Справа №766/4510/20
Пров. №2/766/7384/24
03 грудня 2024 року м. Херсон
Херсонський міський суд Херсонської області в складі головуючого судді Ус О.В., секретар судового засідання Петішкін О.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань міського суду в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про звільнення від сплати заборгованості за аліментами,
ОСОБА_1 17.03.2020 року звернувся до суду з позовом, у якому просив звільнити його від заборгованості по аліментам за виконавчим листом виданим Комсомольським районним судом м. Херсона 17.07.2009 року №2-3204 про стягнення з нього на користь ОСОБА_2 аліментів на утримання дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі 1/4 частини усіх видів заробітку щомісячно, починаючи з 07.05.2009 року та до її повноліття, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку в сумі 80 тис. грн, стягнути з відповідачки на свою користь судові витрати.
В обґрунтування позову вказав, що рішенням Комсомольського районного суду м.Херсона з нього стягнуто аліменти на користь ОСОБА_2 на утримання ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі 1/4 частини усіх видів заробітку щомісячно, починаючи з 07.05.2009 року та до її повноліття, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Виконавчий лист перебуває на примусовому виконанні Тернопільського районного ВДВС, станом на 01.02.2020 року заборгованість по аліментам складає 122982,03 грн. Вказує, що після розірвання шлюбу, відповідачка влаштувала дитину до КЗ «Ольгівський науковий ліцей-інтернат» ХОР. Відповідачка не піклувалася про дитину, аліменти за цільовим призначенням не використовувала. Окрім того, заборгованість у творилась у зв`язку із виникненням наступних обставин: він вдруге одружився, від другого шлюбу у нього народилося двоє дітей, його нова дружина не працює. На його утриманні перебувають батьки пенсіонери, тощо.
Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 13.04.2020 року відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження та призначено судовий розгляд, витребувано докази.
16.06.2020 року представником позивача подано клопотання про долучення доказів.
24 лютого 2022 року відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України та Закону України "Про правовий режим воєнного стану", Указом Президента України № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» постановлено ввести в Україні воєнний стан строком на 30 діб. Указом Президента України від 14.03.2022 № 133/2022 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 26 березня 2022 року строком на 30 діб. Указом Президента України від 18 квітня 2022 року № 259/2022 "Про продовження строку дії воєнного стану в Україні" продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 25 квітня 2022 року строком на 30 діб. Указом Президента України від 17 травня 2022 року № 341/2022 "Про продовження строку дії воєнного стану в Україні" продовжено строк дії воєнного стану з 05 години 30 хвилин 25 травня 2022 року строком на 90 діб. Указом Президента України від 12 серпня 2022 року № 573/2022 "Про продовження строку дії воєнного стану в Україні" продовжено строк дії воєнного стану з 05 години 30 хвилин 23 серпня 2022 року строком на 90 діб. Указом Президента України від 07 листопада 2022 року № 577/2022 "Про продовження строку дії воєнного стану в Україні" продовжено строк дії воєнного стану з 05 години 30 хвилин 21 листопада 2022 року строком на 90 діб, який в подальшому було продовжено.
Розпорядженням голови Верховного Суду №1/0/9-22 від 06.03.2022 року «Про зміну територіальної підсудності судових справ в умовах воєнного стану», враховуючи неможливість судами здійснювати правосуддя під час воєнного стану, змінено територіальну підсудність судових справ підсудну Херсонському міському суду Херсонської області.
Рішенням Вищої ради правосуддя №566/0/15-23 від 30.05.2023 р. «Про відновлення роботи Херсонського міського суду Херсонської області, зміну територіальної підсудності судових справ окремих судів Херсонської області, відтермінування початку відновлення роботи Білозерського районного суду Херсонської області», зокрема вирішено відновити з 1 червня 2023 року роботу Херсонського міського суду Херсонської області, територіальну підсудність судових справ якого змінено розпорядженнями Голови Верховного Суду від 6 березня 2022 року № 1/0/9-22 (зі змінами, внесеними розпорядженням Голови Верховного Суду від 26 вересня 2022 року № 52), від 10 січня 2023 року № 2. Датою початку процесуальної діяльності, зокрема, Херсонського міського суду Херсонської області визначено 12 червня 2023 року.

Після відновлення роботи суду, проведення інвентаризації, призначено розгляд справи.

Позивач в судове засідання не прибув, в матеріалах справи наявна заява представника про розгляд справи у відсутність. Проти винесення заочного рішення не заперечувала.

Відповідачка в судове засідання повторно не прибула, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялась належним чином, про причини не явки суд не повідомляла, відзив не подано.

Відповідно до ст. 280 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений про час і місце судового засідання і від якого не надійшло повідомлення про поважність причин неявки, відповідач не подав відзив, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.

Відповідно до ч. 4 ст. 223 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення).

Суд ухвалив проводити заочний розгляд справи ухваливши заочне рішення.

За приписами ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється

Суд, дослідивши матеріали справи, встановив наступні обставини справи та відповідні ним правовідносини.

Рішенням Комсомольського районного суду м. Херсона від 17.07.2009 року у справі №2-3204 стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/4 частини всіх видів доходів щомісячно, починаючи з 07.05.2009 року та до її повноліття, але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Постановою старшого державного виконавця ВДВС Тернопільського РУЮ від 10.10.2024 року відкрито виконавче провадження №45012808 з примусового виконання виконавчого листа №2-3204 виданого Комсомольським районним судом м. Херсона 17.07.2009 р.

Згідно розрахунку заборгованості зі сплати аліментів, заборгованість ОСОБА_1 станом на 01.02.2020 року складає 122982,03 грн. З вказаного розрахунку вбачається, що боржником в період з 07.05.2009 р. по 09.2014 року включно, з 08.2016 р. по 01.2020 р. взагалі не сплачувались аліменти, з 10.2014 р. по 04.2015 р., з 06.2015 р. по 07.2015 р., 09.2015 р., 11.2015 р., з 05.2016 р. по 07.2016 р. боржником сплачувались аліменти, однак не в розмірі визначеному державним виконавцем, а значно меншому.

Позивач є також батьком малолітніх: ОСОБА_4 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_5 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_6 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_4 , що підтверджено відповідними свідоцтвами про народження.

За довідкою про склад сім`ї або зареєстрованих у житловому будинку осіб №109 від 10.02.2020 р., за адресою: АДРЕСА_1 зареєстровані і проживають ОСОБА_7 , ОСОБА_4 , ОСОБА_1 (проживає без реєстрації), ОСОБА_5 , ОСОБА_8 .

Згідно виписки із медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого №1198/3430 від 25.07.2018 р., ОСОБА_1 встановлено діагноз варикозна хвороба правої нижньої кінцівки. ХВН 2 ст., перебував на стаціонарному лікуванні з 24.07.2018 р. по 25.07.2018 р; за випискою №09954 від 20.06.2019 р. встановлено діагноз: різана рана тильної поверхні лівої кисті з пошкодженням сухожилків розгиначів ІІ, ІІІ та ІV пальців лівої кисті. Операція (19.06.19 р.) ПХО рани тільної поверхні лівої кисті, ушивання сухожилків розгиначів ІІ, ІІІ та ІV пальців лівої кисті.

З листа КЗ «Ольгівський науковий ліцей-інтернат» ХОР №86 від 24.04.2020 р. вбачається, що ОСОБА_3 розпочала навчання у Львівському навчально-виховному комплексі «Загальноосвітня школа-інтернат 1 ступеня спеціалізована школа-інтернат І-ІІІ ступенів» з 01.09.2013 р. На повному державному утриманні не перебувала. На повному утриманні матері ОСОБА_2 дитина перебувала під час святкових, вихідних днів та в канікулярний час. У зв`язку із навчанням та перебуванням на вихованні у закладі мати несла витрати на забезпечення дитини одягом, шкільним приладдям (крім підручників), предметами особистої гігієни, сплачує вартість проїзду до місця навчання та у зворотному напрямку.

Згідно частини першої статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до положень статті 3 Конвенції ООН «Про права дитини», яку ратифіковано Постановою ВР № 789-XII від 27 лютого 1991 року, в усіх діях щодо дітей першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Зокрема, передбачено, що дитині забезпечується такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживаються всі відповідні законодавчі і адміністративні заходи.

Згідно статей 8, 11 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини.

Статтею 180 Сімейного кодексу України визначено обов`язок батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Згідно статті 192 СК України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

При цьому частиною другою статті 197 СК України передбачено, що за позовом платника аліментів суд може повністю або частково звільнити його від сплати заборгованості за аліментами, якщо вона виникла у зв`язку з його тяжкою хворобою або іншою обставиною, що має істотне значення.

Відповідно до частини четвертої статті 273 ЦПК України якщо після набрання рішенням суду законної сили, яким з відповідача присуджені періодичні платежі, зміняться обставини, що впливають на визначені розміри платежів, їх тривалість чи припинення, кожна сторона має право шляхом пред`явлення нового позову вимагати зміни розміру, строків платежів або звільнення від них.

Згідно частини першої статті 273 СК України якщо матеріальний або сімейний стан особи, яка сплачує аліменти, чи особи, яка їх одержує, змінився, суд може за позовом будь-кого з них змінити встановлений розмір аліментів або звільнити від їх сплати.

Відповідно до пункту 22 постанови пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм СК України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» № 3 від 15 травня 2006 року суд, у випадках передбачених статтею 197 СК України, може частково або повністю звільнити платника аліментів від сплати заборгованості по аліментам. З аналізу зазначеної правової норми вбачається, що повне або часткове звільнення платника аліментів від сплати заборгованості за аліментами можливе лише за його позовом і лише тоді, коли заборгованість виникла у зв`язку із його тяжкою хворобою або іншою обставиною, що має істотне значення. Питання про те, чи мають обставини, на які посилається платник аліментів, істотне значення, у кожному конкретному випадку вирішує суд. При цьому, слід звернути увагу на те, що у такий спосіб законодавцем визначено право, а не обов`язок, суду звільнити платника аліментів від сплати заборгованості. При вирішенні таких спорів необхідно виходити з інтересів дитини, оскільки аліменти за рішенням суду присуджені на утримання дитини з метою забезпечення достатнього матеріального рівня її життя.

Викладене вище повністю узгоджується з висновками Верховного Суду, викладеними у постанові №343/860/17 від 21 листопада 2018 року та №344/12158/16-ц від 01 серпня 2018 року.

Постановою Пленуму Верховного суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» також передбачено, що суд може за передбачених статтею 197 Сімейного кодексу України умов повністю або частково звільнити його від сплати заборгованості.

Таким чином, повне або часткове звільнення платника аліментів від сплати заборгованості за аліментами можливе лише у випадку, коли заборгованість виникла у зв`язку із його тяжкою хворобою або іншою обставиною, що має істотне значення.

Вказана правова норма не встановлює конкретного, вичерпного переліку обставин, які можуть бути підставою для звільнення (повного або часткового) від сплати заборгованості за аліментами. Питання про те, чи мають обставини, на які посилається платник аліментів, істотне значення, у кожному конкретному випадку вирішує суд. Повне або часткове звільнення платника аліментів від сплати заборгованості за аліментами можливе лише за його позовом. За наявності встановлених судом обставин, що мають істотне значення, платник аліментів може бути повністю або частково звільнений від сплати заборгованості за ними на підставі судового рішення. Тобто з аналізу даної правової норми вбачається, що питання про те, чи мають обставини, на які посилається платник аліментів, істотне значення, у кожному конкретному випадку вирішує суд.

При цьому, слід звернути увагу на те, що у такий спосіб законодавцем визначено право, а не обов`язок, суду звільнити платника аліментів від сплати заборгованості. При вирішенні аналогічних спорів необхідно виходити з інтересів дитини (дітей), оскільки аліменти за рішенням суду присуджені на утримання дитини (дітей) з метою забезпечення достатнього матеріального рівня її життя.

З досліджених у судовому засідання доказів вбачається, що позивач був обізнаний про стягнення з нього на користь відповідачки аліментів на утримання їхньої спільної доньки.

При цьому з наявного в матеріалах справи розрахунку заборгованості позивача за аліментами, складеного в рамках виконавчого провадження №45012808, вбачається, що дана заборгованість існує з 2009 року, оскільки аліменти позивачем сплачувались не регулярно та не у визначеному державним виконавцем розмірі. Позивачем не надано доказів звернення його до суду з позовом або скаргою на дії державної виконавчої служби щодо не вірності проведеного розрахунку заборгованості.

В усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини (частина перша статті 3 Конвенції Організації Об`єднаних Націй про права дитини від 20 листопада 1989 року).

Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування (стаття 18 Конвенції про права дитини).

Держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини (частини перша та друга статті 27 Конвенції про права дитини).

Сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою (частина друга статті 51 Конституції України).

Кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного та соціального розвитку (стаття 8 Закону України "Про охорону дитинства").

Батьки зобов`язані утримувати дитину до її повноліття (ст. 180 СК України).

Будь-яких доказів того, що заборгованість зі сплати аліментів виникла у зв`язку з тяжкою хворобою позивача або іншою обставиною, що має істотне значення, матеріали справи не містять і на такі обставини позивач не посилається.

Одруження позивача та народження у нього трьох дітей, які перебувають на його утриманні, та перебування на його утриманні дружини, стосуються матеріального та сімейного стану позивача, що прямо передбачено частиною першою статті 197 СК України, та може бути підставою відстрочки або розстрочки сплати ним заборгованості, однак не для звільнення від її сплати.

Позивач є людиною працездатного віку, на обліку як безробітний не перебуває. Довідка за формою ОК-5 виготовлена 02.05.2019 року, з позовом позивач звернувся до суду 17.03.2020 року, а відомостей щодо отримуваного/неотримуваного доходу перед зверненням до суду позивачем не надано. Крім того, з вказаної довідки вбачається, що позивач до лютого 2019 року офіційно був працевлаштований та отримував дохід.

Суд зазначає, що звільнення позивача від сплати аліментів на утримання дитини, яка проживає окремо, у зв`язку з доглядом та утриманням інших дітей, призведе насамперед до порушення прав такої дитини. Таким чином, не може бути підставою для звільнення від сплати аліментів лише сам по собі факт народження у платника аліментів інших дітей та необхідність їх утримання, оскільки збільшення обсягу прав та інтересів одних дітей за рахунок прав та інтересів інших є недопустимим.

Частиною першою статті 188 СК України передбачено можливість звільнення батьків від обов`язку утримувати свою дитину у випадку якщо дохід дитини набагато перевищує дохід кожного з них і забезпечує повністю її потреби.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні позову

Згідно з ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

У зв`язку з відмовою у задоволенні позову понесені позивачем судові витрати не розподіляються.

Підстави для негайного виконання судового рішення відсутні.

Заходи забезпечення позову судом не застосовувалися.

Відповідно до вимог ст. 180, 192, 273 СК України, керуючись ст. 12, 13, 19, 48, 76-79, 81, 129, 130, 141, 258, 263-265, 268 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 ) до ОСОБА_2 (місце проживання: АДРЕСА_2 ) про звільнення від сплати заборгованості за аліментами відмовити.

Заочне рішення суду може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою. відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин. У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому ЦПК України. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, встановленому ЦПК України до Херсонського апеляційного суду протягом 30 днів з дня складення повного тексту судового рішення. Якщо повне рішення не були вручено у день його складення, позивач має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження у випадку подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Апеляційна скарга подається до Херсонського апеляційного суду.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

СуддяО. В. Ус