У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09.12.2024 Справа №607/21963/24 Провадження №2/607/4274/2024

місто Тернопіль

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області в складі:

головуючого судді Якімця Т.І.,

за участю секретаря судового засідання Трембач С.О.,

за участю:

представника позивача, адвоката Бочана І.П.,

представника відповідача, адвоката Свірського Т.В.,

розглянув у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в місті Тернополі за правилами загального позовного провадження заяву позивача ОСОБА_1 про збільшення позовних вимог у цивільній справі за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про усунення перешкод у користуванні квартирою та зобов`язання вчинити певні дії та

У С Т А Н О В И В:

В провадженні Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області перебуває цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про: 1) зобов`язання ОСОБА_2 усунути перешкоди у здійсненні нею права користування її квартирою АДРЕСА_1 шляхом демонтажу за його рахунок встановленої ним металевої огорожі, яка перешкоджає їй вільному проходу зі сторони її земельної ділянки до вказаної її квартири; 2) зобов`язати його припинити дії, які порушують її право вільного проходу до вказаної її квартири через його земельну ділянку, площею 0,0002 га (2 кв.м.) (а.с. 2-3).

27 листопада 2024 року позивач ОСОБА_1 подала через канцелярію суду заяву про зменшення позовних вимог, в якій просила позовні вимоги в частині: «Зобов`язати відповідача ОСОБА_2 усунути перешкоди у здійсненні нею права користування її квартирою АДРЕСА_1 шляхом демонтажу за його рахунок встановленої ним металевої огорожі, яка перешкоджає їй вільному проходу зі сторони її земельної ділянки до вказаної її квартири» залишити без розгляду, на підставі пункту 5 частини першої статті 257 ЦПК України (а.с. 63).

Ухвалою Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 09 грудня 2024 року позовні вимоги в частині: «Зобов`язати відповідача ОСОБА_2 усунути перешкоди у здійсненні нею права користування її квартирою АДРЕСА_1 шляхом демонтажу за його рахунок встановленої ним металевої огорожі, яка перешкоджає їй вільному проходу зі сторони її земельної ділянки до вказаної її квартири» залишено без розгляду. Прийнято заяву про зменшення позовних вимог. Позовні вимоги викладено в наступній редакції: ««Зобов`язати ОСОБА_2 припинити дії, які порушують право ОСОБА_1 вільного проходу до її квартири через його земельну ділянку, площею 0,0002 га (2 кв.м.)».

Крім того, 27 листопада 2024 року позивач ОСОБА_1 подала через канцелярію суду заяву про збільшення позовних вимог, в якій просила позовні вимоги викласти на наступній редакції: «Встановити ОСОБА_1 відповідно до проекту фактичного нею використання, відображеного у висновку експерта від 13 жовтня 2023 року №742/23-22 Тернопільського відділення КНДІСЕ, земельний сервітут (право користування) площею 2 кв.м. біля входу до її квартири АДРЕСА_1 з метою входу у дану квартиру, щодо земельної ділянки, кадастровий номер: :08:002:0072 по АДРЕСА_2 , що належить на праві приватної власності ОСОБА_2 » (а.с. 64).

В обґрунтування вказаної заяви ОСОБА_1 зазначила, що відповідно до наведеного у її позові до відповідача, враховуючи недобросовісну та суперечливу поведінку ОСОБА_2 встановлену рішенням Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 13 грудня 2023 року у справі №607/17026/23, та його невмотивовану та необґрунтовану відмову надати їй дозвіл (сервітут) мінімально можливою площею 2 кв.м. на його земельній ділянці для її проходу до своєї квартири АДРЕСА_1 , який не може бути задоволений іншим способом, згідно проєкту її фактичного використання нею, відображеного у висновку експерта від 13 жовтня 2023 року №742/23-22 за результатами проведеної земельно-технічної експертизи по її заяві.

В підготовчому судовому засіданні представник позивача вказану заяву підтримав та просив її задовольнити, представник відповідача проти заяви про збільшення позовних вимог не заперечив.

Вислухавши думку представників сторін, вивчивши надані суду докази, суд прийшов висновку, що заява про збільшення позовних вимог не підлягає до задоволення, з огляду на таке.

Відповідно до частини першої, третьої статті 13 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України) суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності.

Згідно з пунктом 3 частини першої статті 43 ЦПК України учасники справи мають право: подавати заяви та клопотання, надавати пояснення суду, наводити свої доводи, міркування щодо питань, які виникають під час судового розгляду, і заперечення проти заяв, клопотань, доводів і міркувань інших осіб.

Із змісту частин другої, третьої статті 49 ЦПК України вбачається, що позивач вправі збільшити або зменшити розмір позовних вимог до закінчення підготовчого засідання або до початку першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження. До закінчення підготовчого засідання позивач має право змінити предмет або підстави позову шляхом подання письмової заяви. У справі, що розглядається за правилами спрощеного позовного провадження, зміна предмета або підстав позову допускається не пізніше ніж за п`ять днів до початку першого судового засідання у справі.

Відповідно до частини четвертої статті 49 ЦПК України, зміна предмета або підстав позову при новому розгляді справи допускається в строки, встановлені частиною третьою цієї статті, лише у випадку, якщо це необхідно для захисту прав позивача у зв`язку із зміною фактичних обставин справи, що сталася після закінчення підготовчого засідання, або, якщо справа розглядалася за правилами спрощеного позовного провадження, після початку першого судового засідання при первісному розгляді справи.

Під збільшенням або зменшенням розміру позовних вимог слід розуміти відповідно збільшення або зменшення кількісних показників за тією ж самою вимогою, яку було заявлено в позовній заяві.

Збільшено (чи зменшено) може бути лише розмір попередньо поданих вимог майнового характеру, відповідно заявленої ціни позову.

Крім того, загальні положення ЦПК України вказують, що підстава позову це фактичні обставини, на яких ґрунтується вимога позивача. Зміна підстав позову це зміна обставин, на яких ґрунтується вимога позивача.

Зміна предмета позову означає зміну вимоги, з якою позивач звернувся до відповідача.

Предмет позову це частина позову, яка становить матеріально-правову вимогу позивача до відповідача, щодо якої суд повинен ухвалити рішення. Ця вимога повинна мати правовий характер, тобто бути врегульованою нормами матеріального права, а також підпадати під цивільну юрисдикцію.

Підстава позову це частина позову, яка відображає обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги і докази, що підтверджують кожну обставину, а також наявність підстав для звільнення від доказування.

Так, у постанові Верховного Суду від 09 липня 2020 року (справа №922/404/19) сформульовано висновок, що позовом у процесуальному сенсі є звернення до суду з вимогою про захист своїх прав та інтересів, який складається із двох елементів: предмета і підстави позову; під предметом позову розуміється певна матеріально-правова вимога позивача до відповідача, стосовно якої позивач просить прийняти судове рішення; підставу позову становлять обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги щодо захисту права та охоронюваного законом інтересу; відтак зміна предмета позову означає зміну вимоги, з якою позивач звернувся до відповідача, а зміна підстав позову це зміна обставин, на яких ґрунтується вимога позивача (пункт 4.14).

У постанові від 31 травня 2023 року (cправа № 916/1029/22) Верховний Суд зауважив, що правові підстави позову це зазначена у позовній заяві нормативно-правова кваліфікація обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги. Отже, зміна предмета позову означає зміну матеріальної вимоги, з якою позивач звернувся до відповідача, а зміна підстав позову це зміна обставин, на яких ґрунтується вимога позивача. Одночасна зміна і предмета, і підстав позову не допускається, оскільки у разі одночасної зміни предмета та підстав позову фактично виникає нова матеріально-правова вимога позивача, яка обґрунтовується іншими обставинами, що за своєю суттю є новим позовом.

Аналогічні висновки Верховного Суду сформовані у постанові Великої Палати Верховного Суду від 25 червня 2019 року у справі №924/1473/15 та у постанові Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 15 жовтня 2020 року у справі №922/2575/19, у постанові Верховного суду від 22 липня 2021 року у справі №910/18389/20.

Особа, яка звертається до суду з позовом, самостійно визначає у позовній заяві, яке її право чи охоронюваний законом інтерес порушено особою, до якої пред`явлено позов, та зазначає, які саме дії необхідно вчинити суду для відновлення порушеного права. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Предмет позову кореспондується із способами захисту права, які визначені, зокрема у статті 16 Цивільного кодексу України, а відтак зміна предмета позову означає зміну вимоги, що може полягати в обранні позивачем іншого/інших, на відміну від первісно обраного/них способу/способів захисту порушеного права, в межах спірних правовідносин.

Необхідність у зміні предмету позову може виникати тоді, коли початкові вимоги позивача не будуть забезпечувати чи не в повній мірі забезпечать позивачу захист його порушених прав та інтересів.

Зміна предмету позову можлива, зокрема у такі способи:

1) заміна одних позовних вимог іншими;

2) доповнення позовних вимог новими;

3) вилучення деяких із позовних вимог;

4) пред`явлення цих вимог іншому відповідачу в межах спірних правовідносин.

Отже, дослідивши редакцію первісного позову та заяву про збільшення позовних вимог позивача від 27 листопада 2024 року суд вбачає, що позивачем змінено не лише предмет позовних вимог, а і його підстави, викладено нові обґрунтування та обставини позовних вимог, визначено нові правові підстави позовних вимог.

Тож суд зауважує, що у заяві від 27 листопада 2024 року фактично змінено як предмет, так і підстави позову, що суперечить положенням статті 49 ЦПК України та не допускається.

Ураховуючи наведене, суд доходить висновку щодо відмови у прийнятті заяви про збільшення позовних вимог позивачки ОСОБА_1 від 27 листопада 2024 року.

На підставі вказаного вище, керуючись статтями 13, 43, 49, 260 261 Цивільного процесуального кодексу України, суд

П О С Т А Н О В И В:

1. У задоволенні заяви позивача ОСОБА_1 про збільшення позовних вимог у цивільній справі за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про усунення перешкод у користуванні квартирою та зобов`язання вчинити певні дії відмовити.

2. Ухвала може бути оскаржена до Тернопільського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

3. Ухвала набирає законної сили після закінчення п`ятнадцятиденного строку, встановленого для подачі апеляційної скарги, якщо така не була подана.

4. Учасник справи, якому ухвала не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Головуючий суддя Т. І. Якімець