних осіб, територіальних громад та держави, раціонального використання та охорони земель.

Як унормовано статтею 14 Конституції України земля є основним національним багатством, що перебуває під особливою охороною держави.

Усі землі в межах населених пунктів, крім земельних ділянок приватної та державної власності, належать на праві власності територіальним громадам є комунальною власністю (п. «а» ч.2 ст.83 ЗК України).

Відповідач без достатньої правової підстави за рахунок Криворізької міської ради зберегли у себе кошти, які мали заплатити за користування нею на рівні орендної плати зобов`язані повернути ці кошти власнику земельної ділянки (Позивачу) на підставі частини першої статті 1212 ЦК України.

За змістом частини першої статті 181 ЦК України, до нерухомих речей (нерухоме майно, нерухомість) належать земельні ділянки, а також об`єкти, розташовані на земельній ділянці, переміщення яких є неможливим без їх знецінення та зміни їх призначення.

Нерухоме майно нерозривно пов`язане із земельною ділянкою, на якій воно знаходиться, і переміщення такого майна неможливе без його знецінення, а тому використання нежитлових приміщень, відповідної земельної ділянки які належать Відповідачам, неможливе без відповідної земельної ділянки.

Наведена правова норма закріплює загальний принцип цілісності об`єкту нерухомості із земельною ділянкою, на якій цей об`єкт розташований. А тому, у зв`язку з користуванням Відповідачем нежитловою нерухомістю, розташованою на АДРЕСА_1 презюмується користування усією спірною земельною ділянкою.

А отже, це зобов`язує Відповідача до здійснення оплати за фактичне користування земельною ділянкою розташованою за адресою: АДРЕСА_1 .

Статтею 2 Земельного кодексу України (далі - ЗК України) передбачено, що земельні відносини - це суспільні відносини щодо володіння, користування і розпорядження землею. Суб`єктами земельних відносин є громадяни, юридичні особи, органи місцевого самоврядування та органи державної влади. Завданням земельного законодавства є регулювання земельних відносин з метою забезпечення права на землю громадян, юридичних осіб, територіальних громад та держави, раціонального використання та охорони земель.

Як унормовано статтею 14 Конституції України земля є основним національним багатством, що перебуває під особливою охороною держави.

Усі землі в межах населених пунктів, крім земельних ділянок приватної та державної власності, належать на праві власності територіальним громадам є комунальною власністю (п. «а» ч. 2 ст. 83 ЗК України).

За змістом статті 206 ЗК України використання землі в Україні є платним.

Об`єктом плати за землю є земельна ділянка. Плата за землю справляється відповідно до закону.

Частиною першою статті 79 ЗК України встановлено, що земельна ділянка - це частина земної поверхні з установленими межами, певним місцем розташування, визначеними щодо неї правами

Як унормовано статті 79-1 Земельного кодексу України, формування земельної ділянки полягає у визначенні земельної ділянки як об`єкта цивільних прав. Формування Земельної ділянки передбачає визначення і площі, меж та внесення інформації про неї до Державного зомельного кадастру. Формування земельних ділянок здійснюється: у порядку відведення земельних ділянок із земель державної та комунальної власності; шляхом поділу чи об`єднання раніше сформованих земельних ділянок, шляхом визначення меж земельних ділянок державної чи комунальної власності за проектами землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, проектами землеустрою щодо впорядкування території для містобудівних потреб, проектами землеустрою щодо приватизації земель державних і комунальних сільськогосподарських підприємств, установ та організацій; за проектами землеустрою щодо організації території земельних часток (паїв). Сформовані земельні ділянки підлягають державній реєстрації у Державному земельному кадастрі. Земельна ділянка вважається сформованою з моменту присвоєння їй кадастрового номера. Формування земельних ділянок (крім випадків, визначених у частинах 6-7 цієї статті) здійснюється за проектами землеустрою щодо відведення земельних ділянок.

Отже, земельна ділянка є сформованою з моменту присвоєння їй кадастрового номера та реєстрації її у Державному земельному кадастрі. Такий правовий висновок також викладений в постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду, зокрема, від 16 червня 2021 року у справі № 922/1646/20, від 04.03.2021 у справі № 922/3463/19.

Згідно з частиною четвертою статті 120 ЗК України (в редакції станом на 20.09.2019), у разі набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду кількома особами право на земельну ділянку визначається пропорційно до часток осіб у праві власності жилого будинку, будівлі або споруди.

За пунктом 2 частини 286.6. статті 286 Податкового кодексу України за земельну ділянку, на якій розташована будівля, що перебуває у спільній власності кількох юридичних або фізичних осіб, податок нараховується з урахуванням прибудинкової території кожному з таких осіб пропорційно належній частці кожної особи - якщо будівля перебуває у спільній частковій власності.

За земельну ділянку, на якій розташована будівля, що перебуває у користуванні кількох юридичних або фізичних осіб, податок нараховується кожному з них пропорційно тій частині площі будівлі, що знаходиться в їх користуванні, з урахуванням прибудинкової території

Окрім того, статтею 12 ЗК України, до повноважень сільських, селищних, міських рад у галузі земельних відносин на території сіл, селищ, міст, крім іншого, віднесено надання земельних ділянок у користування із земель комунальної власності відповідно до Земельного кодексу України.

Як встановлено частиною першою статті 123 ЗК України, надання у користування земельних ділянок комунальної власності здійснюється органом місцевого самоврядування на підставі технічної документації із землеустрою щодо відведення земельних ділянок.

Відповідно до частин першої та другої статті 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Положення цієї глави застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події.

Зі змісту глави 15, статей 120, 125 ЗК України та положень статті 1212 ЦК України випливає, що до моменту оформлення власником об`єкта нерухомого майна права на земельну ділянку, на якій розташований цей об`єкт, відносини з фактичного користування земельною ділянкою без оформленого права на цю ділянку (без укладеного договору оренди тощо) та недоотримання ії власником доходів у виді орендної плати є за своїм змістом кондикційними.

Аналогічний правовий висновок викладено в постановах Великої Палати Верховного Суду від 23.05.2018 у справі № 629/4628/16-ц (провадження № 14-77 цс18), від 20.11.2018 у справі № 922/3412/17 (провадження №12-182гc18) та від 13.02.2019 у справі № 320/5877/17 (провадження № 14-32цс19).

Отже, фактичний користувач земельної ділянки, який без достатньої правової підстави за рахунок власника земельної ділянки зберіг у себе кошти, які мав заплатити за користування нею, зобов`язаний повернути ці кошти власнику земельної ділянки на підставі частини першої статті 1212 Цивільного кодексу України.

Таким чином, відповідач як власник ділянки по вул. Фабрична 3/8, міста Кривого Poгy, з кадастровим номером 121000000:04:381:0061, що без достатньої правової підстави за рахунок Криворізької міської ради зберіг у себе кошти, які мав заплатити за користування нею на рівні орендної плати зобов`язані повернути ці кошти власнику земельної ділянки (Позивачу) на підставі частини першої статті 1212 ЦК України.

За статтею 206 ЗК України використання землі в Україні є платним.

Для цих цілей ПК України визначає, що платою за землю є обов`язковий платіж у складі податку на майно, що справляється у формі земельного податку та орендної плати за земельні ділянки державної і комунальної власності.

Стаття 96 ЗК України також визначає імперативний обов`язок землекористувачів зі сплати земельного податку або орендної плати (пункт «в»), де:

земельний податок - справляється з власників земельних ділянок та земельних часток (паїв), а також постійних землекористувачів (пп. 14.1.72 ст. 14 ПК України);

орендна плата - обов`язковий платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою (далі у розділі XII - орендна плата) (пп. 14.1.136 ст. 14 ПК України)

Отже, єдино можливою назвою плати за землю для орендаря законодавець призначає «орендну плату» (незалежно від правових підстав користування землею, зокрема, наявності договору) (п.287.1. статті 287 ПК України).

Відтак, розмір коштів, які підлягають стягненню з Відповідачів за користування земельною ділянкою комунальної власності розраховано за весь період на рівні орендної плати.

Відповідно до п.1 ч.2, ч.1ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, отже відповідно до положень ст.141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача слід стягнути судовий збір у розмірі 3028 гривень.

Керуючись ст.ст.13, 19, 76-82, 89, 141, 263, 265, 274-279, 354, 355 ЦПК України, суд,-

У Х В А Л И В:

Позовні вимоги КРИВОРІЗЬКОЇ МІСЬКОЇ РАДИ до ОСОБА_1 - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь КРИВОРІЗЬКОЇ МІСЬКОЇ РАДИ (50101, Дніпропетровська область, м. Кривий Ріг, пл. Молодіжна, 1, ідентифікаційний код юридичної особи в ) кошти за користування земельною ділянкою з кадастровим номером 121000000:04:381:0061 за адресою: АДРЕСА_2 , за період з 01 січня 2023 року по 31 грудня 2023 року у розмірі 121047,58.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь КРИВОРІЗЬКОЇ МІСЬКОЇ РАДИ судовий збір у розмірі 3028,00 грн.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд, якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене відповідачем в апеляційному порядку. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів шляхом подачі апеляційної скарги БЕЗПОСЕРЕДНЬО до апеляційного суду.

Позивач: КРИВОРІЗЬКА МІСЬКА РАДА (місцезнаходження: 50101, м. Кривий Ріг, пл. Молодіжна, 1, );

Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , (місце проживання зареєстровано за адресою: АДРЕСА_3 , РНОКПП: НОМЕР_1 .

Повний текст рішення складено та підписано 10.12.2024 року.

Суддя: І. Б. Чайкін