Справа № 333/5904/24
Провадження №2/333/3631/24
28 листопада 2024 року м. Запоріжжя
Комунарський районний суд міста Запоріжжя у складі:
головуючої судді Круглікова А.В.,
при секретарі судового засідання Сметаніної А.А.
за позовом: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1
до відповідача: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1
про визнання відповідача такою, що втратила право користування квартирою
ВСТАНОВИВ:
До Комунарського районного суду м. Запоріжжя із позовом про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням звернувся ОСОБА_1 (далі за текстом ОСОБА_1 ) посилаючись на те, що останній є квартиронаймачем квартири за адресою: АДРЕСА_2 . Вказана квартира належить територіальній громаді м. Запоріжжя в особі Запорізької міської ради. У вказаній квартирі зареєстровано 2 особи, але проживає лише позивач. Відповідачка у справі ОСОБА_2 (надалі ОСОБА_2 ) з 2014 року виїхала з м. Запоріжжя та знаходиться по цей час в м. Санкт-Петербург Російської Федерації. При цьому, як вказує позивач, відповідачка з реєстраційного обліку за вказаною адресою не знялась. У зв`язку з чим, позивачу приходиться сплачувати підвищені рахунки за комунальні послуги. На підставі викладеного, позивач просить суд позов задовольнити та визнати ОСОБА_2 такою, що втратила право користування житловим приміщенням.
В судове засіданні позивач ОСОБА_1 не з`явився, про час та місце розгляду справи була повідомлений своєчасно та належним чином, надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, в якій вказав, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить суд їх задовольнити, у разі неявки відповідача, не заперечує проти заочного розгляду справи.
В судові засідання відповідачка ОСОБА_2 не з`явилась, на адресу відповідача, за якою остання зареєстрована, було направлено судові повістки. На адресу суду повернувся конверт з причини «за закінченням терміну зберігання». Отже, суд вважає, що відповідач належним чином повідомлена про час, дату та місце слухання справи.
На підставі викладеного, керуючись ч. 4 ст. 223 ЦПК України, суд дійшов висновку про розгляд справи за відсутності відповідача на підставі наявних у ній доказів та відповідно до ст. 280 ЦПК України, за згодою позивача, ухвалити заочне рішення.
Розглянувши матеріали справи, дослідивши наявні в ній докази, суд приходить до наступних висновків.
Частиною 4 ст. 9 Житлового кодексу України (далі ЖК України) встановлено, що ніхто не може бути виселений із займаного жилого приміщення або обмежений у праві користування жилим приміщенням інакше як з підстав і в порядку, передбачених законом.
Згідно з ч.ч. 1, 2 ЖК України, користування жилим приміщенням у будинках державного і громадського житлового фонду здійснюється відповідно до договору найму жилого приміщення. Договір найму жилого приміщення в будинках державного і громадського житлового фонду укладається в письмовій формі на підставі ордера на жиле приміщення між наймодавцем - житлово-експлуатаційною організацією (а в разі її відсутності - відповідним підприємством, установою, організацією) і наймачем - громадянином, на ім`я якого видано ордер.
Як вбачається з матеріалів справи, квартира АДРЕСА_3 є власністю територіальної громади в особі Запорізької міської ради.
Зміст листу Департаменту реєстраційних послуг Запорізької міської ради від 01.04.2024 № 04-03/3/4738 свідчить, що за адресою: АДРЕСА_2 зареєстровано дві особи: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (позивач у цій справі) та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (відповідач у справі).
Згідно з ч. 2 ст. 64 ЖК України до членів сім`ї наймача належать дружина наймача, їх діти і батьки. Членами сім`ї наймача може бути визнано й інших осіб, якщо вони постійно проживають разом з наймачем і ведуть з ним спільне господарство.
ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (відповідач у справі) є матір`ю ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (позивача у цій справі), що підтверджується свідоцтвом про народження від 16.01.2024, виданого повторно Жовтневим відділом реєстрацій актів цивільного стану Запорізького міського управління юстиції (а.с. 6).
Позивачем заявлені вимоги про визнання ОСОБА_2 такою, що втратила право користування спірним житловим приміщенням з підстав не проживання останньої у вказаній квартирі на протязі останніх років.
Згідно з ст. 47 Конституції України, кожен має право на житло. Держава створює умови, за яких кожний громадянин матиме змогу побудувати житло, придбати його у власність або взяти в оренду (ч. 1). Ніхто не може бути примусово позбавлений житла інакше як на підставі закону за рішенням суду (ч. 3).
Статтею 64 ЖК України передбачено, що члени сім`ї наймача, які проживають разом з ним, користуються нарівні з наймачем усіма правами і несуть усі обов`язки, що випливають з договору найму жилого приміщення. Повнолітні члени сім`ї несуть солідарну з наймачем майнову відповідальність за зобов`язаннями, що випливають із зазначеного договору (ч. 1). До членів сім`ї наймача належать дружина наймача, їх діти і батьки. Членами сім`ї наймача може бути визнано й інших осіб, якщо вони постійно проживають разом з наймачем і ведуть з ним спільне господарство (ч. 2).
Відповідно до ч. 1 ст. 71 ЖК України при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім`ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців.
Нормами ст. 72 ЖК України передбачено, що визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку.
Статтею 107 ЖК України визначено, що у разі вибуття наймача та членів його сім`ї на постійне проживання до іншого населеного пункту або в інше жиле приміщення в тому ж населеному пункті договір найму жилого приміщення вважається розірваним з дня вибуття. Якщо з жилого приміщення вибуває не вся сім`я, то договір найму жилого приміщення не розривається, а член сім`ї, який вибув, втрачає право користування цим жилим приміщенням з дня вибуття.
Пунктом 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 12.04.1985 року № 2 «Про деякі питання, що виникли в практиці застосування судами Житлового кодексу України» передбачено, що у справах про визнання наймача або члена його сім`ї таким, що втратив право користування жилим приміщенням (ст. 71 ЖК), необхідно з`ясовувати причини відсутності відповідача понад встановлені строки. У разі їх поважності (перебування у відряджені, у осіб, які потребують догляду, внаслідок неправомірної поведінки інших членів сім`ї тощо) суд може продовжити пропущений строк.
Статтею 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в України» визначено, що зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється, зокрема, на підставі судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою .
Згідно з наявним в матеріалах цієї справи актом про не проживання осіб за місцем реєстрації від 02.02.2024, з 2015 року та по теперішній час не проживає за адресою: АДРЕСА_2 .
Як стверджує позивач, ОСОБА_2 з 2014 року виїхала із м. Запоріжжя до м. Санкт-Петербург Російської Федерації та по цей час до м. Запоріжжя не повернулась. В якості доказів зазначеного, до матеріалів справи додана копія довіреності, посвідченої нотаріусом нотаріального округу Санкт-Петербургу Російської Федерації, якою відповідач уповноважує позивача бути представником її інтересів.
Отже, матеріалами справи підтверджено факт відсутності відповідача за адресою реєстрації, а саме по: АДРЕСА_2 понад шести місяців.
Доказів протилежного матеріали справи № 333/5904/24 не містять та відповідачем не надано.
З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що вимоги позивача про визнання ОСОБА_2 такою, що втратила право користування спірним житловим приміщенням є обґрунтованими, підтвердженими зібраними у справі доказами, а тому задовольняються судом повністю.
Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України, судовий збір в сумі 1 211,20 грн. покладається судом на відповідача.
Керуючись ст.ст. 141, 258, 259, 263-265, 268, 273-274, 279, 280-282 ЦПК України, суд
Визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 такою, що втратила право користування житловим приміщенням квартирою АДРЕСА_3 .
Стягнути з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 ) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 ) - судовий збір у розмірі 1 211 (одну тисячу двісті одинадцять) грн. 20 коп.
Повне рішення складено 09.12.2024
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Запорізького апеляційного суду через Комунарський районний суд м. Запоріжжя. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому відповідного рішення суду.

Суддя Комунарського районного суду

м. Запоріжжя А.В.Круглікова