Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 жовтня 2024 року місто Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області у складі:

головуючого судді - Чепка В. В.,

за участю секретаря судових засідань Авдєєвої К. Т.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Ужгороді цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Моняк Р. В., заінтересована особа Ужгородська районна державна нотаріальна контора про встановлення факту постійного проживання із спадкодавцем на час відкриття спадщини,

встановив:

ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Моняк Р. В., заінтересована особа Ужгородська районна державна нотаріальна контора, звернулася до суду із заявою про встановлення факту постійного проживання із спадкодавцем на час відкриття спадщини.

Мотивуючи свої вимоги вказує на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_2 , що підтверджується Свідоцтвом про смерть Серія НОМЕР_1 від 28.03.2022 року.

Заявник вказує, що вона, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , являється донькою померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 , що підтверджується Свідоцтвом про народження Серії НОМЕР_2 від 31.01.1966 року.

На час смерті ОСОБА_2 проживав та був зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 .

Заявник до дня смерті свого батька ОСОБА_2 здійснювала догляд та проживала разом з ним, хоча і була зареєстрована за іншою адресою: АДРЕСА_2 .

Після смерті ОСОБА_2 відкрилася спадщина за законом, оскільки за життя заповіту померлий ОСОБА_2 не складав. Єдиним спадкоємцем першої черги за законом, який прийняв спадщину і бажає оформити своє право на спадкове нерухоме майно, є заявник, донька померлого ОСОБА_1 .

На день смерті батьку заявника належало спадкове майно, а саме: транспортний засіб ВАЗ 2106, 1977 року випуску, № кузова: № НОМЕР_3 , державний номерний знак НОМЕР_4 .

Оскільки на момент смерті свого батька заявник постійно проживала зі спадкодавцем в будинку АДРЕСА_1 , тому на час відкриття спадщини заяву нотаріусу у шестимісячний термін не подавала, про відмову від спадщини не заявляла.

06.09.2024 року заявник з метою оформлення спадкових прав звернулася до Ужгородської районної державної нотаріальної контори. Листом №488/01-16 від 06.09.2024 ОСОБА_1 було відмовлено у прийнятті заяви про прийняття спадщини та видачі свідоцтва про право на спадщину після смерті померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 у зв`язку з тим, що заявник не подала у нотаріальну контору у встановлений законом строк заяву про прийняття спадщини, а також на момент смерті зареєстрована за адресою померлого не була.

Зазначає, що метою звернення з даною заявою є необхідність реалізації права на оформлення спадкового майна.

Враховуючи вищенаведене, просить встановити факт постійного проживання ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зі спадкодавцем ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , на час відкриття спадщини за адресою: АДРЕСА_1 .

Представник заявника - адвокат Моняк Р. В. подав до суду заяву, в якій просить розгляд даної справи провести за відсутності заявника та його представника за наявними матеріалами справи, заяву підтримує в повному обсязі та просить її задовольнити.

Представник заінтересованої особи Ужгородської районної державної нотаріальної контори в судове засідання не з`явився, належним чином повідомлений про дату та час розгляду справи. Від заінтересованої особи не надходило жодних заяв чи клопотань.

Суд у відповідності до ст. 211, 223 ЦПК України вважає за можливе вирішити справу за відсутності учасників справи, на підставі наявних у суду матеріалів. Крім того, судом у відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

За положеннями ч. 3 ст. 294 ЦПК України справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду. Інші особливості розгляду цих справ встановлені цим розділом.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази, які є у справі в їх сукупності, суд прийшов до наступних висновків.

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , помер ІНФОРМАЦІЯ_4 , про що складено відповідний актовий запис № 64, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 .

Судом встановлено, що померлий ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , є батьком заявниці ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується копією свідоцтва про народження НОМЕР_5 .

Згідно копії свідоцтва про укладення шлюбу серії НОМЕР_6 , зареєстрованого виконкомом Худлівської сільської ради Ужгородського району Закарпатської області, ОСОБА_3 уклала шлюб з ОСОБА_4 , та після укладення шлюбу взяла прізвище ОСОБА_5 .

Згідно копії Довідки № 463 від 08.07.2024, виданої виконкомом Середнянської селищної ради Ужгородського району Закарпатської області, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з 2015 року та до моменту смерті батька фактично проживала та вела спільне господарство зі своїм батьком ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 в будинку АДРЕСА_1 . ОСОБА_1 з дня смерті свого батька ОСОБА_2 залишилась проживати в будинку за адресою: АДРЕСА_1 та проживає в ньому дотепер. Вказані обставини також підтверджуються письмовими поясненнями жителів вулиці Августина Волошина села Анталовці ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , які також підписали вказану заяву.

06.09.2024 державним нотаріусом Ужгородської районної державної нотаріальної контори Броді К. С. надано лист, в якому зазначено, що ОСОБА_1 було відмовлено у прийнятті заяви про прийняття спадщини та видачі свідоцтва про право на спадщину після смерті померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 у зв`язку з тим, що заявник не подала у нотаріальну контору у встановлений законом строк заяву про прийняття спадщини, а також на момент смерті зареєстрована за адресою померлого не була.

Згідно копії технічного паспорта серії НОМЕР_7 від 10.09.1977 ОСОБА_2 належав транспортний засіб ВАЗ 2106, 1977 року випуску, № кузова: № НОМЕР_3 , державний номерний знак НОМЕР_4 .

Відповідно до ст. 1216, 1217, 1218, 1220, 1221 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця.

Згідно з ст. 1223 ЦК України, право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини.

Відповідно до положень ст. 1268, 1269, 1270, 1296, 1298 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Свідоцтво про право на спадщину видається спадкоємцям після закінчення шести місяців з часу відкриття спадщини.

Відповідно до ст. 293 ЦПК України, окреме провадження це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Згідно з положеннями ст. 294 ЦПК України, справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду. Інші особливості розгляду цих справ встановлені цим розділом. Справи окремого провадження суд розглядає за участю заявника і заінтересованих осіб.

Згідно з ч. 2 п. 5 ст. 293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Згідно з ч. 2 ст. 315 ЦПК України, у судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичної особи, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

У даному випадку за відсутності інших спадкоємців, а також відсутності спору щодо даного майна, із заяви ОСОБА_1 про встановлення факту, що має юридичне значення, не вбачається спору про право, а тому така заява підлягає розгляду в порядку окремого провадження.

У п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» роз`яснено, що якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв`язку із чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини.

З огляду на наведені вище докази, суд вважає доведеним факт того, що ОСОБА_1 на момент відкриття спадщини постійно проживала зі спадкодавцем ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , за адресою: АДРЕСА_1 .

Таким чином, оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, та враховуючи те, що обставини, на які посилається заявник, знайшли своє підтвердження в судовому засіданні, а тому суд прийшов до висновку, що вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі.

Керуючись ст. 12, 81, 89, 258, 259, 263, 293, 315, 319, 354 ЦПК України, суд

ухвалив:

Заяву ОСОБА_1 , представник заявника - адвокат Моняк Р. В., заінтересована особа Ужгородська районна державна нотаріальна контора про встановлення факту постійного проживання із спадкодавцем на час відкриття спадщини - задовольнити повністю.

Встановити, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , паспорт № НОМЕР_8 , дата видачі 27.09.2017, орган, що видав 2110, РНОКПП НОМЕР_9 проживала разом з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 (свідоцтво про смерть серії НОМЕР_1 ) на час відкриття спадщини, за адресою: АДРЕСА_1 .

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення виготовлено 28.10.2024.

Суддя Ужгородського міськрайонного суду

Закарпатської області В. В. Чепка