Провадження №: 2/336/2652/2024
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 листопада 2024 року м. Запоріжжя

Шевченківський районний суд м. Запоріжжя у складі:

головуючого судді Дмитрюк О.В.,

за участю секретаря Нєдєльчевої О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 (представник позивача адвокат Шевченко Анастасія Віталіївна) до Центрального відділу державної виконавчої служби у місті Запоріжжі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) про зняття арешту з нерухомого майна,

В С Т А Н О В И В:

04.07.2024 р. представник позивача звернулась до суду з вищевказаним позовом, в якому зазначила, що на підставі свідоцтва про право власності НОМЕР_1 від 08.10.2007, виданого Шевченківською районною адміністрацією Запорізької міської ради їй, її сину ОСОБА_2 та доньці ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 належить по 1/3 частині квартири АДРЕСА_1 . В межах кримінального провадження за обвинуваченям ОСОБА_2 за ч.2 ст.307, ч.2 ст.309 КК України слідчим накладено арешт на 1/3 частину зазначеної квартири, яка належить ОСОБА_2 . Остання засуджена вироком суду із призначенням покарання, зокрема, у виді конфіскації частини майна. Постановою Шевченківського районного суду м.Запоріжжя від 06.04.2012 р. у справі № 0827/3407/12 за заявою Шевченківського ВДВС Запорізького ГУЮ зазначений арешт скасований, але постанова до виконання не пред`явлена, відповідно, арешт не знятий.

Згідно з інформацією з Державного реєстру речових прав, Реєстру прав власності на нерухоме майно квартира АДРЕСА_1 , загальною площею 66,48 кв.м., житловою площею 48,6 кв.м., з 28.01.2008 р. зареєстрована по 1/3 частці на праві спільної часткової власності за ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_2 на підставі свідоцтва про право власності р.№ НОМЕР_1 від 08.10.2007, виданого Шевченківською районною адміністрацією ЗМР.

За даними з Єдиного реєстру заборон відчудження об`єктів нерухомого майна: р.№ обтяження № 10142803, зареєстровано 13.08.2020 р. реєстратором П`ятою Запорізькою державною нотаріальною конторою на підставі постанови про накладення арешту на майно, б/н від 13.08.2010, винесеною слідчим Шевченківського РВ ЗМУ ГУМВС України в Запорізькій області Проців О.М. на 1/3 частку вказаної вище квартири.

Згідно з відповіддю Центрального ВДВС у м.Запоріжжі ПМУ МЮ (м.Одеса) від 03.07.2023, виконавче провадження ВП № 23757305, що здіснювалось на підставі виконавчого листа від 05.01.2011 № 1-820, виданого Шевченківським районним судом м.Запоріжжя 13.01.2011, про конфіскацію частини майна, належного ОСОБА_2 на користь держави, завершено. 07.01.2011 р. відкрито виконавче провадження. Постановою державного виконавця Кіреєвої Ю.Ю. від 16.05.2012 р. виконавчий документ повернутий стягувачу (п.2 ч.1 ст.47 Закону України «Про виконавче провадження» у зв`язку із відсутністю у боржника майна).

Згідно з відповіддю ЗМБТІ за боржником зареєстрована 1/3 частина зазначеної квартири на підставі свідоцтва про право власності № НОМЕР_1 від 08.10.2007, виданого Шевченківською РДА ЗМР. Проте, згідно з рішенням Шевченківського районного суду м.Запоріжжя № 2-3736/11 від 01.12.2011 дане свідоцтво визнане недійсним. Копія постанови державного виконавця досліджена судом та знаходиться у справі. Виконавчий лист щодо конфіскації частини майна засудженої повторно звернуто до виконання 16.05.2013. Проте виконавчий документ повернуто стягнувачу з тотожних підстав. Крім того, у відповіді начальник відділу ДВС О.Пензяев зазначив, що постанова суду від 06.04.2012 виконана не була. Строк зберігання завершених виконавчих проваджень становить 3 роки. Відповідно, матеріали виконавчого провадження не збереглися.

28.03.2012 головний державний виконавець Іваниця Ю.О., за погодженням із начальником Шевченківського ВДВС ЗМУЮ Усенко С.М., звернувся до суду із заявою про зняття арешту з майна боржника в порядку виконання вироку суду. Постановою Шевченківського районного суду м.Запоріжжя для забезпечення виконання вироку суду в частині конфіскації майна ОСОБА_2 заяву задоволено, знято арешт з 1/3 частини нерухомого майна - квартири АДРЕСА_1 , який застосовано слідчим 13.08.2010. 11.04.2012 копію постанови скеровано до Шевченківського відділу ДВС. Даних про її виконання у справі немає.

Наразі позивач, як спадкоємець, не може отримати свідоцтво про право на спадщину.

В позові представник позивача просить зняти арешт та заборону відчуження номер обтяження 10142803, зареєстрований 13.08.2010 р. реєстратором П`ятою Запорізькою державною нотаріальною конторою на підставі постанови про накладення арешту на майно, б/н від 13.08.2010, винесеною слідчим Шевченківського РВ ЗМУ ГУМВС України в Запорізькій області Проців О.М., на 1/3 частку вказаної квартири.

Ухвалою від 19.07.2024 р. відкрито провадження у справі та призначено її розгляд за правилами загального позовного провадження на 24.09.2024 р.

24.09.2024 р. закрито підготовче провадження, справу призначено до судового розгляду на 22.10.2024 р.

22.10.2024 р. розгляд справи відкладено на 25.11.2024 р. на підставі п.4 ч.2 ст.223 ЦПК України.

Представник позивача подала заяву про розгляд справи без її участі та за відсутності позивача, позов підтримує, просить задовольнити.

Розгляд справи без участі учасника справи узгоджується з положеннями ч.3 ст.211 ЦПК України.

Представник відповідача у судове засідання не з`явився, про розгляд справи повідомлявся у встановленому законом порядку, про причини неявки суду не повідомив, відзиву на позов не подавав.

Суд розглянув справу без участі представника відповідача на підставі ч.1 ст.223 ЦПК України.

В силу ст.247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Вивчивши матеріали справи, приймаючи до уваги позицію представника позивача, суд вважає, що позов заявлений обґрунтовано і підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

З наданих позивачем письмових доказів судом встановлено, що на підставі свідоцтва про право власності на житло № НОМЕР_1 від 08.10.2007, виданого Шевченківською районною адміністрацією Запорізької міської ради ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_2 , в рівних долях, по 1/3 частці, належить квартира АДРЕСА_1 (а.с.16).

Право власності ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_2 зареєстровано ОП ЗМБТІ 12.07.2010 р., про що надано витяг з реєстру прав власності на нерухоме майно (а.с.17).

В межах кримінального провадження за обвинуваченям ОСОБА_2 за ч.2 ст.307, ч.2 ст.309 КК України слідчим накладено арешт на 1/3 частину зазначеної квартири, яка належить ОСОБА_2 . Остання засуджена вироком суду із призначенням покарання, зокрема, у виді конфіскації частини майна.

Постановою Шевченківського районного суду м.Запоріжжя від 06.04.2012 р. у справі № 0827/3407/12 за заявою Шевченківського ВДВС Запорізького ГУЮ зазначений арешт скасований (а.с.22), але постанова до виконання не пред`явлена, відповідно, арешт не знятий.

Згідно з інформацією з Державного реєстру речових прав, Реєстру прав власності на нерухоме майно квартира АДРЕСА_1 , загальною площею 66,48 кв.м., житловою площею 48,6 кв.м., з 28.01.2008 р. зареєстрована по 1/3 частці на праві спільної часткової власності за ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_2 на підставі свідоцтва про право власності р.№ НОМЕР_1 від 08.10.2007, виданого Шевченківською районною адміністрацією ЗМР (а.с.44-45).

За даними з Єдиного реєстру заборон відчудження об`єктів нерухомого майна: р.№ обтяження № 10142803, зареєстровано 13.08.2020 р. реєстратором П`ятою Запорізькою державною нотаріальною конторою на підставі постанови про накладення арешту на майно, б/н від 13.08.2010, винесеною слідчим Шевченківського РВ ЗМУ ГУМВС України в Запорізькій області Проців О.М. на 1/3 частку вказаної вище квартири (а.с.24).

Згідно з відповіддю Центрального ВДВС у м.Запоріжжі ПМУ МЮ (м.Одеса) від 03.07.2023(а.с.18-20), виконавче провадження ВП № 23757305, що здіснювалось на підставі виконавчого листа від 05.01.2011 № 1-820, виданого Шевченківським районним судом м.Запоріжжя 13.01.2011, про конфіскацію частини майна, належного ОСОБА_2 на користь держави, завершено. 07.01.2011 р. відкрито виконавче провадження. Постановою державного виконавця Кіреєвої Ю.Ю. від 16.05.2012 р. виконавчий документ повернутий стягувачу (п.2 ч.1 ст.47 Закону України «Про виконавче провадження» у зв`язку із відсутністю у боржника майна). Виконавчий лист щодо конфіскації частини майна засудженої повторно звернуто до виконання 16.05.2013. Проте виконавчий документ повернуто стягнувачу з тотожних підстав. Крім того, у відповіді начальник відділу ДВС О.Пензяев зазначив, що постанова суду від 06.04.2012 виконана не була. Строк зберігання завершених виконавчих проваджень становить 3 роки. Відповідно, матеріали виконавчого провадження не збереглися.

ОСОБА_2 померла ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с.14).

Після смерті ОСОБА_2 відкрилась спадщина, та приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу Салтан В.В. заведено спадкову справу № 20/2023 (а.с.15).

Позивач є матір`ю спадкодавця, яка зазначає, що не має можливості отримати свідоцтво про право на спадщину після смерті доньки через накладений на належне їй майно арешт.

Відповідно до ст. 15 ЦК України кожна особа має права на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Згідно частин 1 та 2 статті 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Відповідно до ч. 2 Постанови Пленуму ВССУ № 5 «Про судову практику в справах про зняття арешту з майна» від 03 червня 2016 року позов про зняття арешту з майна може бути пред`явлений власником, а також особою, яка володіє на підставі закону чи договору або іншій законній підставі майном, що не належить боржнику (речове право на чуже майно).

Відповідно до статті 1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Відповідно до частин першої, другої, третьої та четвертої статті 57 Закону України «Про виконавче провадження» арешт майна боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення. Арешт на майно боржника може накладатися державним виконавцем шляхом: винесення постанови про арешт коштів та інших цінностей боржника, що знаходяться на рахунках і вкладах чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах; винесення постанови про арешт коштів, що перебувають у касі боржника або надходять до неї; винесення постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження; проведення опису майна боржника і накладення на нього арешту. Постановами, передбаченими частиною другою цієї статті, може бути накладений арешт у розмірі суми стягнення з урахуванням виконавчого збору, витрат, пов`язаних з організацією та проведенням виконавчих дій та застосованих державним виконавцем штрафів, на все майно боржника або на окремі предмети.

Підстави зняття арешту з майна у виконавчому провадженні визначено статтею 60 Закону України «Про виконавче провадження» (у редакції чинній на момент вчинення процесуальної дії 11.12.2012 р.).

Згідно із статтею 60 Закону України «Про виконавче провадження» від 21 квітня 1999 року № 606-XIV особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту.

Згідно ч. 1 ст. 316 ЦК України, правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону.

Згідно ч.1 ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів.

Статтею 391 ЦК України, передбачено, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Постановою Шевченківського районного суду м.Запоріжжя від 06.04.2012 р. у справі № 0827/3407/12, було задоволено заяву Шевченківського ВДВС Запорізького ГУЮ та знято арешт з 1/3 частини нерухомого майна, розташованого за адресою: АДРЕСА_2 , належного ОСОБА_2 , накладений постановою слідчого СВ Шевченківського РВ ЗМУ ГУМВС України в Запорізькій області.

Як встановлено судом, виконавче провадження з примусового виконання виконавчого документу № 1-820, виданого 05.01.2011 Шевченківським районним судом м.Запоріжжя про конфіскацію частини майна, належного ОСОБА_2 на користь держави, завершено.

Виходячи з того, що при завершенні виконавчого провадження не було скасовано обтяження у вигляді арешту майна ОСОБА_2 , на теперішній час ОСОБА_1 , як спадкоємець померлої, позбавлена можливості оформити свої права на нерухоме майно та отримати відповідне свідоцтво про право на спадщину , суд приходить до висновку, що таке право позивача підлягає судовому захисту у заявлений нею спосіб шляхом зняття арешту з нерухомого майна спадкодавця.

Керуючись ст.ст. 4, 12, 13, 141, 261, 264, 265, 354ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 ) до Центрального відділу державної виконавчої служби у місті Запоріжжі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) (м.Запоріжжя, вул.Брюллова, 5, ) про зняття арешту з нерухомого майна задовольнити.

Зняти арешт та заборону відчуження обтяження № 10142803, зареєстрований 13.08.2010 року реєстратором П`ятою Запорізькою державною нотаріальною конторою на підставі постанови про накладення арешту на майно, б/н від 13.08.2010, винесеною слідчим Шевченківського РВ ЗМУ ГУМВС України в Запорізькій області Проців О.М. на 1/3 частку квартири АДРЕСА_1 .

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Запорізького апеляційного суду протягом тридцяти днів.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складений 09 грудня 2024 року.

Суддя О.В.Дмитрюк