справа №732/1696/24
провадження № 2/732/524/24
Ухвала

про передачу справи за підсудністю

11.12.2024 м. Городня

Городнянський районний суд Чернігівської області у складі: головуючої судді Бойко А. О., у присутності секретаря судового засідання Пінчук С. М.,

розглядаючи цивільну справу за позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , реєстраційний номер платника податків НОМЕР_1 ) до Агропромислового кооперативу «Старосільський» (юридична адреса: вул. Дніпрова, 7, селище Відрадне Запорізького району Запорізької області, ), за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю «Агроальянс-2009» (, адреса: вул. О. Молодчого, б. 44, м. Чернігів, 14013), про дострокове розірвання договору оренди землі,

УСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до Городнянського районного суду Чернігівської області із позовом до Агропромислового кооперативу «Старосільський», в якому просив достроково розірвати договір оренди землі зареєстрований 19 серпня 2021 року у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, укладений між ним та відповідачем щодо земельної ділянки площею 2,21 га, цільове призначення якої для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Андріївської сільської ради Городнянського (після реформування Чернігівського) району Чернігівської області, кадастровий номер :05:000:0610, та припинити речове право оренди вказаної земельної ділянки, яке зареєстроване за АПК «Старосільський». Також позивач просив вирішити питання судових витрат.

Ухвалою судді від 01 жовтня 2024 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін.

12.11.2024 судом постановлено ухвалу про продовження процесуального строку, залучення до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача: ТОВ «Агроальянс-2009» та відкладено розгляд справи на 11.12.2024.

12.11.2024 судом постановлено ухвалу про відмову у задоволенні клопотання про передачу справи за підсудністю.

В судове засідання позивач ОСОБА_1 не з`явився, у позовній заяві просив розглянути справу без його участі, не заперечує проти заочного рішення.

Згідно із положенням ч. 3 ст. 211 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України) особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності.

Представник відповідача арбітражний керуючий Кучак Ю. Ф. у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце судового розгляду справи повідомлений належним чином, про що свідчить зворотне поштове повідомлення про вручення судової повістки (а. с. 52).

Відзиву на позов від відповідача до суду не надійшло.

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача належним чином повідомлена про дату, час та місце розгляду справи, про що свідчить зворотне поштове повідомлення про вручення судової повістки (а. с. 51), проте уповноважений представник в судове засідання не з`явився.

Письмові пояснення по суті спору третьою особою не надані.

Суд, на день проведення зазначеного судового засідання, 11.12.2024, звертає увагу, що Чернігівським апеляційним судом викладена правова позиція по аналогічним справам № 732/1015/24 від 03.12.2024 (https://reyestr.court.gov.ua/Review/123527862) та № 732/702/24 від 04.12.2024 (https://reyestr.court.gov.ua/Review/123545688), відповідно до якої з урахуванням законодавчих змін, внесених Законами України від 28.04.2021 № 1423-ІХ, від 02.05.2023 № 3065-ІХ до ч. 5 ст. 93 Земельного кодексу України, пов`язаних з наданням законодавцем права користувачу земельної ділянки відчужувати право оренди без погодження з власником земельної ділянки та можливості включення до ліквідаційної маси боржника майнових прав, заявлені позовні вимоги підлягають розгляду у порядку, визначеному ГПК України, Законом України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» та Кодексом України з процедури банкрутства. Апеляційний суд зауважив, що законодавець зняв обмеження оборотоздатності майнових прав (оренди) для користувача земельної ділянки, надавши йому право відчужувати їх без погодження з власником. Оскільки права й обов`язки в орендних правовідносинах зберігаються і після набрання чинності новим нормативно-правовим актом, тобто є триваючими, тому до правовідносин щодо відчуження права оренди земельної ділянки застосовуються положення нових актів цивільного законодавства. Така правова позиція викладення в постанові Касаційного господарського суду Верховного Суду від 11.07.2024 № 904/9875/21.

Це свідчить про те, що заявлені вимоги про розірвання договору оренди землі та припинення права оренди зазначеної земельної ділянки у разі їх задоволення вплине та змінить розмір ліквідаційної маси боржника, в тому числі і обсяг грошових зобов`язань божника АПК «Старосільський». У наведених вище постановах Чернігівський апеляційний суд дійшов висновку, що розгляд таких справ відноситься до господарської юрисдикції.

Критеріями розмежування судової юрисдикції, тобто передбаченими законом умовами, за яких певна справа підлягає розгляду за правилами того чи іншого виду судочинства, є суб`єктний склад правовідносин, предмет спору та характер спірних матеріальних правовідносин. Крім того, таким критерієм може бути пряма вказівка в законі на вид судочинства, в якому розглядається визначена категорія справ. При цьому суди повинні керуватися принципом правової визначеності і не допускати наявності проваджень, а відтак і судових рішень, ухвалених у спорі між тими ж сторонами, з того самого предмета, але судами у різних юрисдикціях.

Згідно із п. 8 ч. 1 ст. 20 ГПК України, господарські суди розглядають справи у спорах, що виникають у зв`язку із здійсненням господарської діяльності (крім справ, передбачених частиною другою цієї статті), та інші справи у визначених законом випадках, зокрема справи про банкрутство та справи у спорах з майновими вимогами до боржника, стосовно якого відкрито провадження у справі про банкрутство, у тому числі справи у спорах про визнання недійсними будь-яких правочинів (договорів), укладених боржником; стягнення заробітної плати; поновлення на роботі посадових та службових осіб боржника, за винятком спорів про визначення та сплату (стягнення) грошових зобов`язань (податкового боргу), визначених відповідно до Податкового кодексу України, а також спорів про визнання недійсними правочинів за позовом контролюючого органу на виконання його повноважень, визначених Податковим кодексом України.

21.10.2019 набрав чинності Кодекс України з процедур банкрутства від 18 жовтня 2018 року № 2597-VIII (далі КУзПБ).

Відповідно до ч. 1 ст. 7 КУзПБ спори, стороною в яких є боржник, розглядаються господарським судом за правилами, передбаченими ГПК України, з урахуванням особливостей, визначених цією статтею.

Визначення юрисдикційності усіх майнових спорів господарському суду, який порушив справу про банкрутство, має на меті як усунення правової невизначеності, так і захист прав кредитора, який може, за умови своєчасного звернення, реалізувати свої права і отримати задоволення своїх вимог. Такий висновок сформований Великою Палатою Верховного Суду, зокрема у постановах від 15.05.2019 у справі № 289/2217/17 (провадження № 14-178цс19); від 12.06.2019 у справі № 289/233/18 (провадження № 14-171цс19); від 19.06.2019 у справі № 289/718/18 (провадження № 14-126цс19); від 19.06.2019 у справі № 289/2210/17 (провадження № 14-129цс19); від 03.07.2019 у справі № 289/2204/17 (провадження № 14- 246цс19).

Господарський суд, у провадженні якого перебуває справа про банкрутство, у межах цієї справи вирішує всі майнові спори, стороною в яких є боржник; спори з позовними вимогами до боржника та щодо його майна; спори про визнання недійсними результатів аукціону; спори про визнання недійсними будь-яких правочинів, укладених боржником; спори про повернення (витребування) майна боржника або відшкодування його вартості відповідно; спори про стягнення заробітної плати; спори про поновлення на роботі посадових та службових осіб боржника; спори щодо інших вимог до боржника (частина 2 статті 7 КУзПБ).

Частина 2 статті 7 КУзПБ визначає підсудність спорів одному господарському суду, який акумулює усі майнові вимоги щодо майна боржника. Виключень з цього правила не передбачено.

Таким чином, розгляд усіх спорів, які визначені ч. 2 ст. 7 КУзПБ, щодо боржника у справі про банкрутство, повинен відбуватися саме і виключно господарським судом, у провадженні якого перебуває справа про банкрутство, та в межах такої справи.

Зазначену вище правову позицію висловила Велика Палата Верховного Суду в постановах від 28 січня 2020 року у справі № 50/311-б (провадження № 12-143гс19), від 18 лютого 2020 року у справі № 918/335/17 (провадження № 12-160гс19).

Особливість вирішення таких спорів полягає в тому, що вони розглядаються та вирішуються господарським судом, який розглядає справу про банкрутство, з метою судового контролю у межах цього провадження за діяльністю боржника, залучення всього майна та коштів боржника до ліквідаційної маси і проведення інших заходів, метою яких є повне або часткове задоволення вимог кредиторів.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 15.01.2020 по справі №607/6254/15-ц провадження № 14-404цс19 зробила правовий висновок відповідно до якого захист прав осіб, які мають вимоги до банкрута полягає у тому, що інші суди, незалежно від юрисдикції, які розглядали справи за позовами до відповідача, щодо якого відкрито провадження у справі про банкрутство після відкриття провадження в інших справах, не закривають таке провадження, а передають справу до належного суду для розгляду по суті. При цьому таким належним судом є виключно суд господарської юрисдикції, який відкрив справу про банкрутство відповідача.

Таке урегулювання процедури розгляду спорів до відповідача, щодо якого відкрито провадження у справі про банкрутство, встановлює зрозумілу і справедливу процедуру закінчення розгляду справи належним судом, дотримання принципу визначення юрисдикції справи та підсудності спорів одному господарському суду, який акумулює усі вимоги до відповідача, щодо якого порушено процедуру банкрутства.

Пунктом 1) ч. 1 ст. 31 ЦПК України визначено, що суд передає справу на розгляд іншому суду, якщо справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду. Тим самим, ЦПК України передбачив лише передачу цивільних справ між судами загальної юрисдикції для дотримання територіальної юрисдикції.

Враховуючи вищенаведене, суд дійшов висновку, що вказана цивільна справа має бути передана за підсудністю на розгляд до Господарського суду Запорізької області, в якому перебуває справа № 908/1114/24 про банкрутство АПК «Старосільський».

На підставі зазначеного вище, та керуючись п. 1 ч. 1 ст. 31, статтями 258-260, 353, 354 ЦПК України, ст. 7 Кодексу України з процедур банкрутства, ст. 4 Прикінцевих та перехідних положень Кодексу України з процедур банкрутства, суд

ПОСТАНОВИВ:

Цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Агропромислового кооперативу «Старосільський», за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю «Агроальянс-2009» про дострокове розірвання договору оренди землі, передати на розгляд за підсудністю до Господарського суду Запорізької області, в провадженні якого перебуває господарська справа № 908/1114/24 щодо Агропромислового кооперативу «Старосільський».

Ухвала може бути оскаржена до Чернігівського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з моменту її підписання.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому ухвали суду.

Ухвала складена і підписана 11.12.2024.

Суддя А. О. Бойко