Провадження № 2к/201/2/2021
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 грудня 2024 року суддя Жовтневого районного суду міста Дніпропетровська Демидова С.О. розглянувши матеріали клопотання про надання дозволу на примусове виконання рішення іноземного суду, -

ВСТАНОВИВ:

02 грудня 2024 року через систему «Електронний суд» було подано клопотання представника компанії «ЗАФОРПО ВЕНЧУРС ЛІМІТЕД» про надання дозволу на примусове виконання рішення іноземного суду : содового рішення Апеляційного суду -Цивільної юрисдикції, Республіки Кіпр, за цивільною апеляційною скаргою № Е 144/2020 (у справі № Е145/2020), рішення винесено 29 березня 2024 року, про стягнення грошових коштів з ОСОБА_1 (зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 ,РНОКПП НОМЕР_1 ).

Згідно протоколу автоматизовано розподілу судової справи між суддями від 03 грудня 2024 року указана справа передана для розгляду судді ОСОБА_2 .

Розпорядженням № 10 від 05 грудня 2024 року щодо призначення повторного автоматизованого розподілу судових справ, а саме на підставі рішення Вищої ради правосуддя від 03 грудня 2024 року про звільнення у відставку судді ОСОБА_2 необхідно здійснити повторний автоматизований розподіл судових справ, які перебувають в провадженні судді, судову справу № 201/15208/24 передано на повторний авторозподіл.

Протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 06 грудня 2024 року указана справа передана для розгляду судді Демидовій С.О.

Дослідивши матеріали клопотання та додані до нього документи, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 9 Конституції України чинні міжнародні договори, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України.

Конвенція про правову допомогу та правові відносини у цивільних, сімейних та кримінальних справах, укладена у м. Мінську 22.01.1993 (далі Конвенція), передбачає можливість визнання та виконання судових рішень, винесених у цивільних і сімейних справах, а також вироків у частині цивільного позову.

Згідно зі ст. 53 Конвенції про правову допомогу і правові відносини у цивільних, сімейних і кримінальних справах (Конвенцію ратифіковано із застереженнями Законом № 240/94-ВР (240/94-ВР) від 10.11.1994 (далі Конвенція) клопотання про дозвіл примусового виконання рішення подається в компетентний суд Договірної сторони, де рішення підлягає виконанню. Воно може бути подано й у суд, що виніс рішення в справі першої інстанції. Цей суд направляє клопотання судові, компетентному винести рішення по клопотанню.

Відповідно до п. 4.6. Інструкції про порядок виконання міжнародних договорів з питань надання правової допомоги в цивільних справах щодо вручення документів, отримання доказів та визнання і виконання судових рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України та Державною судовою адміністрацією від 27.06.2008 №1092/5/54 (далі Інструкція), якщо інше не передбачено міжнародним договором України, заінтересована особа або орган може звернутися з клопотанням про визнання і виконання рішення суду України в цивільній чи господарській справі, що набрало законної сили, у тому числі затвердженої судом мирової угоди, вироку в частині цивільного позову, а також рішень третейських судів та інших органів, до компетенції яких належить розгляд цивільних і господарських справ. Клопотання подається заінтересованою особою безпосередньо до іноземного суду за місцем виконання рішення. Якщо інше не передбачено міжнародним договором України чи законодавством запитуваної держави, клопотання особи чи органу може бути складено згідно з формою, що наведена в додатку 6 до цієї Інструкції. Клопотання друкується на чистих аркушах паперу без штампів суду.

Відповідно до ст. 17 Конвенції про правову допомогу і правові відносини у цивільних, сімейних і кримінальних справах, у відношеннях один з одним при виконанні цієї Конвенції установи юстиції Договірних Сторін користуються державними мовами Договірних Сторін або російською мовою.

Відповідно до ч.3 ст. 466 ЦПК України встановлено, що якщо міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, не визначено перелік документів, що мають додаватися до клопотання, або за відсутності такого договору, до клопотання додаються такі документи: 1) засвідчена в установленому порядку копія рішення іноземного суду, про примусове виконання якого подається клопотання; 2) офіційний документ про те, що рішення іноземного суду набрало законної сили (якщо це не зазначено в самому рішенні); 3) документ, який засвідчує, що сторона, стосовно якої постановлено рішення іноземного суду і яка не брала участі в судовому процесі, була належним чином повідомлена про дату, час і місце розгляду справи; 4) документ, що визначає, в якій частині чи з якого часу рішення іноземного суду підлягає виконанню (якщо воно вже виконувалося раніше); 5) документ, що посвідчує повноваження представника (якщо клопотання подається представником); 6) засвідчений відповідно до законодавства переклад перелічених документів українською мовою або мовою, передбаченою міжнародними договорами України.

Згідно зі ч. 4 ст. 466 ЦПК України суд, встановивши, що клопотання і документи, що додаються до нього, не оформлено відповідно до вимог, передбачених цією главою, або до клопотання не додано всі перелічені документи, або клопотання подане особою, яка відповідно до частини шостої статті 14 цього Кодексу зобов`язана зареєструвати електронний кабінет, але не зареєструвала його, залишає його без розгляду та повертає клопотання разом з документами, що додані до нього, особі, яка його подала.

Суддею встановлено, що заявником при подані клопотання не надано: засвідчена в установленому порядку копія рішення іноземного суду, про примусове виконання якого подається клопотання.

Зокрема, до клопотання додано копію із копії вказаного рішення, зробленого із засвідченої копії (що не є тотожним копії рішення, засвідченій належним чином), які не містять відбитку мокрих печаток суду.

Окрім того заявником не надано офіційний документ про те, що рішення іноземного суду набрало законної сили та документ, який засвідчує, що сторона, стосовно якої постановлено рішення іноземного суду і яка не брала участі в судовому процесі, була належним чином повідомлена про дату, час і місце розгляду справи.

Враховуючи те, що заявником не додано до клопотання усі необхідні документи, передбачені ч. 3 ст. 466 ЦПК України, суд, прийшов до висновку, що клопотання про визнання та звернення до виконання рішення іноземного суду, що підлягає примусовому виконанню на підставі ст. ст. 462, 463 ЦПК України, відповідно до ч. 4 ст. 466 ЦПК України підлягає залишенню без розгляду та поверненню заявнику.

Залишення клопотання без розгляду не перешкоджає повторному зверненню після усунення обставин, що слугували підставою для прийняття такого рішення.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст.465-466 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

Повернути без розгляду клопотання представника компанії «ЗАФОРПО ВЕНЧУРС ЛІМІТЕД» про надання дозволу на примусове виконання рішення іноземного суду.

Роз`яснити заявнику, що залишення клопотання без розгляду не перешкоджає повторному зверненню до суду.

Ухвала може бути оскаржена протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена в день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя С.О. Демидова