Справа № 462/7148/24
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 жовтня 2024 року Залізничний районний суд м. Львова у складі:

головуючого судді Колодяжного С.Ю.

з участю секретаря судового засідання Чайко А.В.

прокурора ОСОБА_1

представника заявника ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду у м.Львові цивільну справу за заявою заступника керівника Франківської окружної прокуратури міста Львова Львівської області в інтересах держави в особі Львівської міської ради, заінтересована особа Юридичний департамент Львівської міської ради, про визнання спадщини відумерлою,

встановив:

Заступник керівника Франківської окружної прокуратури міста Львова Львівської області 12.09.2024 року звернувся до суду із заявою, в якій просить визнати квартиру АДРЕСА_1 , загальною площею 30,9 кв.м. (реєстраційний номер об?єкта нерухомого майна: 37592413) відумерлою спадщиною, яка відкрилась після смерті ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Свою заяву мотивує тим, що ІНФОРМАЦІЯ_2 помер ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який був зареєстрований та проживав за адресою: АДРЕСА_2 . Вказана квартира, на підставі свідоцтва про право власності, належала померлому ОСОБА_3 . Після смерті ОСОБА_3 із заявою про прийняття спадщини ніхто не звертався, спадкова справа не заводилася та свідоцтва про право на спадщину не видавались. Враховуючи, що після смерті ОСОБА_3 ніхто спадщину не прийняв, вважає, що квартира АДРЕСА_1 , на підставі ст.1277 ЦК України та ст.338 ЦПК України, має бути визнана відумерлою спадщиною і перейти у власність територіальної громади м.Львова.

В судовому засіданні прокурор та представник заявника заяву підтримали, покликаючись на мотив такої, яку просять задовольнити.

Заінтересована особа Юридичний департамент Львівської міської ради, який належним чином був повідомлений про час, день та місце розгляду справи, не направив в судове засідання свого уповноваженого представника, тому суд вважав за можливе розглянути справу за його відсутності.

Заслухавши пояснення прокурора та представника заявника, дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступних висновків.

Згідно з п.8 ч.2 ст.293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про визнання спадщини відумерлою.

Судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що ІНФОРМАЦІЯ_2 помер ОСОБА_3 , актовий запис про смерть №770 від 19.05.2021 року (а.с.15-16).

Після смерті ОСОБА_3 відкрилася спадщина на належне йому майно, яке складається із квартири АДРЕСА_1 , яка належала померлому на підставі свідоцтва про право власності №25032-3 від 18.07.2012 року, виданого на підставі наказу Управління комунальної власності департаменту економічної політики Львівської міської ради від 18.07.2012 року №1653-Ж-З (а.с.13, 14).

Згідно інформаційної довідки №394316177 від 210.09.2024 року з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, квартира АДРЕСА_1 , на підставі свідоцтва про право власності № НОМЕР_1 від 18.07.2012 року,належить ОСОБА_3 , дата внесення запису 11.09.2012 року (а.с.12).

Відповідно до відповіді Залізничної районної адміністрації Львівської міської ради №117849 від 16.08.2024 року станом на 14.05.2021 року за адресою: АДРЕСА_2 , був зареєстрований ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який зареєстрований за вказаною адресою по теперішній час (а.с.20)

Згідно інформаційної довідки зі Спадкового реєстру №78001305 від 14.08.2024 року ОСОБА_3 заповіти чи спадкові договори не складав (а.с.17)

Згідно інформаційної довідки зі Спадкового реєстру №78001275 від 14.08.2024 року спадкові справи після смерті ОСОБА_3 не заводилися та свідоцтва про право на спадщину не видавалися (а.с.18).

Відповідно до статей 1216, 1217 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

До складу спадщини входять усі права та обов?язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (стаття 1218 ЦК Україна).

Згідно з частиною першою статті 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою.

Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (частина друга статті 1220 ЦК України).

За правилами статті 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини.

Статтею 1258 ЦК України встановлено, що спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу.

У першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки (стаття 1261 ЦК України).

У першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки (стаття 1261 ЦК України).

У п`яту чергу право на спадкування за законом мають інші родичі спадкодавця до шостого ступеня споріднення включно, причому родичі ближчого ступеня споріднення усувають від права спадкування родичів подальшого ступеня споріднення. Ступінь споріднення визначається за числом народжень, що віддаляють родича від спадкодавця. Народження самого спадкодавця не входить до цього числа (стаття 1265 ЦК України).

За правилами частин першої, третьої статті 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Відповідно до статті 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини.

Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (частина перша статті 1270 ЦК України).

Відповідно до частин першої-третьої статті 1277 ЦК України у разі відсутності спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття орган місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини, а якщо до складу спадщини входить нерухоме майно - за його місцезнаходженням, зобов`язаний подати до суду заяву про визнання спадщини відумерлою. Заява про визнання спадщини відумерлою може також бути подана кредитором спадкодавця. У такому разі суд залучає до розгляду справи органи місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини та/або за місцезнаходженням нерухомого майна, що входить до складу спадщини. Заява про визнання спадщини відумерлою подається після спливу одного року з часу відкриття спадщини. Спадщина, визнана судом відумерлою, переходить у власність територіальної громади за місцем відкриття спадщини, а нерухоме майно - за його місцезнаходженням.

Згідно з частиною першою статті 10 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» сільські, селищні, міські ради є органами місцевого самоврядування, що представляють відповідні територіальні громади та здійснюють від їх імені та в їх інтересах функції і повноваження місцевого самоврядування, визначені Конституцією України, цим та іншими законами.

Частиною першою статті 60 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» передбачено, що спадщина, визнана судом відумерлою, переходить у власність територіальної громади за місцем відкриття спадщини.

Відумерлою є спадщина, визнана такою на підставі встановлення судом існування (чи не існування) кількох юридичних фактів: факту смерті спадкодавця, відсутності спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від спадщини, неприйняття спадкоємцями спадщини чи відмови від її прийняття, дотримання органом місцевого самоврядування відповідної процедури.

Суд, встановивши, що спадкоємці за заповітом і за законом відсутні або спадкоємці усунені від права на спадкування, або спадкоємці не прийняли спадщину чи відмовилися від її прийняття, ухвалює рішення про визнання спадщини відумерлою та про передачу її територіальній громаді відповідно до закону (стаття 338 ЦПК України).

Подібна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 14.02.2023 року у справі №712/14171/21, від 22.04.2024 року у справі №205/5655/21 та від 17.07.2024 року у справі №522/1364/20.

Таким чином, враховуючи, що після смерті ОСОБА_3 відсутні спадкоємці, які у встановленому законом порядку прийняли спадщину, а також те, що з часу відкриття спадщини минуло більше трьох років, суд дійшов висновку про наявність достатніх підстав для визнання спадщини відумерлою на підставі статті 338 ЦПК України та передачі квартири АДРЕСА_1 у власність територіальної громади м.Львова, задовольнивши заяву.

Враховуючи, що при зверненні до суду із даною заявою заявник був звільнений від сплати судового збору на підставі п.15-1 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір», то судові витрати слід віднести на рахунок держави.

Керуючись ст.2, 13, 81, 259, 263-265, 268, 273, 293, 337, 338 ЦПК України, суд

ухвалив:

Заяву заступника керівника Франківської окружної прокуратури міста Львова Львівської області в інтересах держави в особі Львівської міської ради - задовольнити.

Визнати квартиру АДРЕСА_1 , загальною площею 30,9 кв.м., (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 37592413) відумерлою спадщиною, що відкрилась після смерті ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , та передати її у власність територіальної громади м.Львова.

Рішення суду може бути оскаржене до Львівського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено в день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено 25.10.2024 року.

Суддя (підпис)

Згідно з оригіналом.

Суддя: С.Ю. Колодяжний