Справа № 372/3810/24
Провадження № 2-1770/24
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 жовтня 2024 року Обухівський районний суд Київської області в складі:головуючого судді Висоцької Г.В., за участю секретаря Куник О.В., представника позивача ОСОБА_1 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку позовного провадження в приміщенні Обухівського районного суду Київської області цивільну справу за позовом Органу опіки та піклування виконавчого комітету Української міської ради до ОСОБА_2 про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів на утримання дитини,

В С Т А Н О В И В

У липні 2024 року позивач звернувся до суду із позовом, в якому просив позбавити батьківських прав відповідачку ОСОБА_2 , відносно її дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та стягнути із відповідачки аліменти на утримання дітей.

В обґрунтування своїх вимог зазначив, що відповідачка не виконує батьківських обов`язків відносно своїх дочки, життям та здоров`ям дітей не цікавиться, виїхала на заробітки, залишивши дитину на сліпого діда, який сам потребує допомоги. Відповідно до Акту проведення оцінки рівня безпеки дитини, малолітню дитину ОСОБА_4 вилучено з родини, де вона проживала та направлено до дитячого відділення Обухівської БЛІЛ, згодом дитину передано рідному батьку до м. Фастів.

09.07.2024 ухвалою судді Обухівського районного суду Київської області позовну заяву залишено без руху, надано строк для усунення недоліків - 10 днів з дня отримання ухвали.

16.07.2024 року ухвалою судді Обухівського районного суду Київської області надано додатковий строк для усунення недоліків зазначених в ухвалі судді - 10 днів з дня отримання даної ухвали, оскільки клопотання, яке подано представницею позивача суд визнав необґрунтованим.

22.07.2024 року ухвалою судді Обухівського районного суду Київської області клопотання про звільнення від сплати судового збору - задоволено. Звільнено Орган опіки та піклування виконавчого комітету Української міської ради від сплати судового збору. Прийнято вказану позовну заяву. Відкрито провадження у цивільній справі за правилами загального позовного провадження. Призначено справу до підготовчого судового засідання.

15.08.2024 року постановлено ухвалу про закриття підготовчого провадження та призначення справи до судового розгляду по суті.

Представниця позивача в судовому засідання позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила задовольнити.

Відповідачка подала до суду заяву про розгляд справи без її участі, проти позбавлення батьківських прав не заперечувала, із покладенням на неї аліментних зобов`язань не погодилася.

Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо даних про права та взаємовідносини сторін, враховуючи інтереси позивача, даючи оцінку діям відповідачки, суд вважає за можливе вирішити справу за відсутності відповідачки на підставі наявних матеріалів справи.

Відповідно до ч.ч. 1, 2, 5 ст. 263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Суд, дослідивши письмові докази та матеріали справи вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Згідно зі ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини.

Судом встановлено, що громадянка ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 - мати малолітньої ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , про що свідчить свідоцтво про народження серії НОМЕР_1 , видане Виконавчим комітетом Кожанськоі селищної ради Фастівського району Київської області, від 01 липня 2016 року, ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків. Життям та здоров`ям дитини не цікавиться, участі у вихованні доньки не бере та не переймається успіхами розвитку дитини. Не спілкується з дитиною в повному обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення, не надає дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей, не виявляє інтересу до її внутрішнього світу, не сприяє засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі.

Зареєстроване місце проживання громадянки ОСОБА_2 за адресою: АДРЕСА_1 . Офіційно не працевлаштована, веде аморальний спосіб життя.

01 березня 2016 року було укладено шлюб між громадянкою ОСОБА_2 та ОСОБА_5 , від якого народилася дитина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Згодом шлюб було розірвано та донька залишилася проживати з матір`ю за вищевказаною адресою та отримувати аліменти.

Комісією у складі: служби у справах дітей та сім`ї Української міської ради, сектору ювенальної превенції ВП Обухівського РУП ГУНП в Київській області, «Центру надання соціальних послуг» Української міської ради та представника охорони здоров`я Трипільської амбулаторії, 25 червня 2024 року проведено обстеження умов проживання дитини та складено Акт проведення оцінки рівня безпеки дитини. У ході якого з`ясовано, що малолітня ОСОБА_4 проживає разом з сліпим дідусем ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , який сам потребує сторонньої допомоги через стан свого здоров`я. На момент відвідування родини матері вдома не було, зі слів дідуся - мати на роботі перебувала, а зі слів малолітньої ОСОБА_4 , їй на днях зателефонував знайомий матері та повідомив, що мама виїхала за кордон. Також з`ясовано у сусідів, що мати вже певний час не проживає з донькою та веде аморальний спосіб життя.

Отже відповідно до Акту обстеження умов проживання від 25.06.2024 № 61, умови незадовільні, для виховання та проживання дитини належних умов не створено, в помешканні брудно, будівля потребує капітального ремонту, присутній неприємний запах та санітарно-гігієнічні норми недотримані.

Відповідно до Акту проведення оцінки рівня безпеки дитини, малолітню ОСОБА_4 було вилучено з родини, де вона проживала та направлено до дитячого відділення Обухівської БЛІЛ.

В телефонній розмові громадянка ОСОБА_2 повідомила, що виїхала на заробітки за кордон та не могла взяти з собою дитину. Куди саме виїхала громадянка відмовилася пояснювати. Також повідомила, що дитиною повинен опікуватися батька, на його роль вона і розраховувала, коли залишила дитину із дідом.

Згодом малолітню було передано рідному батьку до міста Фастів Обухівського району Київської області.

Згідно висновку про стан здоров`я, фізичний та розумовий розвиток дитини від 24.06.2024 року, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , здорова.

Рішенням Виконавчого комітету Української міської ради Обухівського району Київської області від 01.07.2024 року № 223 про відібрання дитини та затвердження висновку про доцільність позбавлення батьківських прав гр. ОСОБА_2 , затверджено висновок, яким визначено доцільність з метою захисту законних прав та інтересів прав дитини, позбавити батьківських прав громадянку ОСОБА_2 відносно малолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Як вбачається із копії акту про факту передачі дитини від 27.06.2024 року, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , передано батьку ОСОБА_5 .

Відповідно до ст.150 Сімейного Кодексу України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток.

Згідно з ч.4 ст. 155 СК України ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом.

Пунктом 2 частини 1 ст. 164 СК України передбачено, що мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини.

У Постанові Пленуму Верховного Суду України "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківський прав" від 30 березня 2007 р. зазначено, що ухилення батьків від виконання своїх батьківських обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема, не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти.

Таким чином встановлено, що громадянка ОСОБА_2 не виконує свій конституційний обов`язок, передбачений ст. 51 Конституції України та ст.ст. 150, 151, 152, 155 Сімейного кодексу України по утриманню та вихованню дітей, свідомо ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків.

Оцінивши надані суду докази, ставлення відповідачки до позову, відсутність інтересу до розгляду справи в суді, суд вважає, що під час розгляду справи знайшли підтвердження факти, які свідчать про те, що відповідачка ОСОБА_2 не виконує свій конституційний обов`язок по утриманню та вихованню дитини, свідомо ухиляються від виконання своїх батьківських обов`язків: не піклуються про її фізичний і духовний розвиток, підготовку до самостійного життя, не сприяє засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі, не забезпечує необхідного харчування, медичного догляду, лікування, та спілкування з дітьми в обсязі необхідному для їх нормального розвитку своєї малолітньої ОСОБА_3 .

Враховуючи вищевикладене, аналізуючи та оцінюючі всі докази у справі, суд вважає за необхідне позбавити відповідачку батьківських прав відносно її дитини. При цьому суд наголошує, що у разі зміни поведінки відповідачки до своєї дитини, вона має право, в порядку ст.169 СК України, на поновлення батьківських прав.

Позбавлення батьківських прав відповідачки за правилами частин 2 та 3 статті 166 Сімейного кодексу України, не звільняється її від обов`язку щодо утримання дитини.

Положеннями ст.180 Сімейного Кодексу України передбачено обов`язок батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

У відповідності до вимог ст.ст.181, 182 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі, а мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Оскільки, судом зроблено висновок про доцільність позбавлення відповідачки батьківських прав щодо її дочки, що є окремою підставою для стягнення аліментів, а тому вимоги про стягнення аліментів на утримання дитини є обґрунтованими.

Пунктом 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» роз`яснено, що вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров`я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.

А тому враховуючи стан здоров`я та матеріальне становище дитини, її потреби, стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів, виходячи з визначеного законодавством прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, суд приходить до висновку про те, що слід стягувати з відповідачки аліменти на утримання її малолітньої дочки ОСОБА_3 в розмірі по 1/4 частини її доходу (заробітку), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 08 липня 2024 року до досягнення дитиною повноліття.

За змістом статті 141 ЦПК судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Згідно з п.14 ч.2 ст.3 Закону України «Про судовий збір», судовий збір не справляється за подання заяви, апеляційної та касаційної скарги про захист прав малолітніх чи неповнолітніх осіб.

Враховуючи вимоги ст.141 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідачки у дохід держави судовий збір у розмірі 2422,40 грн.

Керуючись ст.ст. 2, 5, 10-13, 76-81, 89, 141, 258, 259, 263-265, 280-283 Цивільного процесуального кодексу України, суд

В И Р І Ш И В

Позов Органу опіки та піклування виконавчого комітету Української міської ради до ОСОБА_2 про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів на утримання дитини - задовольнити.

Позбавити батьківських прав громадянку ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , відносно її дитини: малолітньої ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Внести відповідні зміни в актовий запис про народження дитини.

Стягнути з ОСОБА_2 аліменти на утримання дитини - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/4 всіх видів доходів, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку, починаючи з 08 липня 2024 року і до досягнення дитиною повноліття.

Стягнути з ОСОБА_2 судовий збір за позовні вимоги про стягнення аліментів у розмірі 2422,40 грн. на користь держави.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Київського апеляційного суду шляхом подачі в 30-денний строк з дня його проголошення апеляційної скарги. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Апеляційна скарга подається до Київського апеляційного суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Г.В.Висоцька