Сарненський районний суд
________________________________________________________________________________________________________________________
Справа № 572/430/23
Провадження № 2/572/94/24
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 січня 2024 року Сарненський районний суд Рівненської області

складі:

головуючого судді - Ведяніної Т. О.

при секретарі - Шевні І.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Сарни справу № 572/380/23 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, в якому просить визнати ОСОБА_2 ,2004 року народження, ОСОБА_3 ,1999 року народження такими, що втратили право користування житловим приміщенням за адресою АДРЕСА_1 та зняти їх з реєстрації.

В обґрунтування заявлених вимог в позовній заяві зазначено, що позивач є власником житлового будинку з надвірними будівлями по АДРЕСА_1 . У даному житловому будинку крім нього зареєстровані його син від попереднього шлюбу ОСОБА_2 ,2004 року народження та син дружини від попереднього шлюбу ОСОБА_3 ,1999 року народження. Його син ОСОБА_2 вже понад 12 років не проживає за даною адресою , а ОСОБА_3 не проживає понад 8 років. Відповідачі не проживають в даному будинку, речей в будинку їхніх не має, комунальні платежі не сплачують, в утриманні житла участі не приймають. Ніяких перешкод у проживанні відповідачів, він не чинить. Реєстрація відповідачів в будинку створює для нього перешкоди в користуванні житловою площею, не може оформити субсидії по оплаті комунальних послуг .

В судове засідання позивач подав письмову заяву, якою заявлені до відповідача вимоги підтримав в повному обсязі.

Відповідачі у судове засідання не з`явилися вдруге, були повідомлені про час слухання справи належним чином, не повідомили суд про причини неприбуття, відзив на позовну заяву не подали. Позивач не заперечує щодо заочного вирішення справи, а тому суд на підставі ст.280 ЦПК України ухвалює заочне рішення.

Позивачем заявлено клопотання про розгляд справи у його відсутності.

Заявлене клопотання судом задоволено. Інших клопотань від сторін не надходило.

Правовідносини між сторонами виникли з приводу володіння житловим приміщенням, власником якого є позивач. Вказані правовідносини регулюються нормами Цивільного кодексу України.

Надана суду позивачем копія витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно, доводить, що ОСОБА_1 є власником житлового будинку з надвірними будівлями АДРЕСА_1 на підставі договору дарування .

Відповідно до довідки №208 від 20 січня 2023 року, виданої державним реєстратором Ю. АДРЕСА_1 зареєстровані ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_6 .

Відповідно до ч.2 ст.405 ЦК України - член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

В обґрунтування заявлених вимог позивач зазначив, що відповідачі не проживають у належному йому на праві власності житлі протягом 12 та 8 років.

Вказані обставини доводяться, актом про встановлення факту проживання складеного 17 січня 2023 року, відповідно до якого встановлено, що ОСОБА_2 та ОСОБА_3 фактично за місцем реєстрації не проживають , письмовими поясненнями ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , які письмово підтвердили факт відсутності відповідача ОСОБА_3 по місцю реєстрації в будинку АДРЕСА_1 з 2013 року.

Таким чином, судом достовірно встановлено, що відповідачі є зареєстрованими у належному позивачу на праві власності житлі, в якому не проживають більше десяти років.

Статтею 391 ЦК України встановлено, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

В позовній заяві позивач зазначив, що наявність реєстрації у належному йому на праві власності житлі відповідачів, порушує його права як власника цього майна, що стало підставою для звернення із позовом до суду.

Враховуючи досліджені судом докази, якими доведено факт непроживання відповідачів у належному позивачу на праві власності житлі, а також ті обставини, що доказів на спростування вказаних обставин відповідачами, відповідно до вимог ст.81 ЦПК України надано не було, суд вважає, що позовні вимоги позивача підлягають до задоволення.

На підставі наведеного, ст.ст. 379, 383, 395, 405 ЦК України, керуючись ст.ст. 81, 280, 263-265 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ :

Позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , паспорт громадянина України серії НОМЕР_1 ) до ОСОБА_2 ( АДРЕСА_1 , паспорт № НОМЕР_2 від 14.06.2019), ОСОБА_3 ( АДРЕСА_1 , паспорт громадянина України серії НОМЕР_3 ) про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням задовольнити.

Визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_8 такими, що втратили право користування житловим приміщенням будинком АДРЕСА_1 , належним на праві спільної власності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_9 .

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, яку може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення може бути оскаржено безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом тридцяти днів з моменту проголошення. У разі оголошення в судовому засіданні лише вступної та резолютивної частини судового рішення або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу. У разі порушення порядку подання апеляційної чи касаційної скарги відповідний суд повертає таку скаргу без розгляду.

Суддя: