Провадження №: 2-п/755/74/24
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"11" грудня 2024 р. Дніпровський районний суд м. Києва у складі:

головуючої судді - Марфіної Н.В.,

за участі секретаря - Лазоришин А.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Києві цивільну справу за заявою відповідача ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 17.11.2014 року у справі №755/24741/14-ц, -

у с т а н о в и в:

11.09.2014 року до Дніпровського районного суду м. Києва надійшла позовна заява ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення боргу за договором позики.

Ухвалою суду від 22.09.2014 року відкрите провадження у справі та призначено справу до судового розгляду у судовому засіданні.

Заочним рішенням суду від 17.11.2014 року позов був задоволений частково.

Як убачається з матеріалів справи, направлена на адресу відповідачки копія ухваленого у справі заочного рішення повернулась до суду без вручення адресату (а.с. 56).

31.05.2024 року представник відповідачки отримав копію заочного рішення суду (а.с. 68).

18.06.2024 року до суду надійшла заява відповідачки про перегляд заочного рішення суду, у якій остання просить поновити строк для подання заяви про перегляд заочного рішення, заочне рішення скасувати та призначити справу до судового розгляду за правилами загального позовного провадження.

Вимоги заяви мотивовано тим, що про наявність спору на розгляді суду відповідачці не було відомо, жодної судової кореспонденції вона не отримувала, а тому не мала можливості взяти участь у розгляді справи, надати власні докази та прохати про застосування строку позовної давності. Справу розглянуто однобічно, з урахуванням лише аргументів позивача. Суд не мав права ухвалювати у справі рішення, оскільки позивач в судове засідання не прибув, не подавав заяви про розгляд справи без його участі, а представник ОСОБА_3 не мав належним повноважень, оскільки його повноваження мали бути засвідчені нотаріально посвідченою довіреністю. Відповідачка вказує, що ніколи не ухилялась від виконання зобов`язань і хотіла розрахуватись з позивачем у передбачений договором строк, але позивач навмисно ухилився від прийняття виконання, штучно збільшуючи суму боргу. Відповідачка зазначає, що гасила борг згідно графіку, але від отримання останнього платежу позивач ухилився. Відповідачка надсилала позивачу лист про готовність погасити борг, але відповіді не отримала. Позивач вийшов на зв`язок 13.06.2013 року та попрохав аби кошти поки що залишались у відповідачки, просив надати лише 300 дол. США на поточні витрати, запевняв що жодних штрафних санкцій нараховувати не буде. В липні 2013 року позивачка направила відповідачу повторну заяву про готовність погасити борг, але жодної реакції не послідувало. Натомість позивач подав до суду позов.

Ухвалою суду від 14.10.2024 року в порядку процесуального правонаступництва залучено до участі у справі замість позивача ОСОБА_2 - у якості позивача ОСОБА_4 .

Учасники справи в судове засідання не з`явились.

Суд, вивчивши зміст заяви про перегляд заочного рішення та додатків до неї, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку про те, що відповідачу слід поновити процесуальний строк для подання заяви про перегляд заочного рішення, при цьому по суті відповідна заява не підлягає до задоволення, ураховуючи наступне.

Із матеріалів справи вбачається, що заочне рішення суду було ухвалене 17.11.2014 року, копію якого відповідачка не отримана, оскільки конверт з копією відповідного заочного рішення суду повернувся без вручення адресату.

Копію заочного рішення суду було отримано представником відповідача 31.05.2024 року і 18.06.2024 року до суду надійшла заява про перегляд заочного рішення.

Статтею 284 ЦПК України передбачено, що заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Ураховуючи наведене, з огляду на те, що заява про перегляд заочного рішення подана в межах 20-денного терміну від часу отримання представником відповідача копії заочного рішення, пропущений відповідачем строк для звернення до суду із заявою про перегляд заочного рішення підлягає поновленню відповідно до положень ст. 284 ЦПК України.

Разом з тим, по суті у задоволенні заяви про перегляд заочного рішення, шляхом його скасування, слід відмовити, ураховуючи наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 288 ЦПК України, заочне рішення підлягає скасуванню, якщо судом буде встановлено, що відповідач не з`явився в судове засідання та (або) не повідомив про причини неявки, а також не подав відзив на позовну заяву з поважних причин, і докази, на які він посилається, мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Аналіз наведеної норми цивільного процесуального закону свідчить про те, що скасування заочного рішення судом, який його ухвалив, можливе лише у випадку встановлення судом одночасно кількох обставин: відповідач не з`явився в судове засідання та (або) не повідомив про причини неявки, а також не подав відзив на позовну заяву з поважних причин; докази, на які він посилається, мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Однак, у даному випадку, судом не встановлено наявності сукупності вказаних обставин, що свідчить про неможливість скасування заочного рішення суду.

Як вбачається з матеріалів справи, направлена на зареєстровану у встановленому порядку адресу відповідача судова кореспонденція тричі повернулась до суду без вручення адресату.

Крім того, зі змісту заяви про перегляд заочного рішення і додатків до неї, не вбачається посилань на докази, які мають істотне значення для правильного вирішення спору.

Перелік засобів доказування встановлений у ч. 2 ст. 76 ЦПК України.

Посилання на сплив строку позовної давності не є доказом у розумінні положень ст. 76 ЦПК України, крім того за рішення суду розмір штрафних санкцій був зменшений і відсутні підстави вважати, що визначена судом сума штрафних санкцій лежить за межами строків позовної давності.

Наведені стороною відповідача посилання не дають суду належних підстав для скасування заочного рішення ухваленого 10 років тому, зокрема, ураховуючи, що відповідачка з метою дотримання взятих на себе обов`язків, у разі дійсного ухилення позивача від прийняття виконання, не була позбавлена можливості здійснити виконання грошового обов`язку на депозитний рахунок нотаріуса.

Інші наведені стороною відповідача посилання фактично є незгодою із рішенням суду першої інстанції, встановленими ним обставинами, наданою судом оцінкою доказам та застосованими до спірних відносин нормами законодавства, що є підставою для апеляційного оскарження рішення, а не для скасування заочного рішення, адже суд першої інстанції не має права скасовувати заочне рішення для надання іншої оцінки тим самим обставинам та доказам, що вже наявні у матеріалах справи.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 259-261, 284-288, 353-355 ЦПК України, суд, -

п о с т а н о в и в :

Поновити відповідачу ОСОБА_1 пропущений процесуальний строк на подання заяви про перегляд заочного рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 17.11.2014 року у справі №755/24741/14-ц.

Заяву відповідача ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 17.11.2014 року у справі №755/24741/14-ц - залишити без задоволення.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Роз`яснити учасникам справи, що у разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів від дня постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Повний текст ухвали суду складений 11.12.2024 року.

Суддя -