Провадження № 2-о/369/606/24
РІШЕННЯ

Іменем України

04.11.2024 м. Київ

Києво-Святошинський районний суд Київської області в складі

головуючої судді Козак І. А.,

при секретарі Солонюк К. Г.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Києві цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа: Київський міський відділ державної реєстрації смерті Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) про встановлення факту смерті,

В С Т А Н О В И В:

У вересні 2024 року ОСОБА_1 звернувся до Києво-Святошинського районного суду Київської області суду із заявою про встановлення факту смерті.

В обґрунтування заяви вказує, що ІНФОРМАЦІЯ_1 в тимчасово окупованому місті Енергодар Василівського району Запорізької області помер його батько ОСОБА_2 від набряку легенів при захворюванні серця, дистрофії міокарда, атеросклеротичного захворювання серця. Отримати свідоцтво про смерть у відділі державної реєстрації актів цивільного стану в місті Енергодар заявник не зміг, оскільки через тимчасову окупацію Енергодарської міської територіальної громади Василівського району в Запорізькій області, не працюють органи державної влади та місцевого самоврядування. Вказує, що встановлення факту смерті та подальша його реєстрація необхідна заявнику для оформлення спадщини та надання документів для Пенсійного фонду України.

У зв`язку з чим просив суд встановити факт смерті громадянина України ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Енергодар Василівського району Запорізької області, Україна.

У судове засідання заявник не з`явився, подав заяву про розгляд справи у його відсутність, заявлені вимоги підтримує та просить їх задовольнити.

Представник заінтересованої особи в судове засідання не з`явився, про дату та час розгляду справи був повідомлений належним чином.

Суд вважає можливим розглянути справу за відсутності сторін, на підставі наявних документів.

У зв`язку з неявкою сторін в силу ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов наступного висновку.

Згідно з ст. 293 ЦПК України, в порядку окремого провадження судом розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових або майнових прав підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав, зокрема про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Відповідно до п. 8 ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті.

Відповідно до абзацу 2 ч. 1 ст. 317 ЦПК України заява про встановлення факту смерті особи на території, на якій введено воєнний чи надзвичайний стан, або на тимчасово окупованій території України, визначеній такою відповідно до законодавства, може бути подана членами сім`ї померлого, їхніми представниками або іншими заінтересованими особами (якщо встановлення факту смерті особи впливає на їхні права, обов`язки чи законні інтереси) до будь-якого місцевого суду України, що здійснює правосуддя, незалежно від місця проживання (перебування) заявника.

Згідно з п. 13 постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» , заяви про встановлення факту смерті особи в певний час приймаються до провадження суду і розглядаються за умови подання заявниками документів про відмову органів реєстрації актів громадянського стану в реєстрації події смерті. Заявник зобов`язаний обґрунтувати свою заяву посиланнями на докази, що достовірно свідчать про смерть особи у певний час і за певних обставин.

У відповідності до ч. ч. 3, 4 ст. 49 ЦК України, державній реєстрації підлягають народження фізичної особи та її походження, громадянство, шлюб, розірвання шлюбу у випадках, передбачених законом, зміна імені, смерть. Реєстрація актів цивільного стану провадиться відповідно до закону. Народження фізичної особи та її походження, усиновлення, позбавлення та поновлення батьківських прав, шлюб, розірвання шлюбу, зміна імені, смерть підлягають обов`язковому внесенню до Державного реєстру актів цивільного стану громадян в органах юстиції в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Згідно ч. 1 ст. 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану», підставою для про ведення державної реєстрації смерті є рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час.

При розгляді справи судом встановлено, що заявник ОСОБА_1 є рідним сином ОСОБА_2 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 , виданого 22 жовтня 1983 року.

Встановлено, що ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , помер ІНФОРМАЦІЯ_1 у м. Енергодар, Запорізька область, що підтверджується медичним свідоцтвом про смерть серія 23 № 202248762 від 30 липня 2024 року та свідоцтво про смерть серії НОМЕР_2 від 02 серпня 2024 року.

Відповідно до Наказу Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України «Про затвердження Переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією» № 309 від 22.12.2022 року зареєстрованого у Міністерстві юстиції України за № 1668/39004 від 23 грудня 2022 року, уся територія Василівського району Запорізької області на якій знаходиться м. Енергодар включена до переліку, як тимчасово окупована Російською Федерацією території України з 04.03.2022 року.

Таким чином, видані уповноваженими органами на тимчасово окупованій території документи про смерть не засвідчує у встановленому порядку факту смерті громадянина України ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , відтак і державна реєстрація його смерті не може бути проведена, оскільки на підтвердженням факту смерті останнього видано документ на території, де органи державної влади України тимчасово не здійснюють свої повноваження. При цьому заявник, у зв`язку з викладеними обставинами, позбавлений можливості отримати свідоцтво про смерть ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , який є його рідним батьком.

Відповідно до п. 1 ст. 1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» тимчасово окупована територія України є невід`ємною частиною території України, на яку поширюється дія Конституції та законів України. Закон закріплює за державою обов`язок вживати всіх необхідних заходів щодо гарантування прав і свобод людини і громадянина, передбачених Конституцією та законами України, міжнародними договорами, усім громадянам України, які проживають на тимчасово окупованій території.

Згідно з ч. 3 ст. 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків, крім документів, що підтверджують факт народження, смерті, реєстрації (розірвання) шлюбу особи на тимчасово окупованій території, які додаються до заяви про державну реєстрацію відповідного акта цивільного стану.

Відповідно до ст. 14 ЦПК України рішення суду про встановлення факту, що має юридичне значення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для органів, які реєструють такі факти або оформлюють права, що виникають у зв`язку із встановленим судом фактом.

Встановлення факту смерті особи в певний час провадиться тільки у разі неможливості органом Державної реєстрації актів цивільного стану зареєструвати факт смерті з підстав, що відсутні документи, які свідчать про смерть особи.

Згідно з пп. «ґ», п.1, п.6 ч.5 Наказу Міністерства юстиції України «Про затвердження Правил реєстрації актів громадянського стану в Україні» від 18 жовтня 2000 року № 52/5, судове рішення про встановлення факту смерті особи в певний час є підставою для реєстрації факту смерті особи, яка проводиться за місцем проживання заявника в державних органах запису актів цивільного стану.

Згідно з ч. 2 ст. 317 ЦПК України визначено, що справи про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, розглядаються невідкладно з моменту надходження відповідної заяви до суду.

Згідно з вимогами ч. 1 ст. 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» підставою для про ведення державної реєстрації смерті є рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час.

Судом встановлено, що заявник позбавлений можливості отримати усі необхідні документи встановленого зразка для проведення державної реєстрації смерті ОСОБА_2 , судом також враховано, що факт смерті батька заявника відбувся на тимчасово окупованій території України, а саме у м. Енергодар Запорізької області, на якій неможливо отримати медичний документ, що може бути прийнятий відділом державної реєстрації актів цивільного стану для здійснення державної реєстрації смерті відповідно до ст.17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану».

За таких обставин, заявник не має можливості надати для реєстрації смерті свого батька документи встановленого законодавством України зразка, оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд вважає що заява ОСОБА_1 про встановлення факту смерті підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись Законом України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану», Законом України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», ст.ст. ст.ст.12, 81, 315-319, 354, 355 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа: Київський міський відділ державної реєстрації смерті Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) про встановлення факту смерті - задовольнити.

Встановити факт смерті громадянина України ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженця с. Менчикури Запорізька область, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 у м. Енергодар Запорізької області, Україна, причини смерті: набряк легень при хворобі серця I50.1, дистрофія міокарду I51.3, атеросклеротична хвороба серця I25.1.

Допустити негайне виконання рішення суду.

Оскарження рішення суду не зупиняє його виконання.

Рішення суду може бути оскаржено до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня виготовлення повного тексту судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Суддя Ірина КОЗАК