Справа № 585/4746/24
Номер провадження 2/585/1346/24
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 грудня 2024 року м.Ромни

Роменський міськрайонний суд Сумської області у складі:

головуючого судді - Євтюшенкової В.І.,

з участю секретаря судового засідання Зубко К.В.,

Справа № 585/4746/24, провадження № 2/585/1346/24

Позивач: ОСОБА_1 ,

відповідач: ОСОБА_2 ,

розглянув у залі судових засідань у порядку загального позовного провадження, у відкритому судовому засіданні справу про стягнення заборгованості за договором позики.

Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача.

До Роменського міськрайонного суду Сумської області від ОСОБА_1 надійшла позовна заява до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договором позики.

В обґрунтування своїх вимог позивач посилається на те, що 09.02.2023 відповідач у неї позичила грошові кошти у розмірі 200 000 грн., які зобов`язувалась повернути за першою вимогою в термін 30 днів. 04.09.20524 нею відповідачу вручено вимогу від 04.09.2024, в якій вона просила повернути отриману позику у розмірі 200 000 грн. протягом 30 днів з моменту отримання вимоги. Але кошти не повернуті до цього часу, у зв`язку з чим вона змушена звернутись до суду. Посилаючись на норми чинного законодавства, що регулюють спірні правовідносини, просить суд стягнути з ОСОБА_2 на її користь 200 000 грн., взяті нею в борг 09.02.2023.

Відповідач свою позицію щодо позову не висловила.

Заяви, клопотання та інші процесуальні дії у справі.

22.10.2024 року судом відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження (а.с.14).

У відповідності до ч.5 ст. 279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами.

Клопотання будь-якої зі сторін про інший порядок розгляду справи, суду не надходило.

Відповідачу направлена ухвала про відкриття провадження у справі, позовна заява та долучені до неї документи на адресу місця реєстрації.

При цьому, до суду повернувся конверт з відміткою «адресат відсутній за указаною адресою» (а.с.17).

Згідно правової позиції Верховного суду у справі №755/17944/18 (постанова від 10.05.2023) довідка поштового відділення з позначкою про неможливість вручення судової повістки у зв`язку «відсутній за вказаною адресою» вважається належним повідомленням сторони про дату судового розгляду. Зазначене свідчить про умисне неотримання судової повістки.

Інші процесуальні дії передбачені п.3 ч.3 ст. 265 ЦПК України судом не застосовувались.

Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин.

З долученої до матеріалів справи розписки вбачається, що 09.02.2023 ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 взяла в борг у ОСОБА_1 200 000 грн., які зобов`язувалась повернути за першою вимогою на протязі 30 днів (а.с.4).

04.09.2024 останній позивачем вручено вимогу про повернення позики протягом 30 днів з моменту отримання вимоги (а.с.5).

Указані грошові кошти у визначений строк не повернуті, у зв`язку з чим позивач звернулась до суду.

Таким чином, між сторонами склалися правовідносини з приводу виконання зобов`язання за договором позики, які врегульовані нормами Цивільного кодексу України (далі ЦК України).

Норми права, застосовані судом:

Способом захисту цивільних прав та інтересів може бути, зокрема, примусове виконання обов`язку в натурі (п.5 ч.2 ст. 16 ЦК України).

Відповідно до ч.1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Відповідно до частини першої статті 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Статтею 525 ЦК України передбачено, що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно з частиною першою статті 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Статтею 610 ЦК України визначено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Згідно з частиною першою статті 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Відповідно до статті 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Статтею 1047 ЦК України передбачено, що договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей.

Відповідно до ч.1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Якщо договором не встановлений строк повернення позики або цей строк визначений моментом пред`явлення вимоги, позика має бути повернена позичальником протягом тридцяти днів від дня пред`явлення позикодавцем вимоги про це, якщо інше не встановлено договором.

Відповідно до ч.3 ст. 1049 ЦК України позика вважається повернутою в момент передання позикодавцеві речей, визначених родовими ознаками, або зарахування грошової суми, що позичалася, на його банківський рахунок.

За вимогами ст. 629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності .

Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Мотиви суду.

Суд оцінив за власним переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному та безпосередньому їх дослідженні, давши їм оцінку в цілому так і кожному окремо, враховує всі надані докази і вважає, що існують підстави для задоволення позову.

Розписка про отримання в борг грошових коштів за своєю суттю є письмовим документом, який видається боржником кредитору, підтверджуючи як укладення договору, так і його умови, а також засвідчуючи отримання боржником від кредитора певної грошової суми або речей.

Факт передачі позивачем та, відповідно, отримання відповідачем в позику грошових коштів в сумі 2000 000 грн. (двісті тисяч гривень) підтверджується письмовим документом розпискою від 09.02.2023, написаною власноруч відповідачем (а.с.4).

Таким чином, юридична природа і характер правовідносин, які склалися між сторонами, з огляду на викладене вище, свідчать, що між сторонами 09.02.2023 був укладений саме договір позики.

Складаючи вказану розписку і підписуючи її, відповідач тим самим взяла на себе зобов`язання повернути кошти.

Такий висновок випливає з реальності укладеного між сторонами договору та положень вищенаведеної статті 1049 ЦК України щодо обов`язку позичальника повернути позикодавцеві передану йому позику. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей.

Договір позики є укладеним з моменту передачі грошей або інших речей, і може не співпадати з датою складання розписки, яка посвідчує цей факт, однак у будь-якому разі складанню розписки має передувати факт передачі коштів у борг.

За своєю суттю розписка про отримання в борг грошових коштів є документом, який видається боржником кредитору за договором позики після отримання коштів, підтверджуючи як факт укладення договору та зміст умов договору, так і факт отримання боржником від кредитора певної грошової суми.

Факт отримання коштів у борг підтверджує не будь-яка розписка, а саме розписка про отримання коштів, зі змісту якої можливо установити, що відбулася передача певної суми коштів від позичальника до позикодавця.

Досліджуючи боргові розписки чи інші письмові документи, суд для визначення факту укладення договору повинен виявляти справжню правову природу правовідносин сторін незалежно від найменування документа та, залежно від установлених результатів, зробити відповідні правові висновки.

Зазначене узгоджується з висновками викладеними у постанові Великої Палати Верховного Суду від 16 січня 2019 року у справі № 464/3790/16-ц (провадження № 14-465цс18).

Як вбачається із умов договору позики від 09.02.2023, укладеного між сторонами, факт одержання позики підтверджується борговою розпискою, власноручно написаною та підписаною позичальником в момент передачі їй суми позики (а.с.4).

Розписка посвідчена посадовою особою квартального комітету Виконавчого комітету Роменської міської ради.

Текст розписки про отримання позики містить інформацію про те, що позичальник ОСОБА_2 отримала від ОСОБА_1 грошові кошти в борг в загальній сумі 200 000 грн., тобто в день складання цієї розписки, тобто саме в момент підписання договору позики і зобов`язується повернути грошові кошти за першою вимогою на протязі 30 днів.

Таким чином, указана боргова розписка підтверджує, як факт укладення договору позики та зміст умов цього договору, так і факт отримання позичальником від позивача грошової суми та обов`язок її повернути.

Аналогічного висновку дійшов Верховний Суд у постанові від 16 січня 2019 року при розгляді справи № 388/1354/17-ц (провадження № 61-45859св18), у якому зазначено, що письмова форма договору позики унаслідок його реального характеру є доказом не лише факту укладання договору, але й факту передачі грошової суми позичальнику.

Відповідно до статті 204 ЦК України вчинений сторонами правочин є дійсним, тобто таким, що породжує, змінює або припиняє цивільні права та обов`язки, тоді як обов`язок щодо спростування презумпції правомірності правочину покладається на відповідача.

Вимога про повернення позики вручена відповідачу (позичальнику) 04.09.2024 (а.с.5).

Під час розгляду цієї справи, відповідач не надала належних доказів, які б підтверджували, що вона не складала та не підписувала розписку, датовану 09.02.2023, та не долучила доказів, які б підтвердили, що остання позику повернула.

У зв`язку з невиконанням відповідачем своїх зобов`язань, порушені права позивача підлягають захисту в судовому порядку шляхом задоволення даного позову.

Крім того, у відповідності до вимог ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 2000 грн.

Судом також застосовані інші норми процесуального права, а саме: ст.ст. 5, 12, 13, 19, 76-81, 141, 259, 263-265, 268 ЦПК України.

Суд вирішив:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором позики, задовольнити у повному обсязі.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 борг за договором позики від 09.02.2023 в сумі 200000 грн. (двісті тисяч гривень).

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір у розмірі 2000 (дві тисячі) грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

З інформацією щодо тексту судового рішення учасники справи можуть ознайомитися за веб-адресою Єдиного державного реєстру судових рішень: http://www.reyestr.court.gov.ua

Позивач: ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_1 .

Відповідач: ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , адреса реєстрації: АДРЕСА_2 .

СУДДЯ РОМЕНСЬКОГО МІСЬКРАЙОННОГО СУДУ В. І. Євтюшенкова