Справа №464/7356/24
пр № 2/464/2157/24
У Х В А Л А

13 грудня 2024 року м.Львів

Суддя Сихівського районного суду м.Львова Тімченко О.В., розглянувши цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про встановлення порядку спілкування та участі у вихованні онуків,

у с т а н о в и л а:

Позивач звернувся до Сихівського районного суду м.Львова із даним позовом у порядку цивільного судочинства, в якому просить:

встановити позивачу порядок спілкування та участі у вихованні онуків шляхом перебування онуків ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з нею у відповідності до зазначеного графіку;

зобов`язати відповідача не чинити позивачу перешкод у спілкуванні та зустрічах з онуками відповідно до встановленого судом графіку.

Автоматизованою системою документообігу суду для розгляду справи визначено суддю Тімченко О.В.

Суддя ухвалою від 15 листопада 2024 року позовну заяву залишив без руху з наданням позивачу/представнику позивача строку, який не може перевищувати 10 днів з дня вручення даної ухвали, для усунення недоліків заяви.

Ухвалу про залишення заяви без руху мотивовано наступним.

За правилами цивільного процесуального законодавства позовна заява повинна відповідати вимогам, у ст.ст.175, 177 ЦПК України.

У відповідності до ч.4 ст.177 ЦПК України до заяви повинні бути додані документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджуються підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Виходячи із положень ст.6 Закону України «Про судовий збір», у разі коли в позовній заяві об`єднано дві і більше вимог немайнового характеру, судовий збір сплачується за кожну вимогу немайнового характеру.

До позову долучено одну квитанцію про сплату судового збору у розмірі 1211,20 грн, хоча заявлено дві вимоги немайнового характеру: встановлення порядку спілкування та участі у вихованні онуків, а також зобов`язання не чинити перешкод у спілкуванні та зустрічах з онуками (схожа позиція щодо сплати судового збору викладена у постанові Верховного Суду від 07 грудня 2023 року у справі № 569/14585/21). З урахуванням наведених положень закону позивачу слід доплатити 1211,20 грн, про що представити суду платіжний документ про сплату судового збору.

Для виконання згаданих вимог позовну заяву залишено без руху та надано позивачу на підставі ст.185 ЦПК України строк для усунення зазначених недоліків.

З дотриманням вимог ст.272 ЦПК України позивач отримав 19 листопада 2024 року ухвалу суду в електронному кабінеті, про що свідчить довідка про доставку електронного документа.

Незважаючи на обізнаність із вимогами суду, стороною позивачем недоліки позовної заяви не усунуто та не виправлено.

Наявність низки очевидних та суттєвих недоліків позову, усунення яких не було надто надмірним чи обтяжливим, щоб у визначений строк позивач міг цілком їх виконати, перешкоджає відкриттю провадження у справі. Такий висновок зумовлюється не будь-яким свавільним небажанням суду розглядати звернення до суду, а лише невиконанням процесуальних вимог закону щодо форми та порядку подання позовної заяви. Позивач складає та подає до суду (позовну) заяву, і саме на нього покладено процесуальним законодавством обов`язок її належного оформлення. Розгляд позовної заяви, яка складена без дотримання передбачених ЦПК України вимог, не передбачений положеннями процесуального законодавства.

Саме такий висновок зроблено у постановах Верховного Суду від 20 січня 2021 року у справі № 9901/258/20, від 23 лютого 2023 року у справі № 990/70/22, від 08 листопада 2023 року у справі № 120/969/23, а за ч.4 ст.263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

У ч.3 ст.185 ЦПК України передбачено, що якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

З урахуванням наведеного заяву слід вважати неподаною та повернути позивачу. Процесуальним наслідком такої бездіяльності як невиконання чинної ухвали суду є повернення позовної заяви, адже згідно із ст.44 ЦПК України учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

Постановлення даної ухвали не перешкоджає доступу до правосуддя, оскільки згідно із ч.7 ст.185 ЦПК України повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню із заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення позовної заяви. Схожа позиція висловлена Верховним Судом у постанові від 08 листопада 2023 року у справі № 120/969/23.

Дотримання правил судової процедури не є порушенням права на справедливий суд, адже у кожному випадку позивач при зверненні до суду повинен дотримуватися норм процесуального законодавства.

Керуючись ст.ст.185, 260, 261, 353 ЦПК України, суддя

п о с т а н о в и л а:

Позовну заяву вважати неподаною та повернути позивачу.

Ухвала оскарженню не підлягає та набирає законної сили з моменту її підписання суддею. Повне судове рішення складено та підписано 13 грудня 2024 року.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подачі апеляційної скарги до Львівського апеляційного суду протягом 15 днів з дня проголошення. У разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення.

Суддя Олена ТІМЧЕНКО