Справа № 444/2763/24
Провадження № 2/444/1079/2024
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 жовтня 2024 року Жовківський районний суд Львівської області у складі:

головуючий суддя Оприск З. Л.

секретар судового засідання Гнідець В.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Жовкві Львівської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 (с. Любеля, Львівський р-н, Львівська обл.) до Жовківської міської ради Львівського району Львівської області (вул. Львівська, 40, м.Жовква, Львівський р-н, Львівська обл.), третя особа Жовківська державна нотаріальна контора, про визнання права власності,

В С Т А Н О В И В:

02 липня 2024 року справу за даною позовною заявою прийнято до розгляду та відкрито у ній провадження.

Позивач звернулася до суду із позовом про визнання права власності на нерухоме майно, мотивуючи свої позовні вимоги наступним. ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_2 . Після смерті ОСОБА_2 залишилося наступне спадкове майно - 1/2 частина житлового будинку АДРЕСА_1 , земельний пай, що посвідчено сертифікатом на право приватної власності на землю (середню земельну частку) серія ЛВ № 011957. Спадщину після смерті ОСОБА_2 прийняла її сестра ОСОБА_3 . ОСОБА_3 є сестрою ОСОБА_2 . ІНФОРМАЦІЯ_2 померла ОСОБА_3 . Після смерті ОСОБА_3 залишилося наступне спадкове майно: 1/2 частина житлового будинку АДРЕСА_1 , земельний пай, що посвідчено сертифікатом на право приватної власності на землю (середню земельну частку) серія ЛВ № 012338. ОСОБА_3 03 липня 2023 року склала в користь ОСОБА_1 заповіт. Спадщину після смерті ОСОБА_3 прийняв ОСОБА_1 . ОСОБА_1 звертався до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_3 , однак нотаріус в письмовій формі йому відмовила у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на житловий будинок, оскільки ОСОБА_2 та ОСОБА_3 такого права належним чином не зареєстрували. ОСОБА_1 звертався до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини, однак нотаріус в письмовій формі йому відмовила у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, оскільки ОСОБА_2 та ОСОБА_3 не отримали сертифікату нового зразка. Просив визнати за ОСОБА_1 право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами по АДРЕСА_1 в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 (в тому числі 1/2 частина, яку ОСОБА_3 прийняла фактично після смерті ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_4 ); Визнати за ОСОБА_1 в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 , право на середню земельну частку (пай) на території Жовківської міської ради (колись Любельської сільської ради) розміром 1,44 умовних кадастрових гектарів; Визнати за ОСОБА_1 в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 та прийняла спадщину фактично після смерті ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_4 , право на середню земельну частку (пай) на території Жовківської міської ради (колись Любельської сільської ради) розміром 0,72 умовних кадастрових гектарів.

Позивач в судове засідання не з`явився, однак, подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги підтримав у повному обсязі.

Представники відповідача та третьої особи в судове засідання не з`явилися, хоч про час та місце розгляду справи були належно повідомлені, однак ними надіслано заяви про відсутність заперечень проти позовних вимог і розгляд справи у відсутності їхніх представників.

Оскільки сторони в судове засідання не прибули, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксація судового засідання з допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

У судовому засіданні було досліджено наявні в матеріалах справи письмові докази.

З копії свідоцтва про право особистої власності на будівлі від 31.12.1987 вбачається, що будинковолодіння за адресою: АДРЕСА_2 належить колгоспному двору, головою якого є ОСОБА_2 .

З копії довідки КП ЛОР «Червоноградське МБТІ» від 15.08.2022 року № 2748 вбачається, що станом на 31 грудня 2012 року житловий будинок АДРЕСА_2 зареєстрований за колгоспним двором, головою якого є ОСОБА_2 , на підставі свідоцтва про право власності виданого виконавчим комітетом Любельської сільської ради 31.12.1987 року, згідно рішення Нестеровського райвиконкому № 370 від 30.12.1987 року і записано в реєстрову книгу 31.12.1987 року за №214.

З копії виписки із погосподарської книги № 1 по Любельській сільській раді № 692/1 від 10.09.2020 року вбачається, що за адресою: АДРЕСА_2 головою домогосподарства станом на 2006-2010 р.р. була ОСОБА_2 , членом ОСОБА_3 .

З копії сертифікату на право приватної власності на землю серії ЛВ № 012338 від 11.09.2020 року, виданого Любельською сільською радою, вбачається, що такий видано на ім`я ОСОБА_3 в тому, що їй передано у приватну власність земельну ділянку площею 1,44 га. Сертифікат на ім`я ОСОБА_3 видано зразка, який затверджено ухвалою Львівської обласної Ради народних депутатів № 277 від 01.02.1993 року.

З копії сертифікату на право приватної власності на землю серії ЛВ № 011957 від 03.04.1996 року, виданого Любельською сільською радою, вбачається, що такий видано на ім`я ОСОБА_2 в тому, що їй передано у приватну власність земельну ділянку площею 0,72 га. Сертифікат на ім`я ОСОБА_2 видано зразка, який затверджено ухвалою Львівської обласної Ради народних депутатів № 277 від 01.02.1993 року.

ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_2 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 .

З копії заповіту від 03.07.2013 року вбачається, що ОСОБА_3 все своє майно заповіла ОСОБА_1 .

ІНФОРМАЦІЯ_2 померла ОСОБА_3 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_2 .

З копії рішення Жовківського районного суду Львівської області від 14.12.2021 року вбачається, що судом вирішено встановити факт родинних відносин, а саме, що ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_4 є рідними сестрами.

З копії довідки № 691 від 10.09.2020 року, виданої Любельською сільською радою, вбачається, що ОСОБА_3 проживала в АДРЕСА_2 разом з сестрою гр. ОСОБА_2 до дня її смерті.

З копії листа Жовківської державної нотаріальної контори № 538/01-16 від 01.08.2022 року вбачається, що після смерті ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_3 спадщину фактично прийняла, а юридично не оформила. Нотаріус вказала позивачу, що для видачі свідоцтва про право на спадщину необхідно подати в нотаріальну контору оригінал правовстановлюючого документу на вищевказаний житловий будинок на членів двору, а саме: ОСОБА_3 та ОСОБА_2 . У випадку відсутності такого документу позивачу необхідно звернутися в судові органи для оформлення права власності на частину житлового будинку в порядку спадкування.

З копії листа Жовківської державної нотаріальної контори № 577/01-16 від 26.04.2024 року вбачається, що Жовківська державна нотаріальна контора Львівської області розглянула заяву позивача про видачу свідоцтва про право на спадщину на земельну частку /пай/ за заповітом після смерті ОСОБА_3 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 , площею 0.72 га, розташований на території Любельської сільської ради, Львівського району, Львівської області і належав ОСОБА_2 , померлій ІНФОРМАЦІЯ_1 після смерті якої ОСОБА_3 , спадщину фактично прийняла, а юридично не оформила, та повідомляє, що для видачі свідоцтва про право на спадщину позивачу необхідно подати в нотаріальну контору оригінал правовстановлюючого документу нового взірця на вищевказані земельні паї із відповідною реєстрацією.

З копії спадкової справи № 425/2020 вбачається, що заяву про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_3 подав лише ОСОБА_1 .

Дослідивши та проаналізувавши в сукупності всі докази, з`ясувавши дійсні обставини справи, суд приходить до наступного висновку.

Згідно із ч.1 ст. 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Відповідно до ч.1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до ст. ст. 81, 82 Цивільного процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.Обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання.

Спадщина після померлої ОСОБА_3 відкрилась ІНФОРМАЦІЯ_3 , тому до даних правовідносин слід застосовувати відповідні правила Цивільного кодексу України 2003 року.

Відповідно до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Відповідно до ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою.

Відповідно до ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Згідно ст. 1216-1218 ЦК України до складу спадщини входять всі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до статті 8 Указу Президента України від 8 серпня 1995 р. № 720 (720/95) "Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям" постановою Кабінету Міністрів України від 12 жовтня 1995 р. № 801 затверджено відповідну форму сертифіката на право на земельну частку (пай) і зразок Книги реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай). Сертифікати саме такої форми слід подавати до нотаріальної контори.

Сертифікати на ім`я ОСОБА_3 та ОСОБА_2 видано зразка, який затверджено ухвалою Львівської обласної Ради народних депутатів № 277 від 01.02.1993 року, що вбачається з даних сертифікатів.

Відповідно до ст.112 ЦК УРСР (в редакції, чинній на 14.04.1991 року) майно може належати на праві спільної власності двом або кільком колгоспам чи іншим кооперативним та іншим громадським організаціям, або державі і одному чи кільком колгоспам або іншим кооперативним та іншим громадським організаціям, або двом чи кільком громадянам. Розрізняється спільна власність з визначенням часток (часткова власність) або без визначення часток (сумісна власність).

Відповідно до ч.1 ст.120 ЦК УРСР (в редакції, чинній на 14.04.1991 року) майно колгоспного двору належить його членам на праві сумісної власності.

Відповідно до роз`яснень, викладених в п.п. «а», «б», «г» п.6 Постанови Пленуму Верховного суду України № 20 від 22.12.1995 року "Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності", положення статей 17, 18 Закону "Про власність" щодо спільної сумісної власності поширюються на правовідносини, які виникли після введення в дію цього Закону (з 15 квітня 1991 року). До правовідносин, що виникли раніше, застосовується діюче на той час законодавство. Зокрема, спори щодо майна колишнього колгоспного двору, яке було придбане до 15 квітня 1991 року, мають вирішуватися за нормами, ще регулювали власність цього двору. Згідно зі ст. 4 Постанови Верховної Ради України "Про введення в дію Закону "Про власність" загальні правила спадкування щодо частки члена колгоспного двору в майні двору застосовуються з 1 липня 1990 року. При спадкуванні після смерті останнього члена колгоспного двору, що мала місце до цієї дати, частка в майні двору, належна особі, яка вибула з членів двору, але не втратила на неї права на час смерті останнього члена двору, не входить до спадкового майна. Право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні. Розмір частки члена двору визначається виходячи з рівності часток усіх його членів, включаючи неповнолітніх та непрацездатних. Частку працездатного члена двору може бути зменшено або відмовлено у її виділенні при недовгочасному його перебуванні у складі двору або незначній участі працею чи коштами в господарстві двору. Особам, які вибули з членів двору, але не втратили права на частку в його майні, вона визначається виходячи з того майна двору, яке було на час їх вибуття і яке збереглося.

Порядок ведення погосподарського обліку в сільських радах визначався Вказівками по веденню погосподарського обліку в сільських Радах народних депутатів, затвердженими постановою Державного комітету статистики СРСР від 12 травня 1985 року № 5-24/26, а згодом Вказівками, затвердженими постановою Держкомстату СРСР від 25 травня 1990 року № 69.

Пунктом 13 Постанови Пленуму Верховного Суду України №4 від 24.06.1983 року із змінами, внесеними згідно постанови ПВС України №13 від 25.12.1992 року, № 15 від 25.05.1998 року передбачено, що правила ст.563 ЦК про те, що спадщина на майно

колгоспного двору відкривається лише після смерті останнього його члена, поширюється на випадки припинення колгоспного двору лише з цих підстав до 1 липня 1990 р. При припиненні двору з інших підстав (перетворення колгоспу у радгосп, виходу з колгоспу членів двору тощо), а також в разі смерті члена двору після 30 червня 1990 р. спадщина на відповідну частку майна колгоспного двору (майна, що збереглося), відкривається після смерті кожного з його колишніх членів.

Судом встановлено, що станом на 30.06.1990 року ОСОБА_3 та ОСОБА_2 не втратили права на частку в майні колгоспного типу двору за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідно до ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини.

При встановленні кола спадкоємців, які прийняли спадщину суд бере до уваги копію спадкової справи № 425/2020, з якої вбачається, що заяву про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_3 подав лише ОСОБА_1 .

Таким чином встановлено, що позивач прийняв спадщину після смерті ОСОБА_3 .

Інших доказів того, що будь-які інші спадкоємці з часу відкриття спадщини у 2020 році вчинили дії, що свідчать про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_3 , суду не надано.

Згідно з ч. 1 ст. 4 Цивільного процесуального кодексу України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ст. 25 ЦК України цивільна правоздатність фізичної особи припиняється у момент її смерті, а відтак позивачами не може бути пред`явлено для оформлення спадщини сертифікат на ім`я спадкодавця нового зразка, оскільки він помер, а тому втратив цивільну правоздатність та дієздатність.

Згідно п.1 ч. 2 ст. 16 ЦК України способом захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права.

Зібрані по справі докази, оцінені судом належним чином кожен окремо на їх достовірність та допустимість, а також їх достатність та взаємний зв`язок у сукупності, встановлені судом обставини свідчать про те, що у суду є всі підстави для задоволення позовних вимог.

Інших фактичних даних, які мають значення для вирішення справи немає.

Керуючись ст.ст. 4, 5, 13, 81, 82, 141, 200, 247, 258-259, 264-265, 354 ЦПК України, ст.ст. 1216, 1217, 1218, 1220, 1268, 1271 ЦК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити повністю.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами по АДРЕСА_1 в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 (в тому числі 1/2 частина, яку ОСОБА_3 прийняла фактично після смерті ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_4 ).

Визнати за ОСОБА_1 в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 , право на середню земельну частку (пай) на території Жовківської міської ради (колись Любельської сільської ради) розміром 1,44 умовних кадастрових гектарів.

Визнати за ОСОБА_1 в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 та прийняла спадщину фактично після смерті ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_4 , право на середню земельну частку (пай) на території Жовківської міської ради (колись Любельської сільської ради) розміром 0,72 умовних кадастрових гектарів.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Апеляційна скарга подається до Львівського апеляційного суду.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Головуючий Оприск З. Л.