печерський районний суд міста києва
пр. № 2-5405/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 травня 2024 року Печерський районний суд м. Києва у складі:

головуючого - судді Литвиновій І. В.,

при секретарі судового засідання - Орел А. О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Національного заповідника «Києво-Печерська Лавра», Головного управління Національної поліції у м. Києві, треті особи: Свято-Успенська Києво-Печерська Лавра чоловічий монастир Української православної церкви, Міністерство культури та інформаційної політики України про зобов`язання усунути перешкоди,

ВСТАНОВИВ:

І. Позиція сторін у справі.

Позивач звернувся до суду із вказаним позовом, у якому просив зобов`язати Національний заповідник «Києво-Печерська лавра» демонтувати шлагмаум, розташований біля західного в`їзду на територію Нижньої Лаври, біля храму на честь Преподобного Агапіта Печерського, зобов`язати співробітників Головного управління Національної поліції у м. Києві, які забезпечують громадський порядок, згідно з листом Національного заповідника «Києво-Печерська лавра» від 10 серпня 2023 року № 04-24/762, при першій вимозі позивача безкоштовно і безперешкодно пропускати його та надавати доступ йому до культових будівель та споруд цілісного майнового комплексу Києво-Печерська лавра для участі у богослужіннях, релігійних обрядах, церемоніях та процесіях за адресами: вул. Лаврська, буд. 11 та вул. Лаврська, буд. 15 у м. Києві.

В обґрунтування позовних вимог вказано, що Наказом № 4-07/91 Національного заповідника «Києво-Печерська лавра» від 10 серпня 2023 року закрито територію Нижньої Лаври для відвідувачів з 07:00 год. 11 серпня 2023 року територію Нижньої Лаври. Позивачеві, який мав намір пройти до храмів Свято-Успенської Києво-Печерської Лаври Чоловічого монастиря Української Православної Церкви, інспектор відділу масових і охоронних заходів управління превентивної діяльності Головного управління Національної поліції у місті Києві старший лейтенант Голда І. В. чинив опір та створював істотну перешкоду. Позивач переконаний, що у нього відсутня реальна можливість пізнати вічну і найзмістовнішу Істину, не відвідуючи храми, розташовані в Свято-Успенській Києво-Печерській Лаврі, позбавлений можливості брати безпосередню участь в Таїнствах. Крім цього, у нього відсутня реальна можливість спілкуватися зі Всемилосердним Богом, пізнати величне минуле своєї Батьківщини, не може формувати свій багатогранний світогляд змістовними і світлими знаннями, які в свою чергу стосуються історії соборної та правової України, відсутня реальна можливість споглядати архітектурне надбання своєї Батьківщини, не відвідуючи храми, що розташовані в Свято-Успенській Києво-Печерській Лаврі, заразом не може милуватися неземною красою величних споруд, що в свою чергу є безцінними перлинами духовної скарбниці цивілізованого людства.

Представник відповідача Головного управління Національної поліції у м. Києві позов не визнав, заперечував проти задоволення його вимог, обґрунтовуючи які, вказав, що Заповідник звернувся до Головного управління Національної поліції у м. Києві із заявою про забезпечення унеможливлення вчинення протиправних дій, спрямованих на незаконне вивезення культурних цінностей у кількості 829 предметів, що передавалися у період з 1988 по 2000 роки із Національного Києво-Печерського історико-культурного заповідника у користування Свято-Успенської Києво-Печерської Лаври (чоловічого монастиря) Української Православної Церкви та проханням вчинити всі відповідні дії для забезпечення охорони об`єктів Монастиря, у яких знаходяться предмети культурної цінності Національного заповідника «Києво-Печерська Лавра». Позивачем не надано до Суду жодного доказу на підтвердження наявності у нього документу який дає право входу або дозволу керівництва Заповідника. Враховуючи вищевикладене встановлено, що у відповідності до вимог чинного законодавства Головним управлінням Національної поліції у м. Києві на підставі вищезазначених офіційних листів керівництва Національного Заповідника «Києво-Печерська Лавра» здійснюється забезпечення публічної безпеки і порядку на території Нижньої Лаври та прилеглій до неї території, а також спільно з Управлінням поліції охорони в м. Києві здійснюється контрольно-пропускний режим осіб (крім сторонніх) на територію Нижньої Лаври, виключно до списків, наданих керівництвом Національного Заповідника «Києво-Печерська Лавра».

Представник відповідача Національного заповідника «Києво-Печерська Лавра» позов не визнав, заперечував проти задоволення його вимог, обґрунтовуючи які, вказав, що шлагбаум не є власністю Заповідника та не перебуває на його балансі, тож дана вимога позовної заяви стосується неналежного відповідача. Також не вбачається, які саме конкретні права позивача були порушені. Позивач зазначає, що обмеження доступу на територію Нижньої лаври позбавило його можливості «пізнати вічну і найзмістовнішу Істину», «спілкуватися зі всемилосердним Богом», «пізнати величне минуле своєї Вітчизни», «споглядати архітектурне надбання своєї Батьківщини», однак якою нормою національного законодавства вони передбачені та які норми Заповідником порушено не зазначає. Позивач вказує на низку норм міжнародного права, судової міжнародної практики, що стосується релігії, однак не зазначає конкретно, як саме ці норми стосуються його вимог демонтажу шлагбаума. Позивач викривлює норму частини другої ст. 21 Закону України «Про свободу совісті та релігійної організації», зазначаючи, що згідно неї «заборонено обмежувати вільний вхід громадян-вірян до культових будівель і на прилеглій території на богослужіння, релігійні обряди, церемонії та процесії». Позивач, як вірянин (про що сам зазначає у позовній заяві) не проводить богослужіння, релігійні обряди, церемонії та процесії, а лише бере в них участь, тому ця норма стосується релігійних організацій, які їх проводять, що і випливає зі змісту усієї статті і не стосується Позивача як вірянина. Наразі, позивач не може брати участь в богослужіннях, релігійних обрядах, церемоніях та процесіях в храмах на території Нижньої лаври, оскільки вони не проводяться. Отже, апелювання позивача до вказаної норми закону є необґрунтованим. По-третє, відповідно до Положення про Заповідник, затвердженого наказом Міністерства культури та інформаційної політики України від 16 грудня 2020 року № 2390, Заповідник є адміністрацією історико-культурного заповідника у розумінні статті 33-2 Закону України «Про охорону культурної спадщини». Отже, Головним управлінням Національної поліції у м. Києві здійснюються законні заходи з охорони публічного порядку, передбачені Законом України «Про Національну поліцію», тож вимога позивача пропускати його на територію Нижньої лаври суперечить законній діяльності Головного управління Національної поліції у м. Києва та Правил відвідування території та експозиційних об`єктів Національного заповідника «Києво-Печерська лавра» та є необґрунтованою.

Представник третьої особи у справі Міністерства культури та інформаційної політики України у своїх поясненнях на позов заперечувало його обґрунтованість і просила відмовити у задоволенні вимог, вказуючи, що через неодноразові перешкоджання невстановленими особами роботі комісії Заповідника з опечатування вивільнених корпусів на території Нижньої Лаври (вул. Лаврська, 15) у зв`язку із розірванням договору безоплатного користування майном зі Свято-Успенською Києво-Печерською Лаврою (чоловічий монастир) УПЦ, з метою забезпечення належної роботи Комісії для перевірки та опечатування корпусів на території Нижньої Лаври, для подальшого уникнення перешкоджань в доступі Комісії до приміщень і корпусів Нижньої Лаври та для забезпечення охорони і збереження об`єктів культури місцевого та національного значення на території Заповідника, наказом Заповідника від 10.08.2023 № 04-07/91 «Про закриття території Нижньої лаври для відвідувачів», з 11 серпня 2023 року територію Нижньої Лаври тимчасово закрито для відвідувачів та визначено порядок доступу на територію Нижньої Лаври священиків, ченців та обслуговуючого персоналу Свято-Успенської Києво-Печерської Лаври (чоловічий монастир) УПЦ, а також заїзду/виїзду транспортних засобів Монастиря і працівників Заповідника. Представник третьої особи вважає наказ від 10 серпня 2023 року № 04-07/91 «Про закриття території Нижньої лаври для відвідувачів» винесено відповідно до Закону України «Про охорону культурної спадщини» та Положення Заповідника для забезпечення збереження об`єктів культурної спадщини від масових заворушень, тобто є законним.

ІІ. Процесуальні дії і рішення суду.

05 березня 2024 року до Печерського районного суду м. Києва надійшла вказана позовна заява, для розгляду якої, у відповідності до пункту 15 Розділу XIII Перехідні положення Цивільного процесуального кодексу України від 18 березня 2004 року № 1618-IV (у редакції Закону № 2147-VIII від 03 жовтня 2017 року), визначено суддю та передано 07 березня 2024 року, для вирішення питання про відкриття провадження у справі, згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями.

11 березня 2024 року ухвалою судді позовну заяву залишено без руху, на виконання вимог якої 25 березня 2024 року засобами поштового зв`язку до суду надійшла позовна заява у новій редакції /а. с. 56-57, 59-72/.

26 березня 2024 року ухвалою судді у справі відкрито провадження, для розгляду у спрощеному порядку без виклику сторін, третіх осіб /а. с. 73-74/.

10 квітня 2024 року через Електронний суд представником відповідача Головного управління Національної поліції у м. Києві подано відзив на позов.

23 квітня 2024 року представником відповідача Національного заповідника «Києво-Печерська Лавра» через Електронний суд подано відзив на позов.

13 травня 2024 року за допомогою Електронного суду представник третьої особи у справі Міністерство культури та інформаційної політики України подав пояснення у справі.

14 травня 2024 року до суду засобами поштового зв`язку, а також на електронну поштову скриньку суду, від представника позивача надійшло клопотання про зміну порядку розгляду справи з спрощеного на загальний.

14 травня 2024 року ухвалою суду у справі відмовлено у задоволенні клопотання представника позивача про зміну порядку розгляду справи.

Суд, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив наступні обставини та дійшов до наступних висновків.

ІІІ. Фактичні обставини справи.

Розпорядженням Кабінету Міністрів України від 29 вересня 2010 року № 1897-р цілісний майновий комплекс Національного Києво-Печерського історико-культурного заповідника було передано у державну власність, тоді як пунктом 3 наказу Міністерства культури України від 01 жовтня 2012 року № 1079 цілісний майновий комплекс Національного Києво-Печерського історико-культурного заповідника було закріплено за Заповідником на праві оперативного управління.

Майно Заповідника знаходиться в його оперативному управлінні, що встановлено наказом Міністерства культури України від 01.10.2012 № 1079 «Про затвердження актів приймання-передачі цілісного майнового комплексу Національного Києво-Печерського історико-культурного заповідника та будівлі Успенського собору, що розташований на території Національного Києво-Печерського історико-культурного заповідника, у державну власність», тобто передано власником, а саме Державою Україна в особі Міністерства культури України в оперативне управління Позивачу, а отже Заповідник є титульним володільцем майна.

Розпорядженням Кабінету Міністрів України від 11 липня 2013 року № 519-р передано в безоплатне користування Свято-Успенській Києво-Печерській Лаврі (чоловічий монастир) Української православної церкви будівлі і споруди по вул. Лаврській, 11, та по вул. Лаврській, 15, у м. Києві згідно з переліком, зазначеному у розпорядженні (всього 79 об`єктів).

В подальшому, на виконання наказу Міністерства культури України від 16 липня 2013 року № 651 «Про передачу у безоплатне користування будівель і споруд Свято-Успенській Києво-Печерській Лаврі/чоловічий монастир/Української Православної Церкви» між Національним Києво-Печерським історико-культурним заповідником та Свято-Успенською Києво-Печерською Лаврою (Чоловічий монастир) Української Православної Церкви було укладено договір № 2 від 19 липня 2013 року про безоплатне користування релігійною організацією культовими будівлями та іншим майном, що є державною власністю, перебуває в оперативному управління Заповідника за адресою м. Київ, вул. Лаврська,11 та Лаврська, 15.

Відповідно до Акту приймання-передачі від 19 липня 2013 року № 1, який є невід`ємною частиною договору № 2, позивачем відповідачеві було передано 76 об`єктів (будівель та споруд).

Відповідно до Акту приймання-передачі від 04 жовтня 2013 року № 2, який є невід`ємною частиною договору № 2, позивачем відповідачеві було передано ще 3 об`єкти (будівель та споруд).

Разом відповідачеві передано за актами вказаними вище 79 об`єктів (будівель та споруд), які були перелічені в розпорядженні Кабінету Міністрів України від 11 липня 2013 року № 519-р.

Наказом Міністерства культури та інформаційної політики України від 16 грудня 2020 року № 2390 «Про перейменування Національного Києво-Печерського історико-культурного заповідника та затвердження Положення у новій редакції» Національний Києво-Печерський історико-культурний заповідник перейменовано у Національний заповідник «Києво-Печерська лавра».

Рішенням Ради національної безпеки і оборони України від 01 грудня 2022 року «Про окремі аспекти діяльності релігійних організацій в Україні і застосування персональних спеціальних економічних та інших обмежувальних заходів (санкцій)», введеним в дію Указом Президента України № 820/2022 від 01 грудня 2022 року Кабінетові Міністрів України доручено забезпечити у двомісячний строк перевірку наявності правових підстав та дотримання умов користування релігійними організаціями майном, яке перебуває на території Національного Києво-Печерського історико-культурного заповідника (абзац 4 пункту 1 зазначеного Рішення).

Пунктом третім вказаного Рішення Службі безпеки України разом з Національною поліцією України та іншими державними органами, до компетенції яких відносяться питання у сфері забезпечення національної безпеки, доручено активізувати заходи з виявлення та протидії підривній діяльності російських спеціальних служб у релігійному середовищі України.

Наказом Міністерства культури та інформаційної політики України від 16 березня 2023 року № 115 утворено комісію з перевірки наявності, умов зберігання та стану збереженості культурних цінностей, що передавалися з Національного Заповідника «Києво-Печерська Лавра» до Свято-Успенської Києво-Печерської Лаври (чоловічий монастир) Української Православної Церкви, які станом на 2018 рік перебували в шести об`єктах Монастиря, а саме: Ближні печери; Церква Всіх Преподобних Печерських (Тепла церква); Хрестовоздвиженська церква; Дальні печери; Аннозачатіївська церква; Ризниця. Комісія розпочала роботу з 15 березня 2023 року.

За результатами перевірки наявності, умов зберігання та стану збереженості культурних цінностей було виявлено нестачу предметів, які до моменту передачі Монастирю перебували на обліку в науково-дослідному фонді Заповідника. Станом на день перевірки місцезнаходження чотирьох предметів не встановлено.

З огляду на вищевикладене, 15 березня 2023 року Заповідник звернувся до Головного управління Національної поліції у м. Києві із заявою про забезпечення унеможливлення вчинення протиправних дій, спрямованих на незаконне вивезення культурних цінностей у кількості 829 предметів, що передавалися у період з 1988 по 2000 роки із Національного Києво-Печерського історико-культурного заповідника у користування Свято-Успенської Києво-Печерської Лаври (чоловічого монастиря) Української Православної Церкви та проханням вчинити всі відповідні дії для забезпечення охорони об`єктів Монастиря, у яких знаходяться предмети культурної цінності Національного заповідника «Києво-Печерська Лавра».

Листом від 15 березня 2023 року № 05/34/1858-23 Міністерство культури та інформаційної політики України звернулося до Міністерства внутрішніх прав України та Національної поліції України з проханням забезпечити цілодобову охорону вищевказаних об`єктів в світлу пору доби та шляхом патрулювання у нічний час - в режимі обмеженого доступу до вказаних об`єктів, за винятком членів комісії та представників правоохоронних органів, з передбаченням допуску виключно за списками, які надаються Свято-Успенською Києво-Печерською Лаврою (чоловічий монастир) Української Православної Церкви, до яких включені представники Монастиря, задіяні для обслуговування об`єктів та залучені до роботи комісії.

Також, листом від 15 березня 2023 року № 5/3/3-4724 Служба безпеки України повідомила Національну поліцію України про необхідність забезпечення охорони громадського порядку під час роботи комісії з інвентаризації державного майна, а також розгляду питання щодо створення на території Національного заповідника «Києво-Печерська Лавра» постійно діючих нарядів з метою недопущення несанкціонованого вивезення за його межі культурних цінностей України.

Листом від 16 березня 2023 року № 51/9/3-42379 «Щодо можливих протиправних проявів на території Київського регіону» Головне управління Служби безпеки України у м. Києві та Київській області повідомило Головне управління Національної поліції у м. Києві про можливе виникнення осередків соціальної напруги навколо права використання культових споруд державної власності, в зв`язку із чим необхідно вжити додаткові заходи із забезпечення громадської безпеки та недопущення провокацій, що можуть призвести до завдання шкоди здоров`ю та життю громадян, а також до загострення суспільно-політичної обстановки на території міста Києва.

16 березня 2023 року Національним Заповідником «Києво-Печерська Лавра» було направлено до Головного управління Національної поліції у м. Києві списки автомототранспорту ченців Свято-Успенською Києво-Печерською Лаврою (чоловічий монастир) Української Православної Церкви, з метою належного здійснення контрольно-пропускного режиму на територію вказаного Заповідника.

Додатково, листом від 20 березня 2023 року № 04-25/256 Національний Заповідник «Києво-Печерська Лавра» звернувся до Головного управління Національної поліції у м. Києві з проханням щодо посилення забезпечення охорони громадського порядку на об`єктах, де працює комісія.

Окрім цього, листом від 28 березня 2023 року №10792 Державна служба України з етнополітики та свободи совісті повідомила Національну поліцію України про необхідність взяти під охорону приміщення корпусу Національного Заповідника «Києво-Печерська Лавра».

29 березня 2023 року на підставі попередження від 10 березня 2023 року № 04-24/222 в односторонньому порядку розірвано договір №2 від 19 липня 2013 року укладений між Свято-Успенською Києво-Печерською Лаврою (чоловічий монастир) Української Православної Церкви та Національним Заповідником «Києво-Печерська Лавра» про безоплатне користування вищезазначеною релігійною організацією культовими будівлями та іншим майном, що є державною власністю.

30 березня 2023 року Комісія з приймання-передачі майна державній установі, утворена Міністерством культури та інформаційної політики України розпочала свою роботу відповідно до плану прийому-передачі об`єктів, що перебувають в користуванні Свято-Успенської Києво-Печерської Лаври (чоловічий монастир) Української Православної Церкви, згідно договору від 19 липня 2013 року № 2.

Листом від 29 березня 2023 року № 04-25/287 «Про посилення заходів охорони громадського порядку» Національний Заповідник «Києво-Печерська Лавра» звернувся до Головного управління Національної поліції у м. Києві з проханням посилити забезпечення заходів охорони громадського порядку на території Заповідника, зокрема Нижньої Лаври, Ближніх та Дальніх печер, корпусів, а також лікарні з церквою за адресою: вул. Лаврська, 11 з 09:00 год. 30 березня 2023 року.

Листом від 07 серпня 2023 року №4590/125/01/19-2023 «Про виділення особового складу» Головне управління Національної поліції у м. Києві звернулося до Департаменту поліції охорони про виділення поліцейських Управління поліції охорони в м. Києві для несення служби на території Національного Заповідника «Києво-Печерська Лавра» (за адресами: м. Київ, вул. Лаврська, 9, 11 та 15), з метою забезпечення публічної безпеки та порядку.

Листами від 10 серпня 2023 року № 04-25/765 та № 04-25/766, від 14 серпня 2023 року № 04-25/784 та від 15 серпня 2023 року № 785 керівництво Національного Заповідника «Києво-Печерська Лавра» зверталося до Управління поліції охорони в м. Києві із проханням щодо надання допомоги у забезпеченні громадського порядку на території Заповідника.

Згідно з п. 1 наказу № 04-07/91, виданого Національним заповідником «Києво-Печерська лавра» 10 серпня 2023 року: «З 07:00 11 серпня 2023 року територію Нижньої Лаври (вул. Лаврська, 15) було закрито для відвідувачів».

27 жовтня 2023 року Комісією Національного Заповідника «Києво-Печерська Лавра» з приймання-передачі державного майна було проведено фактичне повернення та опечатування приміщень, що розташовані на території вказаного Заповідника та використовувалися не за їхнім цільовим призначенням, внаслідок чого було припинено використання таких пам`яток: Київська духовна академія (семінарія) та Митрополія Української православної церкви Московського патріархату, офісних, готельних, виробничих, торгівельних об`єктів сторонніми особами і організаціями.

Листом від 01 листопада 2023 року № 05/34/6899-23 Міністерство культури та інформаційної політики України звернулося до Міністерства внутрішніх справ України з проханням доручити Національній поліції України розробити дієвий план заходів щодо унеможливлення перебування сторонніх осіб на території та в приміщеннях Нижньої Лаври.

Листами від 10 листопада 2023 року № 6886/175/01/19-2023 та № 6887/175/01/19-2023 Головне управління Національної поліції у м. Києві повідомило Національний Заповідник «Києво-Печерська Лавра» та Міністерство культури та інформаційної політики України про те, що відповідно до статті 2 Закону України «Про Національну поліцію» завданням поліції є надання поліцейських послуг у сфері забезпечення публічної безпеки і порядку, тому на підставі листів Національного заповідника «Києво-Печерська Лавра» працівниками ГУНП у м. Києві та територіальними підрозділами цілодобово забезпечується публічна безпека та порядок на території Нижньої Лаври та прилеглій до неї території з метою реагування на конфліктні ситуації та інші протиправні діяння.

Головним управлінням Національної поліції у м. Києві надається допомога у здійсненні контрольно-пропускного режиму осіб на територію Нижньої Лаври, виключно до списків, наданих керівництвом Національного Заповідника «Києво-Печерська Лавра». Сторонні особи на вказану територію не проходять.

Правила відвідування території та експозиційних об`єктів Національного заповідника «Києво-Печерська лавра» розроблені відповідно до Конституції України, Законів України «Про музеї та музейну справу», «Про туризм», «Про культуру», «Про інформацію», «Про друковані засоби масової інформації (пресу) в Україні», «Про інформаційні агентства», «Про телебачення і радіомовлення», «Про державну підтримку засобів масової інформації та соціальний захист журналістів», Указу Президента України «Про Положення про національний заклад (установу) України» від 16 червня 1995 року № 451, постанови Кабінету Міністрів України «Про затвердження переліку платних послуг, які можуть надаватися закладами культури, заснованими на державній та комунальній формі власності» від 12 грудня 2011 року № 1271, наказу Міністерства культури та інформаційної політики України «Про реалізацію права на відвідування підприємств, установ та організацій, які належать до сфери управління Міністерства культури та інформаційної політики України, на пільгових умовах» від 13 листопада 2020 року № 2302, Положення про Національний заповідник «Києво-Печерська лавра», затверджене наказом Міністерства культури та інформаційної політики України від 16 грудня 2020 року № 2390, Інструкції про організацію пропускного, внутрішньооб`єктового режимів та охорони території Національного Києво-Печерського історико-культурного Заповідника, затвердженої відповідним наказом Національного Києво-Печерського історико-культурного заповідника від 14 червня 2019 року № 04-07/97.

Дія Правил поширюється на всіх відвідувачів незалежно від громадянства, статі, віросповідання, віку, мети відвідування Заповідника (п. 1.3 розділу І Правил).

Згідно з п. 1.4 розділу І Правил, вхід відвідувачів на територію Заповідника та його експозиційні об`єкти здійснюється щоденно з 9:00 до 18:00 (продаж квитків з оглядом експозиційних об`єктів здійснюється до 17:00). За необхідності, може бути встановлено інший графік відвідування окремим наказом.

Заповідник залишає за собою право закрити експозиційні об`єкти в цілому, або окремі зали, у тому числі з технічних причин (п. 1.5 розділу І Правил).

Пунктом 3.1 розділу ІІІ Правил передбачено, що вхід на територію Заповідника здійснюється лише через пункти контролю, які розташовані на території Заповідника, а саме: Брама Троїцької надбрамної церкви (вул. Лаврська, 9); Економічна брама (пров. Лаврський); Південна брама (вул. Ближньопечерна).

Вхід на територію та до експозиційних об`єктів Заповідника здійснюється за умови пред`явлення відповідного квитка, документу який надає право входу або дозволу керівництва Заповідника (п. 3.2 розділу ІІІ Правил).

Вільний вхід на територію Заповідника надається відвідувачам на час богослужінь в Успенському соборі та Трапезному храмі відповідно до графіка, погодженого керівництвом Заповідника (п. 3.3 розділу ІІІ Правил).

Згідно з п. 3.5 розділу ІІІ Правил, прохід до державних установ та закладів культури, які розташовані на території Заповідника здійснюється у відповідні дні та години їх роботи на підставі посвідчень працівника цих організацій, відповідного квитка який надає право входу на територію Заповідника або з дозволу керівництва Заповідника.

За змістом п. 3.6 розділу ІІІ Правил, прохід на територію до Національної академії керівних кадрів культури і мистецтв здійснюється у дні та години її роботи на підставі посвідчень працівника академії, студентського квитка чи залікової книжки студента академії або з дозволу керівництва Заповідника.

Пунктом 3.7 розділу ІІІ Правил визначено, що право безкоштовного відвідування території Заповідника мають усі громадяни у дні, визначені Додатком 1 до цих Правил (Новий рік - 1 січня; Міжнародний день пам`яток і визначних місць - 18 квітня, у тому числі в експозиційні об`єкти; Міжнародний день музеїв - 18 травня, у тому числі в експозиційні об`єкти).

Положеннями пункту 3.8 розділу ІІІ Правил встановлено, що кожну неділю останнього тижня місяця у Заповіднику встановлено днем безкоштовного відвідування території та експозиційних об`єктів Заповідника особами, згідно з Додатком 2 до цих Правил (вихованці дитячих будинків та інтернатів; особи з інвалідністю I та II груп (Україна); ветерани Другої світової війни; учасники ліквідації аварії на ЧАЕС; учасники бойових дій (Україна); солдати та сержанти строкової служби Збройних сил України; учасники Антитерористичної операції (АТО), Операції Об`єднаних сил (ООС); учні загальноосвітніх навчальних закладів України; студенти вищих та середніх закладів освіти України; пенсіонери України; курсанти військових навчальних закладів; працівники концертних організацій, театрів, цирків.

Відповідно до п. 3.9 розділу ІІІ Правил, право безкоштовного відвідування території та експозиційних об`єктів Заповідника мають категорії громадян згідно з Додатком 3 до цих Правил (працівники музеїв, Заповідників України, члени ICOMOS, ICOM; діти дошкільного віку; військовослужбовці, члени їх сімей та члени сімей загиблих військовослужбовців (дружина чи чоловік та їх діти).

Пунктом 4.2. розділу ІV Правил передбачено, що відвідувачі під час перебування на території та в експозиційних об`єктах Заповідника зобов`язані: Дотримуватися тиші та вимог цих Правил (п.п. 4.2.2.); виконувати законні вимоги працівників Заповідника та Національної поліції України з підтримання громадського порядку на території та експозиційних об`єктах Заповідника (п.п. 4.2.3.).

Згідно з п. 6.1 розділу VІ Правил, у разі порушення зазначених Правил відвідувач може бути попереджений працівниками Заповідника про неприпустимість такої поведінки, а при не припиненні порушення Правил такий відвідувач позбавляється права перебування на території Заповідника працівниками Національної поліції України чи відділу внутрішньої безпеки Заповідника без повернення плати за придбаний таким відвідувачем квиток.

Контроль за дотриманням цих Правил покладається на керівників відповідних підрозділів Заповідника та на працівників Національної поліції України (п. 6.2 розділу VІ Правил).

Позивачем не надано до суду жодного доказу на підтвердження наявності у нього документу який дає право входу або дозволу керівництва Заповідника.

Враховуючи вищевикладене встановлено, що у відповідності до вимог чинного законодавства Головним управлінням Національної поліції у м. Києві на підставі вищезазначених офіційних листів керівництва Національного Заповідника «Києво-Печерська Лавра» здійснюється забезпечення публічної безпеки і порядку на території Нижньої Лаври та прилеглій до неї території, а також спільно з Управлінням поліції охорони в м. Києві здійснюється контрольно-пропускний режим осіб (крім сторонніх) на територію Нижньої Лаври, виключно до списків, наданих керівництвом Національного Заповідника «Києво-Печерська Лавра».

ІV. Позиція суду та оцінка аргументів учасників розгляду.

Вимогами частин першою, другою ст.15 Цивільного кодексу України передбачено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Під порушенням слід розуміти такий стан суб`єктивного права, за якого воно зазнало протиправного впливу з боку правопорушника, внаслідок чого суб`єктивне право особи зменшилось або зникло як таке, порушення права пов`язане з позбавленням можливості здійснити, реалізувати своє право повністю чи частково.

Захист немайнового чи майнового права або законного інтересу відбувається шляхом прийняття судом рішення про примусове виконання відповідачем певних дій або зобов`язання утриматись від вчинення певних дій, при цьому предмет позову кореспондує зі способом захисту прав, визначених у частині другій ст.16 ЦК України.

З аналізу змісту статей 15, 16 ЦК України вбачається, що застосування певного способу судового захисту вимагає доведеності належними доказами сукупності таких умов: наявності у позивача певного суб`єктивного права (інтересу); порушення (невизнання або оспорювання) такого права (інтересу) з боку відповідача; належності обраного способу судового захисту (адекватність наявному порушенню та придатність до застосування як передбаченого законодавством). Відсутність (недоведеність) будь-якої з означених умов унеможливлює задоволення позову. Застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить як від змісту суб`єктивного права, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення.

Завданням Закону України «Про свободу совісті та релігійної організації» є гарантування права на свободу совісті громадянам України та здійснення цього права; забезпечення відповідно до Конституції України, Декларації про державний суверенітет України та норм міжнародного права, визнаних Україною, соціальної справедливості, рівності, захисту прав і законних інтересів громадян незалежно від ставлення до релігії; визначення обов`язків держави щодо релігійних організацій; визначення обов`язків релігійних організацій перед державою і суспільством; подолання негативних наслідків державної політики щодо релігії і церкви; гарантування сприятливих умов для розвитку суспільної моралі і гуманізму, громадянської злагоди і співробітництва людей незалежно від їх світогляду чи віровизнання.

У відповідності до норми частини другої ст. 21 Закону України «Про свободу совісті та релігійної організації», богослужіння, релігійні обряди, церемонії та процесії безперешкодно проводяться в культових будівлях і на прилеглій території, у місцях паломництва, установах релігійних організацій, на кладовищах, в місцях окремих поховань і крематоріях, квартирах і будинках громадян, а також в установах, організаціях і на підприємствах за ініціативою їх трудових колективів і згодою адміністрації.

Як встановлено судом, богослужіння, релігійні обряди, церемонії та процесії в храмах на території Нижньої лаври наразі не проводяться, тому право позивача на їхнє відвідування не порушується.

Відповідно до Положення про Заповідник, затвердженого наказом Міністерства культури та інформаційної політики України від 16 грудня 2020 року № 2390, Заповідник є адміністрацією історико-культурного заповідника у розумінні статті 33-2 Закону України «Про охорону культурної спадщини».

Згідно з частиною третьою ст. 33-2 Закону України «Про охорону культурної спадщини», адміністрація історико-культурного заповідника відповідно до закону, серед іншого, здійснює заходи щодо охорони та збереження об`єктів історико-культурного заповідника. З метою забезпечення дотримання режиму історико-культурного заповідника його адміністрація відповідно до закону може забезпечувати охорону об`єктів і території заповідника.

Обов`язком Заповідника у своїй діяльності є збереження пам`яток культури, що знаходяться у його оперативному управлінні на території, що має статус заповідника.

Відповідно до ст. 2 Закону України «Про Національну поліцію», завданням поліції є надання поліцейських послуг у сфері забезпечення публічної безпеки і порядку.

Як вбачається з матеріалів справи і підтверджується поясненнями третьої особи у справі, через неодноразові перешкоджання невстановленими особами роботі комісії Заповідника з опечатування вивільнених корпусів на території Нижньої Лаври (вул. Лаврська, 15) у зв`язку із розірванням договору безоплатного користування майном зі Свято-Успенською Києво-Печерською Лаврою (чоловічий монастир) УПЦ, з метою забезпечення належної роботи Комісії для перевірки та опечатування корпусів на території Нижньої Лаври, для подальшого уникнення перешкоджань в доступі Комісії до приміщень і корпусів Нижньої Лаври та для забезпечення охорони і збереження об`єктів культури місцевого та національного значення на території Заповідника, наказом Заповідника від 10 серпня 2023 року № 04-07/91 «Про закриття території Нижньої лаври для відвідувачів», з 11 серпня 2023 року територію Нижньої Лаври тимчасово закрито для відвідувачів та визначено порядок доступу на територію Нижньої Лаври священиків, ченців та обслуговуючого персоналу Свято-Успенської Києво-Печерської Лаври (чоловічий монастир) УПЦ, а також заїзду/виїзду транспортних засобів Монастиря і працівників Заповідника.

Відтак, обставини, на які позивач посилався, як на підставу позову, не знайшли свого підтвердження і спростовуються належними доказами, що містяться у матеріалах справи.

Отже, обмеження доступу на підставі наказу від 10 серпня 2023 року № 04-07/91 «Про закриття території Нижньої лаври для відвідувачів», є законним, а позов ОСОБА_1 - безпідставним.

Суд, оцінюючи належність, допустимість, достовірність та достатність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок в їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженню наявних у справі доказів приходить до висновку, що у задоволенні позову слід відмовити.

V. Розподіл судових витрат.

Відповідно до статті 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Як передбачено пунктом 2 частини другої статті 141 ЦПК України, у разі відмови в позові судовий збір покладається на позивача.

Таким чином, сплачений при поданні позовної заяви судовий збір у розмірі 1 211, 20 грн позивачеві не повертається.

Відповідно до пункту 30 рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Hirvisaari v. Finland» від 27 вересня 2001 року, рішення судів повинні достатнім чином містити мотиви, на яких вони базуються для того, щоб засвідчити, що сторони були заслухані, та для того, щоб забезпечити нагляд громадськості за здійсненням правосуддя.

Згідно з пунктом 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення.

Європейський Суд з прав людини повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» (Ruiz Torija v. Spain) від 09 грудня 1994 року, серія A, N 303-A, п. 29).

На підставі встановлених судом обставин, що мають юридичне значення у справі, керуючись

ст.ст. 3, 8, 21, 55, 61, 129, 129-1 Конституції України,

ст.ст. 1-16 Цивільного кодексу України,

ст.ст. 1-21 Закону України «Про свободу совісті та релігійної організації»,

ст.ст. 1, 2, 33-2 Закону України «Про охорону культурної спадщини»,

ст.ст. 1-23, 76-82, 89, 95, 258-259, 263-265, 267, 274-279, 352-355 Цивільного процесуального кодексу України, суд,

ВИРІШИВ:

Відмовити у задоволенні позову ОСОБА_1 до Національного заповідника «Києво-Печерська Лавра», Головного управління Національної поліції у м. Києві, треті особи: Свято-Успенська Києво-Печерська Лавра чоловічий монастир Української православної церкви, Міністерство культури та інформаційної політики України про зобов`язання усунути перешкоди.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня проголошення судового рішення.

Суддя І. В. Литвинова