Тарутинський районний суд Одеської області
_________________________________________________________________________
Справа №572/2341/24
Провадження по справі № 2/514/474/24
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 грудня 2024 року с-ще Бессарабське

Тарутинський районний суд Одеської області у складі:

головуючого судді Тончевої Н.М.

при секретарі Чернєвій О.А.,

розглянувши в порядку ч. 2 ст. 247 ЦПК України у відкритому судовому засіданні в залі суду с-ща Бессарабське цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Діджи Фінанс» до ОСОБА_1 , третя особа Товариство з обмеженою відповідальністю «Мілоан» про стягнення заборгованості за кредитним договором, -

В С Т А Н О В И В:

Представник позивача звернулась до суду з позовом до відповідача, в якому просить стягнути з останньої заборгованість за кредитним договором №102072202 від 30 травня 2021 року в розмірі 18607 гривень 50 копійок, судовий збір в розмірі 2422 гривні 40 копійок та витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 6000 гривень.

Свої вимоги мотивує тим, що 30 травня 2021 року між ТОВ «Мілоан» та ОСОБА_2 було укладено кредитний договір №102072202. Відповідно до умов кредитного договору, ТОВ «Мілоан» надає відповідачу кредит без конкретної споживчої мети на суму 5000 гривень, на умовах строковості, зворотності, платності, тобто на 15 днів до 14 червня 2021 року зі сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 0.01 % за кожен день користування кредитом в межах строку кредитування та 5% за кожен день користування кредитом у випадку продовження строку кредитування. 14 вересня 2021 року між ТОВ «Мілоан» та ТОВ «Діджи Фінанс» укладено договір факторингу №08Т, у відповідності до умов якого ТОВ «Мілоан» передає ТОВ «Діджи Фінанс» за плату, а ТОВ «Діджи Фінанс» приймає належні ТОВ «Мілоан» права грошової вимоги в тому числі за Кредитним договором ОСОБА_2 №102072202 від 30 травня 2021 року.

Враховуючи, що відповідач свого зобов`язання за кредитним договором не виконала та право вимоги за ними перейшло до позивача, останній звернувся до суду з даним позовом.

В судове засідання представник позивача не з`явився. В позовній заяві зазначив, що підтримує позовні вимоги позивача та просить розглянути справу за його відсутністю. Не заперечує щодо розгляду справи у заочному порядку.

Відповідач в судове засідання не з`явилась, надала суду заяву про згоду з позовними вимогами позивача та розгляд справи за її відсутності.

Представник ТОВ «Мілоан» в судове засідання не з`явився, повідомлявся належним чином, причини неявки суду не повідомив.

Оскільки сторони в судове засідання не з`явились, то відповідно до вимог ч.2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Розглянувши подані документи та матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення її по суті, суд прийшов до наступного висновку.

Так, з матеріалів справи вбачається, що 30 травня 2021 року між ОСОБА_2 та ТОВ «Мілоан» було укладено Договір про споживчий кредит №102072202, який підписано електронним підписом відповідача, відтвореним шляхом використання відповідачем одноразового ідентифікатора і був надісланий на номер мобільного телефону відповідача.

Відповідно до умов кредитного договору, ТОВ «Мілоан» надає відповідачу кредит без конкретної споживчої мети на суму 5000 гривень, на умовах строковості, зворотності, платності, тобто на 15 днів до 14 червня 2021 року зі сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 0.01 % за кожен день користування кредитом в межах строку кредитування та 5% за кожен день користування кредитом у випадку продовження строку кредитування.

Згідно платіжного доручення №28154982 від 30 травня 2021 року ТОВ «Мілоан» перерахувало, а ОСОБА_2 отримала кошти згідно Договору про споживчий кредит №102072202 в розмірі 5000 гривень на платіжну картку.

16 липня 2021 року за актовим записом №40 Тарутинським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Болградському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) зареєстровано шлюб між ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , внаслідок чого остання отримала прізвище « ОСОБА_4 », що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_1 , виданим 16 липня 2021 року.

Відповідно до положень ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію або утриматись від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених ст. 11 Цивільного Кодексу України.

Зобов`язання, згідно ст. 526 ЦК України, має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства.

Відповідно до ч.12 ст.11 Закону України «Про електронну комерцію», електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному ст. 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним ст.12 цього Закону є оригіналом такого документа.

Згідно ч.3 ст.11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті.

Як видно із матеріалів справи, Договір про споживчий кредит №102072202 від 30 травня 2021 року укладений у спосіб визначений чинним законодавством України з повним дотриманням вимог щодо його укладення із зазначенням умов, які жодним чином не порушують вимоги Закону України «Про захист прав споживачів», порядок надання та повнота наданої інформації відповідають вимогам Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг».

Однак, відповідач ОСОБА_1 не виконала свого зобов`язання за Договором про споживчий кредит №102072202 від 30 травня 2021 року.

Згідно наданого розрахунку, заборгованість відповідача ОСОБА_1 за вказаним Договором про споживчий кредит №102072202 від 30 травня 2021 року складає 18607 гривень 50 копійок в тому числі: Заборгованість за тілом кредиту 5000 гривень; заборгованість за відсотками 13607 гривень 50 копійок.

Відповідно до вимог ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 611 ЦК України у випадку порушення зобов`язання наступають правові наслідки, установлені договором.

Відповідно до ч. 1 ст. 623 ЦК України, боржник, який порушив зобов`язання, має відшкодувати кредиторові завдані цим збитки.

Згідно ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Всі умови договору з моменту його підписання стають одинаково обов`язковими для виконання сторонами.

Як передбачено ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору.

Відповідно до ч.2 ст. 1046 ЦК України, договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Відповідно до ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

З вищенаведеного випливає, що сторони, підписавши договори встановили факт досягнення згоди між собою, щодо всіх істотних умов кредитного договору.

14 вересня 2021 року між ТОВ «Мілоан» та ТОВ «Діджи Фінанс» укладено договір факторингу №08Т, у відповідності до умов якого ТОВ «Мілоан» передає ТОВ «Діджи Фінанс» за плату, а ТОВ «Діджи Фінанс» приймає належні ТОВ «Мілоан» права грошової вимоги в тому числі за Кредитним договором ОСОБА_1 №102072202 від 30 травня 2021 року.

Згідно витягу з реєстру Боржників до Договору факторингу №08Т від 14 вересня 2021 року, позивачу передано право вимоги в тому числі за Договором про споживчий кредит №102072202 від 30 травня 2021 року, боржником за яким є ОСОБА_1 .

За положеннями статті 512 ЦК України, кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Згідно з ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав.

Відповідно до ст.1077ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).

Таким чином, у відповідача виникла заборгованість перед ТОВ «Діджи Фінанс» за Договором про споживчий кредит №102072202 від 30 травня 2021 року.

Частиною 2 ст. 1050 ЦК України встановлено, що, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.

Відповідно до положень ст. 1054 ЦК України за Кредитним договором Банк зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальнику в розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити відсотки, за частиною 2 цієї статті до відносин за кредитним договором застосовуються вимоги закону за позикою.

Відповідач жодним чином не заперечував факт отримання ним в борг коштів та факт укладення договору.

Враховуючи, що відповідач, отримавши кошти у кредит, своїх зобов`язання по їх поверненню і сплаті процентів за користування грошима не виконала, суд, установивши всі обставини, які мають істотне значення для правильного вирішення справи, дійшов висновку про наявність підстав для стягнення заборгованості за Договором про споживчий кредит №102072202 від 30 травня 2021 року.

Тож, вимога позивача щодо стягнення з відповідача загальної суми заборгованості за Договором про споживчий кредит №102072202 від 30 травня 2021 року в розмірі 18607 гривень 50 копійок є обґрунтованою і підлягає задоволенню у повному обсязі.

Крім того, ч. 1 ст. 141 ЦПК України передбачено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

За подання позовної заяви позивач сплатив судовий збір в розмірі 2422 гривні 40 копійок, що підтверджується оригіналом квитанції про сплату № 3234-8185-4456-1391 від 29 травня 2024 року.

Враховуючи, що позовні вимоги ТОВ «Діджи Фінанс» задоволено, відповідачем має бути відшкодовано судові витрати у розмірі 2422 гривні 40 копійок.

Крім того, відповідно до частини 1 статті 137 Цивільного процесуального кодексу України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

Згідно із частиною 2 статті 137 ЦПК України, за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Частиною 3 статті 137 ЦПК України передбачено, що для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

На підтвердження понесення витрат на оплату правничої допомоги позивачем надано суду: Договір про надання правової допомоги №42649746 від 01 квітня 2024 року; Додаткову угоду №02 від 10 травня 2024 року до Договору про надання правової допомоги №42649746 від 01 квітня 2024 року; Акт про підтвердження факту надання правничої (правової) допомоги адвокатом від 10 травня 2024 року; Детальний опис робіт виконаних адвокатом за Договором про надання правової допомоги №42649746 від 01 квітня 2024 року.

За викладених вище обставин та приймаючи до уваги досліджені в судовому засіданні надані позивачем письмові докази на підтвердження розміру витрат на правничу допомогу, суд із врахуванням складності справи та виконаних адвокатом робіт, приходить до висновку про задоволення позову в частині стягнення з відповідача на користь позивача суми витрат, понесених останнім на оплату правничої допомоги в розмірі 6000 гривень.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 509, 526, 610, 611, 623,625, 629, 638, 1046, 1049, 1050, 1054 ЦК України; ст. ст. 12, 13, 81,89, 128, 141, 223, 264, 265, 268, 272, 289 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В :

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Діджи Фінанс» до ОСОБА_1 , третя особа Товариство з обмеженою відповідальністю «Мілоан» про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрованої в будинку АДРЕСА_1 , ІПН НОМЕР_2 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Діджи Фінанс» (, 07405, Київська область, м. Бровари, вулиця Київська, будинок №243-А, а/с 897, реквізити IBAN № НОМЕР_3 у АТ «Сенс Банк» МФО 300346) загальну суму заборгованості в розмірі 18607 (вісімнадцять тисяч шістсот сім) гривень 50 (п`ятдесят) копійок.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрованої в будинку АДРЕСА_1 , ІПН НОМЕР_2 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Діджи Фінанс» (, 07405, Київська область, м. Бровари, вулиця Київська, будинок №243-А, а/с 897, реквізити IBAN № НОМЕР_3 у АТ «Сенс Банк» МФО 300346) суму судових витрат в розмірі 2422 (дві тисячі чотириста двадцять дві) гривні 40 (сорок) копійок та 6000 (шість тисяч) гривень витрат на професійну правничу допомогу.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Одеського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Н.М. Тончева