Справа № 638/6392/23
Провадження № 2/638/1252/24

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 грудня 2024 року м. Харків

Дзержинський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді Рибальченко Л.М.,

за участю секретаря судового засідання Коломієць І.М.,

позивача ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в приміщенні Дзержинського районного суду м. Харкова цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: приватний нотаріус Харківського міського нотаріального округу Габадулова Лариса Августинівна про визнання недійсним спадкового договору,-

встановив:

ОСОБА_1 звернулась до Дзержинського районного суду м. Харкова з позовом до ОСОБА_2 , третя особа: приватний нотаріус Харківського міського нотаріального округу Габадулова Л.А., в якому просить визнати недійсним спадковий договір від 20 серпня 2021 року укладений між ОСОБА_3 та ОСОБА_2 , відповідно до якого, ОСОБА_3 передає після її смерті відповідачу належну їй однокімнатну квартиру АДРЕСА_1 , посвідченого приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Габадуловою Л.А. та зареєстровано в реєстрі за № 1485.

В обґрунтування позовних вимог зазначає, що 20 серпня 2021 року між матір`ю позивача ОСОБА_3 та відповідачем ОСОБА_2 було укладено спадковий договір, відповідно до умов якого, ОСОБА_3 передає після її смерті належну їй однокімнатну квартиру АДРЕСА_1 . Згідно п. 2.1. вказаного спадкового договору набувач зобов`язується виконувати такі дії: виконувати дрібний ремонт квартири, надавати відчужувачу медичну допомогу в разі необхідності за рахунок відчужувача; у разі смерті відчужувача, набувач зобов`язаний організувати поховання відчужувача за християнськими звичаями на кладовищі, встановити надгробок, відзначити роковини смерті відчужувача. Зазначає, що відповідач з самого початку не виконувала покладених на неї договором обов`язків, не здійснювала за нею належний догляд, не купувала ліки та не проводила будь-які ремонти. Позивач вказує, що за життя ОСОБА_3 догляд за нею здійснював позивач та її син. ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 померла.

Позивач також зазначає, що за життя ОСОБА_3 , відповідач зробила їй новий паспорт, отримала дублікат договору купівлі-продажу квартири і технічний паспорт на квартиру, а потім обманним шляхом зробила спадковий договір, після чого зникла. Позивач вказує, що такі дії неможливо було передбачити, оскільки всі документи її матері знаходилися у неї. Крім того, відповідач не виконала п 2.2., а саме, що у разі смерті відчужувача, набувач зобов`язаний організувати поховання відчужувача за християнськими звичаями на кладовищі, встановити надгробок, відзначити роковини смерті відчужувача.

Ухвалою Дзержинського районного суду м. Харкова від 03 липня 2023 року провадження по справі відкрито за правилами загального позовного провадження.

Ухвалою Дзержинського районного суду м. Харкова від 04 липня 2023 року заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: приватний нотаріус Харківського міського нотаріального округу Габадулова Л.А. про визнання недійсним спадкового договору задоволено частково. Забезпечено позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: приватний нотаріус Харківського міського нотаріального округу Габадулова Л.А. про визнання недійсним спадкового договору по цивільній справі № 638/6392/23 шляхом заборони відчуження нерухомого майна, а саме квартири АДРЕСА_2 .

Ухвалою Дзержинського районного суду м. Харкова від 08 грудня 2023 року підготовче провадження закрито та призначено розгляд справи по суті.

Позивач в судовому засіданні вимоги позовної заяви підтримала та просила задовольнити.

Відповідач в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце повідомлявся шляхом направлення судової повістки на адресу місця проживання, причини неявки суду не повідомив, відзив на позов не надав.

Третя особа в судове засідання не з`явилась, про дату, час та місце повідомлялась.

Суд дослідивши матеріали справи, дійшов наступного висновку.

Судом встановлено, що ОСОБА_3 на праві приватної власності належала квартира АДРЕСА_1 , що підтверджується копією договору купівлі-продажу від 02 січня 1999 року.

Позивач, ОСОБА_1 є донькою ОСОБА_3 , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 та копією свідоцтва про одруження серії НОМЕР_2 .

20 серпня 2021 року між ОСОБА_3 та ОСОБА_2 було укладено спадковий договір, відповідно до умов якого ОСОБА_2 зобов`язується виконувати передбачені в ньому розпорядження ОСОБА_3 і в разі її смерті набуває право власності на належну ОСОБА_3 майно, а саме: квартиру АДРЕСА_1 (а.с. 9).

У позовній заяві позивач, зокрема зазначає, що відповідно до вимог ст.1308 ЦК України спадковий договір може бути розірвано на вимогу відчужувача або набувача та за змістом цього правила інші особи, у тому числі спадкоємці відчужувача не мужуть пред`являти вимоги про розірвання спадкового договору, тому позивач звертається до суду із позовом, в якому просить визнати недійсним спадковий договір.

Відповідно до вимог ч.1 статті 1302 ЦК України за спадковим договором одна сторона (набувач) зобов`язується виконувати розпорядження другої сторони (відчужувача) і в разі його смерті набуває право власності на майно відчужувача.

За приписами ч. 1 ст. 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу.

Відповідно до ч. ч. 1 та 5 ст. 203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам; правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.

Відповідно до ч.1, 2 статті 233 ЦК України правочин, який вчинено особою під впливом тяжкої для неї обставини і на вкрай невигідних умовах, може бути визнаний судом недійсним незалежно від того, хто був ініціатором такого правочину.

Відповідно до ч. 1 ст. 230 ЦК України якщо одна із сторін правочину навмисно ввела другу сторону в оману щодо обставин, які мають істотне значення (частина перша статті 229 цього Кодексу), такий правочин визнається судом недійсним. Обман має місце, якщо сторона заперечує наявність обставин, які можуть перешкодити вчиненню правочину, або якщо вона замовчує їх існування.

Згідно з ч. 1 ст. 229 ЦК України якщо особа, яка вчинила правочин, помилилася щодо обставин, які мають істотне значення, такий правочин може бути визнаний судом недійсним. Істотне значення має помилка щодо природи правочину, прав та обов`язків сторін, таких властивостей і якостей речі, які значно знижують її цінність або можливість використання за цільовим призначенням. Помилка щодо мотивів правочину не має істотного значення, крім випадків, встановлених законом.

Відповідно до ч. 3 ст. 203 ЦК України волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі.

У п. 24 Постанови Верховного Суду по справі № 910/22075/16 суд касаційної інстанції зазначає, що недійсність правочину зумовлюється наявністю дефектів його елементів: дефекти (незаконність) змісту правочину; дефекти (недотримання) форми; дефекти суб`єктного складу; дефекти волі - невідповідність волі та волевиявлення.

Між тим, наданими позивачем доказами не підтверджено, що вказаний спадковий договір було укладено померлою ОСОБА_3 під впливом тяжкої для неї обставини і на вкрай невигідних умовах. Також позивачем не доведено, що ОСОБА_2 навмисно ввела ОСОБА_3 в оману при укладанні спадкового договору щодо обставин, які мають істотне значення.

Щодо доводів позивача про те, що умови спадкового договору від 20.08.2021 року, укладеного між ОСОБА_3 та ОСОБА_2 , не виконувались відповідачем, суд зазначає наступне.

Відповідно до ч.2 ст. 651 ЦК України, договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору.

Статтею 654 ЦК України передбачено, що зміна або розірвання договору вчиняється в такій самій формі, що й договір, що змінюється або розривається, якщо інше не встановлено договором або законом, чи не випливає із звичаїв ділового обороту.

Згідно ст.1302 та ст.1306 ЦК України за спадковим договором одна сторона (набувач) зобов`язується виконувати розпорядження другої сторони (відчужувача) і в разі його смерті набуває право власності на майно відчужувача.

Умови та підстави розірвання спадкового договору передбачено ст. 1308 ЦК України, зокрема, спадковий договір може бути розірвано судом на вимогу відчужувача у разі невиконання набувачем його розпоряджень. Спадковий договір може бути розірвано судом на вимогу набувача у разі неможливості виконання ним розпоряджень відчужувача.

Відповідно до п. 2.1. спадкового договору від 20 серпня 2021 року, за життя ОСОБА_3 на ОСОБА_2 за цим договором покладається обов`язок виконувати такі дії: виконувати дрібний ремонт квартири, надавати відчужувачу медичну допомогу в разі необхідності за рахунок ОСОБА_3 .

Відповідно до п. 2.2. спадкового договору від 20 серпня 2021 року, у разі смерті ОСОБА_3 , ОСОБА_2 зобов`язана: організувати поховання ОСОБА_3 за християнськими звичаями на кладовищі, встановити надгробок, відзначити роковини смерті відчужувача.

На підтвердження невиконання відповідачем ОСОБА_2 жодного з двох пунктів спадкового договору від 20 серпня 2021 року позивачем надано копію договору-замовлення на організацію та проведення поховання, укладеного між ОСОБА_1 та ОСОБА_4 щодо проведення поховання ОСОБА_3 та копію акту волевиявлення, де замовник ОСОБА_1 , в якому перелічені послуги для поховання ОСОБА_3 та їх ціна.

Також у судовому засіданні були допитані свідки ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , які зазначили, що ОСОБА_3 приходили дочка, зять та онук. Вказані особи приносили ОСОБА_3 ліки, продукти харчування.Також до ОСОБА_3 приходили і сторонні особи.

Між тим, зазначені обставини не свідчать про недійсність спадкового договору. Вони можуть бути підставою для розірвання спадкового договору, між тим з такою вимогою відповідно до ст.1308 ЦК України може звернутися лише сторона договору, а саме: відчужувач у разі невиконання набувачем його розпоряджень або набувач у разі неможливості виконання ним розпоряджень відчужувача.

Аналогічна правова позиція висловлена у Постанові ОП КЦС ВС від 10.04.2023 року №591/1419/20.

Відповідно до ч. 7 ст. 81 ЦПК України суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом.

Приписами частини третьої статті 12 ЦПК України встановлено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно з частиною першою статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (частини перша та друга статті 77 ЦПК України).

Відповідно до частини другої статті 78 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Згідно зі статтею 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Згідно з частиною першою статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Судом встановлено, що матеріали справи не містять належних, допустимих та достовірних доказів недійсності спірного спадкового договору .

Встановивши фактичні обставини справи, надавши належну правову оцінку наявним у матеріалах справи доказам, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні позову у зв`язку з його недоведеністю.

Відповідно до ч. 9 ст. 158 ЦПК України у випадку залишення позову без розгляду, закриття провадження у справі або у випадку ухвалення рішення щодо повної відмови у задоволенні позову суд у відповідному судовому рішенні зазначає про скасування заходів забезпечення позову.

Оскільки даним рішенням суд дійшов висновку про відмову у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 , суд вважає за необхідне скасувати заходи забезпечення позову вжиті ухвалою Дзержинського районного суду м. Харкова від 04 липня 2023 року.

Питання про стягнення судових витрат суд вирішує відповідно до ст. 141 ЦПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 264, 265, 268 ЦПК України, суд,-

ухвалив:

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: приватний нотаріус Харківського міського нотаріального округу Габадулова Лариса Августинівна про визнання недійсним спадкового договору відмовити.

Судовий збір залишити за позивачем.

Скасувати заходи забезпечення позову вжиті ухвалою Дзержинського районного суду м. Харкова від 04 липня 2023 року шляхом заборони відчуження нерухомого майна, а саме квартири АДРЕСА_2 .

Учасники справи можуть отримати інформацію щодо справи за веб-адресою: http://dg.hr.court.gov.ua/sud2011/ на Офіційному веб-порталі судової влади України.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Харківського апеляційного суду протягом 30 днів з дня виготовлення повного рішення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_3 , адреса: АДРЕСА_3 ).

Відповідач: ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_4 , адреса: АДРЕСА_4 ).

Третя особа: приватний нотаріус Харківського міського нотаріального округу Габадулова Лариса Августинівна (адреса: АДРЕСА_5 ).

Повний текст судового рішення складено 12 грудня 2024 року.

Суддя Л.М. Рибальченко