КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А

про повернення апеляційної скарги скаржнику

10 грудня 2024 року м. Київ

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати в цивільних справах:

Яворського М.А. (судді-доповідача), Кашперської Т.Ц., Фінагеєва В.О.,

розглянувши матеріали цивільної справи за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «Інвестбудгаличина», поданою представником Линдюком Святославом Степановичем на ухвалу Дніпровського районного суду міста Києва від 24 вересня 2024 року у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Інвестбудгаличина» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за житлово - комунальні послуги, -

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою Дніпровського районного суду міста Києва від 24 вересня 2024 року відмовлено у видачі судового наказу за заявою ТОВ «Інвестбудгаличина».

Не погоджуючись із вказаним судовим рішенням, представник ТОВ «Інвестбудгаличина» - Линдюк С.С. подав апеляційну скаргу 06 жовтня 2024 року через підсистему «Електронний суд».

Ухвалою Київського апеляційного суду від 08 листопада 2024 року апеляційну скаргу ТОВ «Інвестбудгаличина», подану представником Линдюком С.С. було залишено без руху та надано строк, тривалістю десять днів з моменту отримання копії вказаної ухвали для виправлення вказаних недоліків, а саме: подати квитанцію на підтвердження сплати судового збору у зазначеному розмірі або документи, що можуть підтверджувати звільнення від такої сплати, а також надати докази надсилання копій апеляційної скарги та копій доданих матеріалів іншим учасникам справи (а.с.63-64).

Відповідно до супровідного листа, наявного в матеріалах справи, копію ухвали про залишення апеляційної скарги без руху було направлено апелянту 13 листопада 2024 року до електронного кабінету (а.с.65).

Так, відповідно до звіту про доставку вихідної кореспонденції Київського апеляційного суду вказану ухвалу доставлено до електронного кабінету представника апелянта Линдюка С.С. через підсистему «Електронний суд» 13 листопада 2024 року (а.с.67).

Враховуючи зазначене, а також встановлений апеляційним судом десятиденний строк для усунення недоліків апеляційної скарги, останнім днем для усунення вказаних недоліків слід вважати 25 листопада 2024 року (враховуючи, що 23 та 24 листопада 2024 року припадають на вихідні дні).

Разом з тим, станом на 10 грудня 2024 року недоліки апеляційної скарги апелянтом усунуто не було.

Крім того, апелянтом також не було подано клопотання про продовження строку на усунення недоліків апеляційної скарги з поважних причин, зокрема у зв`язку із введенням воєнного стану відповідно до Указу Президента України №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні».

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про повернення апеляційної скарги скаржнику виходячи з наступних підстав.

Європейський суд з прав людини наголосив, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).

Праву особи на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку кореспондує обов`язок добросовісно користуватися наданими законом процесуальними правами, утримуватись від дій, що зумовлюють затягування судового процесу, заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються його безпосередньо та вживати надані процесуальним законом заходи для скорочення періоду судового провадження (ALIMENTARIA SANDERS S.A. v. SPAIN, № 11681/85, § 35, ЄСПЛ, від 07 липня 1989 року).

Норми, які регулюють строки подачі скарг, безсумнівно, спрямовані на забезпечення належного здійснення правосуддя і юридичної визначеності. Зацікавлені особи мають розраховувати на те, що ці норми будуть застосовані (PERETYAKA AND SHEREMETYEV v. UKRAINE, № 17160/06 та N 35548/06, § 34, ЄСПЛ, від 21 грудня 2010 року).

Відповідно до пунктів другого та шостого частини другої статті 43, частини першої статті 44 ЦПК України, учасники справи та їх представники зобов`язані сприяти своєчасному, всебічному, повному та об`єктивному встановленню всіх обставин справи, виконувати процесуальні дії встановлені судом та добросовісно користуватися своїми процесуальними правами.

Європейський суд з прав людини зазначає, на осіб, які беруть участь у справі, покладається обов`язок демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Відповідно до п.1 ч.5 ст.357 ЦПК України апеляційна скарга не приймається до розгляду і повертається судом апеляційної інстанції також, якщо апеляційна скарга подана особою, яка не має процесуальної дієздатності, не підписана, або підписана особою, яка не має права її підписувати, або особою, посадове становище якої не зазначено.

Відповідно до ч. 3 ст. 185 ЦПК України, якщо недоліки не усунуто у строк, встановлений судом, скарга вважається неподаною та повертається скаржнику.

Враховуючи вищевикладене, оскільки скаржником не усунено недоліки за його апеляційною скаргою, то слід зробити висновок, що апелянт не зацікавлений у вчиненні дій, передбачених діючим процесуальним законодавством, що тягне за собою зловживання процесуальними правами.

Роз`яснити особі, яка подала апеляційну скаргу, що повернення апеляційної скарги не перешкоджає повторному зверненню із скаргою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для її повернення.

Тому, керуючись ст.ст. 185, 357 ЦПК України, Київський апеляційний суд,-

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Інвестбудгаличина», поданою представником Линдюком Святославом Степановичем на ухвалу Дніпровського районного суду міста Києва від 24 вересня 2024 року у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Інвестбудгаличина» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за житлово - комунальні послуги - вважати неподаною та повернути скаржнику.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Суддя-доповідач: М.А.Яворський

Судді: Т.Ц.Кашперська

В.О.Фінагеєв