Справа № 405/2175/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23.10.2024 Ленінський районний суд м. Кіровограда в складі

головуючої судді: Шевченко І.М.

з участю секретаря : Мишевець Т.І.

представника позивача : адвоката Позненка Ю.В.

представника відповідача: адвоката Бондаренка Ю.Ю.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кропивницький цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення компенсації вартості частки у спільному майні подружжя,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернулась в суд з позовом, в якому просить стягнути з відповідача на її користь грошову компенсацію вартості частину проданого автомобіля марки FORD, модель TRANSIT 2004 року випуску, колір сірий, VIN НОМЕР_1 , в порядку розподілу спільного сумісного майна подружжя в розмірі 86 035, 00 грн. та стягнути з відповідача на її користь судові витрати по справі та витрати на правову допомогу.

Позов обґрунтовує тим, що 06.07.2012 року вона та відповідач зареєстрували шлюб. Спільне життя з відповідачем не склалося внаслідок різних поглядів на сімейне життя, ведення спільного господарства та виховання дитини, а тому вона звернулась в суд з позовом про розірвання шлюбу. 06.02.2023 року рішенням Ленінського районного суду міста Кіровограда у справі № 405/6292/22 розірвано шлюб між нею та відповідачем.

В період шлюбу за рахунок спільних сумісних коштів подружжя ними було придбано транспортний засіб марка FORD, модель TRANSIT 2004 року випуску, колір сірий, VIN НОМЕР_1 , номер кузова (шасі, рама) НОМЕР_1 , свідоцтво про реєстрацію - НОМЕР_2 , номерний знак НОМЕР_3 , зареєстрований за продавцем «19.12.2015» року підрозділом МВС ТСЦ 3541.

Їй стало відомо, що через 7 днів після прийняття судом рішення про розірвання шлюбу між нею та відповідачем, відповідач 15.02.2023 року продав їх спільний автомобіль ОСОБА_3 (Покупцю), тобто своїй матері. За домовленістю сторін вартість автомобіля визначена в розмірі 160 000,00 грн.

Спірний автомобіль був придбаний в період шлюбу за спільні кошти подружжя. Щодо відчуження спірного автомобіля, то законодавством не встановлено недійсності правочину при відчуженні спільного сумісного майна подружжя без письмової згоди одного з подружжя, дана правова позиція висловлена Верховним Судом України в рішенні від 08.04.2015 року у справі № 6-7цс15, а тому при розгляді спорів про розподіл цінного спірного майна та визнання недійсними правочинів з відчуження якого без письмової згоди одного з подружжя, за умови наявності іншої згоди, суди мають виходити з права одного з подружжя на відповідну компенсацію вартості відчуженого не в інтересах сім`ї майна.

Для укладення одним із подружжя договорів, які потребують нотаріального посвідчення і (або) державної реєстрації, а також договорів стосовно цінного майна, згода другого з подружжя має бути подана письмово. Згода на укладення договору, який потребує нотаріального посвідчення і (або) державної реєстрації, має бути нотаріально засвідчена. Такої згоди вона не надавала. У разі, коли під час розгляду вимог про поділ спільного сумісного майна подружжя буде встановлено, що один із них здійснив його відчуження чи використав його на свій розсуд проти волі іншого з подружжя і не в інтересах сім`ї чи не на її потреби, а приховав його, таке майно або його вартість враховується при поділі. Вартість майна, що підлягає поділу, визначається за погодженням між подружжям, а при недосягненні згоди - виходячи з дійсної його вартості на час розгляду справи.

Нею проведена оцінка вартості автомобіля і згідно звіту про незалежну оцінку транспортного засобу марки FORD, модель TRANSIT 2004 року випуску, колір сірий, VIN НОМЕР_1 , номер кузова (шасі, рама) НОМЕР_1 , свідоцтво про реєстрацію - НОМЕР_2 , номерний знак НОМЕР_3 , станом на 27.03.2024 року вартість автомобіля складає 172 070,00 грн., що відповідає дійсній вартості автомобіля.

Посилаючись на вказані обставини, норми чинного законодавства, просить задовольнити позов.

Ухвалою суду від 02.02.2024 року позов прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі та визначено розгляд справи за правилами загального позовного провадження, відповідачу надано термін для подання відзиву на позов.

У встановлений в ухвалі строк відповідачем відзив на позов не подано.

01.08.2024 року підготовче провадження у справі закрите, справа призначена до розгляду по суті.

04.10.2024 року представником відповідача подано відзив на позов.

В судовому засіданні представник позивача позов підтримав, посилаючись на обставини, що в ньому викладені, просив позов задовольнити, зазначивши, що його довірителя влаштовує компенсація частки проданого відповідачем автомобіля, зазначена у звіті про оцінку автомобіля, так і в договорі, укладеному відповідачем та його матір`ю.

Представник відповідача в судовому засіданні позов не визнав, зазначив, що позивачем обрано неналежний спосіб захисту, вона мала б визнавати договір про відчуження автомобіля недійсним, так як він укладений відповідачем фіктивно, з метою приховати майно від поділу, відповідач продовжує користуватись вказаним автомобілем. Крім того, звіт про оцінку майна має ряд порушень і не може прийматись судом до уваги.

Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи суд встановив такі факти та відповідні їм правовідносини.

Відповідно до положень ст. ст. 15, 16 ЦК України кожній особі гарантується право на захист свого права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, шляхом звернення до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способом захисту цивільного права та інтересу може бути визнання права або застосування інших способів захисту, встановлених законом, зокрема поділу майна, що є у спільній сумісній власності.

Судом встановлено, що з 12.07.2012 року сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, який розірвано 07.02.2023 року рішенням Ленінського районного суду м. Кіровограда (справа № 405/6292/22).

В період шлюбу за рахунок спільних сумісних коштів подружжя ними було придбано транспортний засіб марка FORD, модель TRANSIT 2004 року випуску, колір сірий, VIN НОМЕР_1 , номер кузова (шасі, рама) НОМЕР_1 , свідоцтво про реєстрацію - НОМЕР_2 , номерний знак НОМЕР_3 , зареєстрований за продавцем «19.12.2015» року підрозділом МВС ТСЦ 3541.

15.02.2023 року згідно договору купівлі-продажу 3544/2023/3658051 транспортного засобу ОСОБА_2 (Продавець) продав вищевказаний автомобіль ОСОБА_3 (Покупцю). За домовленістю сторін вартість автомобіля визначена в розмірі 160 000,00 грн. (пункт 3 договору) (а.с.56).

Вказані обставини визнаються сторонами, а тому вважаються судом доведеними.

Згідно з вимогами частин 1, 2 статті 60 СК України. майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя.

Відповідно до змісту частин 3, 4 статті 61 СК України, якщо одним із подружжя укладено договір в інтересах сім`ї, то гроші, інше майно, в тому числі гонорар, виграш, які були одержані за цим договором, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя.

Дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування та розпорядження майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними (стаття 63 СК України).

Частиною 4 статті 65 СК України визначено, що договір, укладений одним із подружжя в інтересах сім`ї, створює обов`язки для другого з подружжя, якщо майно, одержане за договором. Використане в інтересах сім`ї.

За вимогами ч.ч. 1, 2 ст. 68 СК України розірвання шлюбу не припиняє права спільної сумісної власності на майно, набуте за час шлюбу, розпорядження майном, що є об`єктом права спільної сумісної власності, після розірвання шлюбу здійснюється співвласниками виключно за взаємною згодою, відповідно до Цивільного кодексу України.

Згідно з частини 1 статті 69 СК України, дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу.

За приписами ст. 70 СК України, у разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором.

Законодавством не встановлено недійсності правочину при відчуженні спільного сумісного майна подружжя без письмової згоди одного з подружжя, дана правова позиція висловлена Верховним Судом України в рішенні від 08.04.2015 року у справі № 6-7цс15, а тому при розгляді спорів про розподіл цінного спірного майна та визнання недійсними правочинів з відчуження якого без письмової згоди одного з подружжя, за умови наявності іншої згоди, суди мають виходити з права одного з подружжя на відповідну компенсацію вартості відчуженого не в інтересах сім`ї майна.

Для укладення одним із подружжя договорів, які потребують нотаріального посвідчення і (або) державної реєстрації, а також договорів стосовно цінного майна, згода другого з подружжя має бути подана письмово. Згода на укладення договору, який потребує нотаріального посвідчення і (або) державної реєстрації, має бути нотаріально засвідчена.

Як зазначає позивач та не заперечує представник відповідача згоди на відчуження автомобіля позивач не надавала.

У разі, коли під час розгляду вимог про поділ спільного сумісного майна подружжя буде встановлено, що один із них здійснив його відчуження чи використав його на свій розсуд проти волі іншого з подружжя і не в інтересах сім`ї чи не на її потреби, а приховав його, таке майно або його вартість враховується при поділі.

Вартість майна, що підлягає поділу, визначається за погодженням між подружжям, а при недосягненні згоди - виходячи з дійсної його вартості на час розгляду справи.

Згідно з правовим висновком, викладеним у постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 03.10.2018 року у справі № 127/7029/15-ц (провадження № 61- 9018сво18) у випадку відчуження майна одним із подружжя проти волі іншого з подружжя та у зв`язку з цим неможливістю встановлення його дійсної (ринкової) вартості, визначенню підлягає ринкова вартість подібного за своїми якостями (технічними характеристиками) майна на час розгляду справи.

Відповідно до звіту про незалежну оцінку автомобіля марки FORD, модель TRANSIT, реєстраційний № НОМЕР_3 , здійснений суб`єктом оціночної діяльності ОСОБА_4 , який надано позивачем, станом на 27.03.2024 року середня вартість автомобіля складає 172 070,00 грн.

Відповідачем вказаний звіт не оспорювався, заперечень суду не надано, не заявлено клопотань про призначення судом експертизи щодо вартості спірного автомобіля, а тому суд виходить із вартості транспортного засобу, зазначеної позивачем у звіті станом на 27.03.2024 року.

Суд критично відноситься до позиції відповідача щодо неналежного способу захисту, вибраного позивачем, так як вибір способу захисту, який є ефективним для захисту свого порушеного права, обирається позивачем, а суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках (частина перша статті 13 ЦПК України).

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку про задоволення вимог позивача в повному обсязі.

Відповідно до вимог ч.1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених вимог, тому стягненню з відповідача на користь позивача підлягають судові витрати, понесені нею при зверненні в суд та документально підтверджені, зокрема витрати по сплаті судового збору в сумі 1 211,20 грн.

Керуючись ст. ст. 7, 12, 17, 18, 76, 141, 259, 263-265 ЦПК України, -

У Х В А Л И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення компенсації вартості частки у спільному майні подружжя задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 компенсацію вартості частки у спільному майні подружжя в розмірі 86 035,00 грн. (вісімдесят шість тисяч тридцять п`ять гривень).

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судові витрати у справі в розмірі 1 211,20 грн.

Рішення може бути оскаржене протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення. Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Рішення в повному обсязі виготовлене 28.10.2024 року.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН НОМЕР_4 , прож АДРЕСА_1 .

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ІПН НОМЕР_5 , прож. АДРЕСА_1 .

Суддя Ленінського

районного суду

м. Кіровограда Ірина Миколаївна Шевченко