Справа № 545/4072/24
Провадження № 2/545/2046/24
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10.12.2024 року Полтавський районний суд Полтавської області у складі:

головуючого судді Путрі О.Г.,

при секретарі Литвинову В.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Полтаві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Виконавчого комітету Щербанівської сільської ради Полтавського району Полтавської області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні позивача: ОСОБА_2 , про визнання права на приватизацію будинку, зобов`язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

Представник позивача ОСОБА_1 - адвокат Остапенко А.І. звернувся до суду із позовом до відповідача, в якому прохає: 1) визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , право на приватизацію будинку АДРЕСА_1 , за відсутності копії ордера на цей будинок; 2) зобов`язати Виконавчий комітет Щербанівської сільської ради Полтавського району Полтавської області в особі утвореного при ньому органа приватизації провести приватизацію будинку АДРЕСА_1 , на ім`я ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , (з урахуванням житлових прав її дочки ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ), за відсутності копії ордера на цей будинок і з урахуванням висновків суду у цій справі.

В обґрунтування вказав, що рішенням Виконавчого комітету Щербанівської сільської ради Полтавського району Полтавської області від 19.04.2024 р. №45 відмовлено позивачці у приватизації будинку АДРЕСА_1 у зв`язку з ненаданням наступних документів: копії ордеру на жиле приміщення; технічного паспорта; документів, що підтверджують родинні зв`язки між членами сім`ї. Зазначає, що в користування будинок АДРЕСА_1 батько позивачки отримав за ордером на початку 1960-х років. У позивачки відсутня копія ордера на будинок, що змушує її звернутися до суду з цим позовом.

Ухвалою судді Полтавського районного суду Полтавської області від 15.10.2024 року відкрито провадження по справі, призначено підготовче судове засідання.

Ухвалою суду від 12.11.2024 року підготовче засідання по справі закрито, призначено справу до судового розгляду по суті.

У судовому засіданні позивач та представник позивача позовні вимоги підтримали, прохали задовольнити.

Відповідач у судове засідання не з`явився, будучи належним чином повідомленим відповідно до вимог ч.8 ст.128 ЦПК України. 01.11.2024 року від представника відповідача надійшло клопотання, в якому прохає розглядати справу без його участі, при розгляді справи покладається на розсуд суду (а.с. 114).

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні позивача ОСОБА_2 , у судове засідання не з`явилась, будучи належним чином повідомленою, направила до суду заяву, в якій прохає справу розглядати за її відсутності, проти задоволення позову не заперечує (а.с. 122).

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку.

Судом встановлено, що згідно свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 , виданого 08.04.1978 року, батьками ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зазначено ОСОБА_4 і ОСОБА_5 (а.с. 21).

25.04.2001 року позивач уклала шлюб, змінивши дівоче прізвище ОСОБА_6 на ОСОБА_7 (а.с. 22), а ІНФОРМАЦІЯ_3 у позивача народилася донька - ОСОБА_2 (а.с. 25).

ІНФОРМАЦІЯ_4 помер батько позивача - ОСОБА_4 (а.с. 23), ІНФОРМАЦІЯ_5 померла мати позивача - ОСОБА_5 (а.с. 24).

У період часу з 30.03.1960 року по 09.11.1971 року батько позивачки ОСОБА_4 працював на різних посадах в Східно-Українській геофізичній розвідувальній експедиції (надалі - СУГРЕ) ДГП «Укргеофізика» (бурильником, водієм, слюсарем і т. д.), що підтверджується довідкою, виданою 07.08.2024 р. Полтавською експедицією по геофізичним дослідженням у свердловинах ДГП «Укргеофізика» (а.с. 42).

На початку 1960-х років батько позивача отримав в користування будинок АДРЕСА_1 , введений в експлуатацію 1961 року. Будинок являв собою окрему житлову будівлю (без поділу на квартири), загальною площею 50,5 кв. м., житловою площею 31,8 кв. м., без централізованого опалення і каналізації.

До 2001 року вищевказаний будинок перебував на балансі СУГРЕ ДГП «Укргеофізика», а рішенням Щербанівської сільської ради від 25.12.2001 року був прийнятий у комунальну власність територіальної громади Щербанівської сільської ради (а.с. 33).

У період часу з грудня 2001 року по березень 2024 року включно будинок перебував на балансі Комунального підприємства «Обслуговуюча компанія житлово-комунальний комбінат Щербанівської сільської ради Полтавського району Полтавської області». Рішенням Щербанівської сільської ради від 12.03.2024 року будинок було знято з балансу КП «ОК ЖКК» з 01 квітня 2024 року. Цим же рішенням передбачено, що з 01 квітня 2024 року КП «ОК ЖКК» припиняє надавати послугу по утриманню будинків та прибудинкових територій, а також відповідне нарахування. Після проведення повного розрахунку з КП «ОК ЖКК» користувачі квартир можуть звернутися в Щербанівську сільську раду із заявою про безкоштовну передачу будинку у власність, а також виділення у власність прибудинкової земельної ділянки (а.с. 46).

Відповідно до поквартирної картки (форма Б), матір позивача - ОСОБА_5 , була зареєстрована в будинку з 03.02.1977 року, сестра позивача - ОСОБА_8 , була зареєстрована в будинку з 24.12.1981 року по 30.06.2004 року, позивач ОСОБА_1 зареєстрована в будинку з 11.03.1978 рок (з дня свого народження) і по сьогоднішній день, донька позивача ОСОБА_2 , зареєстрована в будинку з 08.10.2001 року (з дня свого народження) і по сьогоднішній день (а.с. 45).

Встановлено, що ОСОБА_1 , зареєстрована і від народження проживає в будинку АДРЕСА_1 (а.с. 17-18, 45).

З березня 2022 року особовий рахунок (№ 0000289) (а.с. 48) після смерті ОСОБА_5 оформлено на позивача, заборгованість по оплаті за житлово-комунальні послуги за адресою: АДРЕСА_1 відсутня, що підтверджується листом КП «ОК ЖКК» з вих.№511 від 06.08.2024 року (а.с. 50).

Рішенням Виконавчого комітету Щербанівської сільської ради Полтавського району Полтавської області від 19.04.2024 року №45 було відмовлено позивачу у приватизації будинку АДРЕСА_1 у зв`язку з ненаданням заявником необхідних документів для приватизації, згідно з п. 18 Положення про порядок передачі квартир (будинків), жилих приміщень у гуртожитках у власність громадян, затвердженого наказом Міністерства з питань ЖКГ України №396 від 16.12.2009 року (а.с. 14).

З витягу з Протоколу №2 від 16.04.2024 року засідання органу приватизації житлового фонду, який перебуває у комунальній власності Щербанівської сільської ради Полтавського району Полтавської області вбачається, що підставою для відмови стало неподання заявником наступних документів: копії ордеру на жиле приміщення; технічного паспорта; документів, що підтверджують родинні зв?язки між членами сім`ї (а.с. 15).

Як вбачається із позову, після смерті батька позивач не змогла віднайти ордер або його копію на будинок серед батьківських паперів.

Згідно листа Полтавської експедиції по геофізичним дослідженням у свердловинах ДГ «Укргеофізика» від 07.08.2024 року №335, дана організація як правонаступник СУГРЕ отримала лише бухгалтерські документи та особові рахунки робітників, надати копію ордеру у зв`язку з його відсутністю не має можливості (а.с. 41).

Разом з тим, Виконавчий комітет Щербанівської сільської ради листом від 06.08.2024 року №02-28/2161 та КП «ОК ЖКК Щербанівської сільської ради» листом від 06.08.2024 року №511 повідомили про відсутність ордеру (а.с. 44, 50).

Відповідно до повідомлення Державного архіву Полтавської області від 07.08.2024 року №04-35/О-34 та повідомлення Архівного відділу Полтавської районної військової адміністрації від 07.08.2024 року №07-02/127, документи СУГРЕ з відомостями про видачу ордерів на зберігання до згаданих архівів не находили (а.с. 52,54).

Згідно листа КП «Бюро технічної інвентаризації та містобудування Полтавського району» від 14.08.2024 року та листа ПІ «Полтавське БТІ «Інвентаризатор» від 03.05.2024 року, матеріали технічної інвентаризації та реєстрації права власності на будинок у відповідних БТІ відсутні(а.с. 56,57).

Згідно інформаційній довідці з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, відомості про реєстрацію права власності на будинок в даному реєстрі відсутні (а.с. 37).

3 довідки АТ «Ощадбанк» №114.40/0112-15/133 від 29.03.2024 року вбачається, що операції з приватизації будинку позивачка не здійснювала і має залишок житлового чека (а.с. 77).

Іншого житла позивач та її донька у власності не мають, що підтверджується інформаційними довідками з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно (а.с. 79,80).

10.12.2024 року у судовому засіданні свідки ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 підтвердили факт проживання позивача ОСОБА_1 з народження і до теперішнього часу за адресою: АДРЕСА_1 , а також факт проживання батьків позивача ОСОБА_4 та ОСОБА_5 за вказаною адресою з 1960-х р.р.

Стаття 47 Конституції України гарантує кожному право на житло. Держава створює умови, за яких кожний громадянин матиме змогу побудувати житло, придбати його у власність або взяти в оренду. Громадянам, які потребують соціального захисту, житло надається державою та органами місцевого самоврядування безоплатно або за доступну для них плату відповідно до закону. Ніхто не може бути примусово позбавлений житла інакше як на підставі закону за рішенням суду.

Відповідно до статті 345 ЦК України фізична або юридична особа може набути право власності на майно у разі приватизації державного та комунального майна у порядку, встановленому законом. Приватизація здійснюється у порядку, встановленому законом.

Згідно з ст.9 ЖК України , громадяни мають право на одержання у безстрокове користування у встановленому порядку жилого приміщення в будинках державного чи громадського житлового фонду. Громадяни мають право на приватизацію квартир (будинків) державного житлового фонду, житлових приміщень у гуртожитках, які перебувають у власності територіальних громад, або придбання їх у житлових кооперативах, на біржових торгах, шляхом індивідуального житлового будівництва чи одержання у власність на інших підставах, передбачених законом. Ніхто не може бути виселений із займаного жилого приміщення або обмежений у праві користування жилим приміщенням інакше як з підстав і в порядку, передбачених законом.

Правові основи приватизації державного житлового фонду, його подальшого використання і утримання визначені Законом України від 19 червня 1992 року №2482-XII «Про приватизацію державного житлового фонду».

Відповідно до ч.11 ст.8 цього Закону спори, що виникають при приватизації квартир (будинків) та житлових приміщень у гуртожитках державного житлового фонду, вирішуються судом.

Відповідно до статті 1 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» приватизація державного житлового фонду - це відчуження квартир (будинків), житлових приміщень у гуртожитках, призначених для проживання сімей та одиноких осіб, кімнат у квартирах та одноквартирних будинках, де мешкають два і більше наймачів, та належних до них господарських споруд і приміщень (підвалів, сараїв і т. ін.) державного житлового фонду на користь громадян України.

Державний житловий фонд це житловий фонд місцевих Рад народних депутатів та житловий фонд, який знаходиться у повному господарському віданні чи оперативному управлінні державних підприємств, організацій, установ.

Особливості приватизації житлових приміщень у гуртожитках визначаються законом.

Згідно зі ст.2 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду», до об`єктів приватизації належать квартири багатоквартирних будинків, які використовуються громадянами на умовах найму.

Відповідно до ст.3 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду», приватизація здійснюється шляхом: безоплатної передачі громадянам квартир (будинків) з розрахунку санітарної норми 21 квадратний метр загальної площі на наймача і кожного члена сім`ї та додатково 10 квадратних метрів на сім`ю; продажу надлишків загальної площі квартир (будинків) громадянам України, що мешкають в них або перебувають в черзі потребуючих поліпшення житлових умов.

Статтею 5 ЗУ «Про приватизацію державного житлового фонду» встановлено, що право на приватизацію квартир (будинків) державного житлового фонду з використанням житлових чеків одержують громадяни України, які постійно проживають в цих квартирах (будинках) або перебували на обліку потребуючих поліпшення житлових умов до введення в дію цього Закону. Кожний громадянин України має право приватизувати займане ним житло безоплатно в межах номінальної вартості житлового чеку або з частковою доплатою один раз.

Відповідно до ч.5 ст.16 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» встановлено, що від імені та в інтересах територіальних громад права суб`єкту комунальної власності здійснюють відповідні ради.

Відповідно до положень ч.1 ст.8 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду», приватизація державного житлового фонду здійснюється уповноваженими на це органами, створеними місцевою державною адміністрацією, та органами місцевого самоврядування, державними підприємствами, організаціями, установами, у повному господарському віданні або оперативному управлінні яких знаходиться державний житловий фонд.

Відповідно до п.3 ст.8 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду», передача квартир (будинків) у власність громадян здійснюється на підставі рішень відповідних органів приватизації, що приймаються не пізніше місяця з дня одержання заяви громадянина.

Згідно з пунктом десятим статті 8 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» органи приватизації не мають права відмовити мешканцям квартир (будинків) у приватизації займаного ними житла, за винятком випадків, передбачених пунктом 2 статті 2 цього Закону, а саме не підлягають приватизації: квартири - музеї; квартири (будинки), розташовані на території закритих військових поселень, підприємств, установ і організацій, природних та біосферних заповідників, національних парків, ботанічних садів, дендрологічних, зоологічних, регіональних ландшафтних парків, парків - пам`ятників садово-паркового мистецтва, історико-культурних заповідників, музеїв-заповідників; кімнати в гуртожитках; квартири (будинки), які перебувають у аварійному стані; квартири, віднесені у встановленому порядку до числа службових, а також квартири, розташовані в зоні безумовного (обов`язкового) відселення, забрудненій внаслідок аварії на Чорнобильській АЕС.

Даний перелік підстав для відмови в приватизації квартири є вичерпним і розширеному тлумаченню не підлягає, і вбачається, що на спірний будинок позивача не розповсюджується.

Згідно із ч.4 ст.9 ЖК України ніхто не може бути обмежений у праві користування жилим приміщенням інакше як з підстав і в порядку, передбачених законом.

Виходячи з аналізу змісту Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» у поєднанні з нормами статей 1, 6, 9, 61 ЖК України, ст.29 ЦК, місцем постійного проживання особи є жиле приміщення, в якому особа постійно проживає, має передбачені ст.64 ЖК України права користування цим приміщенням і на яке за особою зберігається це право й у разі тимчасової відсутності, а отже і право на приватизацію разом з іншими членами сім`ї.

Аналогічну норму місить п.4 Положення про порядок передачі квартир (будинків), жилих приміщень у гуртожитках у власність громадян, затвердженого наказом Міністерства з питань житлово-комунального господарства України від 16 грудня 2009 року №396.

Умовою для проведення приватизації житла є обов`язкове постійне проживання осіб у житлі, яке підлягає приватизації.

При цьому пунктами 18, 19 цього Положення визначено порядок підтвердження факту постійного проживання особи в жилому приміщенні - у довідці про склад сім`ї, що подається особою в числі інших документів до органу приватизації, зазначаються члени сім`ї наймача, які водночас і прописані, і мешкають разом з ним, а також тимчасово відсутні особи, за якими зберігається право на житло.

Тривалий час проживання особи в житлі, незалежно від його правового режиму, є достатньою підставою для того, щоб вважати відповідне житло належним такій особі в розумінні статті 8 Конвенції.

Схожого за змістом правового висновку дійшов Верховний Суд у постанові від 20 червня 2018 у справі № 200/18858/16-ц, постанові від 24 лютого 2021 року у справі № 296/4642/19 та постанові від 26 лютого 2024 року у справі №344/12427/21.

Відповідно до п.10 ч.1 ст.15 Житлового кодексу України, до компетенції виконавчих комітетів районних, міських, районних у містах рад народних депутатів віднесено видача ордерів на жилі приміщення в будинку державного або громадського житлового фонду виконавчий комітет районної, міської, районної в місті, селищної, сільської Ради народних депутатів видає громадянинові ордер, який є єдиною підставою для вселення в надане жиле приміщення.

За змістом ст.58 ЖК, ордер є єдиною підставою для вселення у жиле приміщення.

Відповідно до пунктів 69, 70, 72 розділу IV Правил обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов, і надання їм жилих приміщень в Українській РСР, затверджених постановою Ради Міністрів Української РСР від 11.12.1984 № 470, ордер на жиле приміщення видається на підставі рішення про надання жилого приміщення в будинку державного або громадського житлового фонду виконавчий комітет районної, міської, районної в місті, селищної, сільської Ради народних депутатів та є єдиною підставою для вселення в надане жиле приміщення, дійсний протягом 30 днів.

Ордер вручається громадянинові, на ім`я якого він виданий, або за його дорученням іншій особі. При одержанні ордера пред`являються паспорти (або документи, що їх замінюють) членів сім`ї, включених до ордера.

При вселенні в надане жиле приміщення громадянин здає ордер у житлово-експлуатаційну організацію, а за її відсутності відповідному підприємству, установі, організації; ордер зберігається як документ суворої звітності.

Відповідно до ст.10 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» органи приватизації не мають права відмовити мешканцям квартир (будинків), кімнат (гуртожитків) у приватизації займаного ними житла, за винятком випадків, передбачених пунктами 2 і 5 статті 2 цього Закону.

Ненадання заявником ордеру на квартиру та не укладання договору найму не може бути єдиною підставою для відмови у приватизації житла (постанова ВС від 24 лютого 2021 року у справі № 296/4642/19 , від 26 лютого 2024 року у справі №344/12427/21).

Відповідно до пункту 17 Положення № 396 громадянин, який виявив бажання приватизувати займану ним і членами його сім`ї на умовах найму квартиру (будинок), жиле приміщення в гуртожитку, кімнату в комунальній квартирі, звертається в орган приватизації, де одержує бланк заяви та необхідну консультацію.

Позивач посилається на те, що копія документу на підставі якого батько позивача отримав в користування будинок АДРЕСА_1 не збереглась.

Так, законність проживання позивача у спірному приміщенні ніким не спростована та не заперечувалась.

З моменту реєстрації позивача в квартирі її право на користування житловим приміщенням ніким, в тому числі відповідачем не оскаржувалось, відповідні докази не подавались.

Разом з тим, ДГП «Укргеофізика», як організація, якій від початку введення в експлуатацію і до 2001 року належав будинок, не заперечує того факту, що батько позивачки працював в СУГРЕ і отримав у користування будинок, а лише вказує на відсутність у розпорядженні правонаступника відповідної документації.

При цьому, відсутність ордеру позбавляє її можливості реалізувати своє право на приватизацію квартири.

З огляду на вищевказане, позовна вимога про визнання права на приватизацію будинку підлягає задоволенню.

Відповідно до ст.8 Загальної декларації прав людини кожна людина має право на ефективне поновлення у правах компетентними національними судами в разі порушення її основних прав, наданих їй конституцією або законом.

Також суд враховує, що ст.13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (право на ефективний засіб юридичного захисту) передбачено, що кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

Згідно з ст.15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Статтею 16 ЦК України визначено способи захисту цивільних прав та інтересів.

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст. 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. . У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону. Таким чином, процесуальним законом суду надано право здійснювати захист порушених прав і законних інтересів, способами захисту виходячи із їх ефективності.

Як вбачається рішенням Виконавчого комітету Щербанівської сільської ради Полтавського району Полтавської області від 19.04.2024 року №45 було відмовлено позивачу у приватизації будинку АДРЕСА_1 у зв`язку з ненаданням заявником необхідних документів для приватизації, а саме: копії ордеру на жиле приміщення; технічного паспорта; документів, що підтверджують родинні зв`язки між членами сім`ї, а не відмовлено в цілому в реалізації права позивача на приватизацію , у зв`язку з чим суд вважає , що заявленою позивачем позовною вимогою до відповідача щодо зобов`язання вчинити певні дії належним способом захисту буде зобов`язання Виконавчого комітету Щербанівської сільської ради Полтавського району Полтавської області в особі утвореного при ньому органу приватизації розглянути питання приватизації будинку АДРЕСА_1 , щодо ОСОБА_1 (з урахуванням житлових прав її дочки ОСОБА_2 ), за відсутності копії ордера на цей будинок.

Таким чином, позовні вимоги підлягають задоволенню.

Керуючись ст. ст. 12,13,81,259,263-265,352 ЦПК України, суд,

в и р і ш и в :

Позов ОСОБА_1 до Виконавчого комітету Щербанівської сільської ради Полтавського району Полтавської області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні позивача: ОСОБА_2 , про визнання права на приватизацію будинку, зобов`язання вчинити певні дії задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянкою України, РНОКПП НОМЕР_2 , право на приватизацію будинку АДРЕСА_1 , за відсутності копії ордера на цей будинок.

Зобов`язати Виконавчий комітет Щербанівської сільської ради Полтавського району Полтавської області () в особі утвореного при ньому органу приватизації розглянути питання приватизації будинку АДРЕСА_1 , щодо ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, РНОКПП НОМЕР_2 (з урахуванням житлових прав її дочки ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , громадянки України, РНОКПП НОМЕР_3 ), за відсутності копії ордера на цей будинок.

Рішення може бути оскаржене до Полтавського апеляційного суду протягом тридцяти днів з моменту проголошення, а учасниками, що не були присутні при його оголошенні у той же строк з моменту отримання копії рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя: О. Г. Путря