УХВАЛА

12 грудня 2024 року

м. Київ

справа № 931/96/24

провадження № 61-15581ск24

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду: Лідовця Р. А. (суддя-доповідач), Гулейкова І. Ю., Луспеника Д. Д.,

розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 , яка подана його представником - адвокатом Котовичем Богданом Володимировичем, на рішення Локачинського районного суду Волинської області від 30 липня 2024 року

та постанову Волинського апеляційного суду від 24 жовтня 2024 року у справі

за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1

про стягнення заборгованості за договором позики та за зустрічним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання договору позики неукладеним,

ВСТАНОВИВ:

У лютому 2024 року ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1

про стягнення заборгованості за договором позики.

У березні 2024 року ОСОБА_1 звернувся до суду із зустрічним позовом

до ОСОБА_2 про визнання договору позики неукладеним.

Рішенням Локачинського районного суду Волинської області від 30 липня 2024 року позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором позики задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 заборгованість за договором позики від 27 травня 2021 року у розмірі 159 248, 66 грн, з яких 150 000 грн - основна заборгованість, 7 625,71 грн - інфляційні втрати, 1 622,95 грн - штрафні санкції.

Вирішено питання стягнення судових витрат

У задоволенні зустрічного позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання договору позики неукладеним відмовлено.

Постановою Волинського апеляційного суду від 24 жовтня 2024 року апеляційну скаргу представника відповідача ОСОБА_1 - Котовича Б. В. , задоволено частково.

Рішення Локачинського районного суду Волинської області від 30 липня 2024 року

у цій справі в частині розміру заборгованості за договором позики та судових витрат змінено.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 заборгованість за договором позики від 27 травня 2021 року у розмірі 151 622,95 грн.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 судовий збір у розмірі 1 512 грн

та 9 000 грн витрат на професійну правничу допомогу.

В решті рішення залишено без змін.

У листопаді 2024 року до Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду надійшла касаційна скарга ОСОБА_1 , яка подана його представником - адвокатом Котовичем Б. В., на рішення Локачинського районного суду Волинської області від 30 липня 2024 року та постанову Волинського апеляційного суду

від 24 жовтня 2024 року, в якій заявник, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права, порушення норм процесуального права, просить оскаржувані судові рішення судів попередніх інстанцій скасувати та ухвалити нове судове рішення, яким задовольнити зустрічний позов та відмовити у задоволенні первісного.

Згідно із частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження у цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Підстави касаційного оскарження судових рішень визначені у частині другій статті 389 ЦПК України.

Відповідно до абзаців першого, другого пункту 5 частини другої статті 392 ЦПК України у касаційній скарзі повинно бути зазначено підставу (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 389 цього Кодексу підстави (підстав). У разі подання касаційної скарги на підставі пункту 1 частини другої статті 389 цього Кодексу в касаційній скарзі зазначається постанова Верховного Суду, в якій викладено висновок про застосування норми права у подібних правовідносинах, що не був врахований в оскаржуваному судовому рішенні.

Згідно із частиною восьмою статті 394 ЦПК України в ухвалі про відкриття касаційного провадження зазначаються підстава (підстави) відкриття касаційного провадження та строк для подання учасниками справи відзиву на касаційну скаргу.

Підставою касаційного оскарження зазначених судових рішень заявник вказує неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, а саме застосування судом апеляційної інстанції норм права без урахування висновку щодо застосування норм права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду від 08 липня 2019 року у справі № 524/4946/16-ц, що передбачено пунктом 1 частини другої статті 389 ЦПК України.

Касаційна скарга подана у передбачений статтею 390 ЦПК України строк та з дотриманням вимог статті 392 ЦПК України, зокрема, касаційна скарга містить підставу касаційного оскарження, передбачену пунктом 1 частини другої статті 389 ЦПК України.

Ураховуючи наведене, касаційне провадження у цій справі слід відкрити.

Керуючись статтями 389, 394, 395 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

Відкрити касаційне провадження у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором позики та за зустрічним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання договору позики неукладеним, за касаційною скаргою ОСОБА_1 , яка подана його представником - адвокатом Котовичем Богданом Володимировичем, на рішення Локачинського районного суду Волинської області від 30 липня 2024 року та постанову Волинського апеляційного суду від 24 жовтня 2024 року.

Витребувати із Локачинського районного суду Волинської області цивільну справу № 931/96/24.

Надіслати учасникам справи копії касаційної скарги та доданих до неї документів, роз`яснити їм право подати відзив на касаційну скаргу, який за формою і змістом має відповідати вимогам статті 395 ЦПК України, у строк до 12 січня 2025 року.

Роз`яснити учасникам справи, які відповідно до частини шостої статті 14 ЦПК України зобов`язані зареєструвати електронний кабінет, але не зареєстрували його, що вони мають обов`язок зареєструвати свій електронний кабінет та можливість ознайомитися із копією касаційної скарги та доданих документів, що подані у цій справі, виключно через Єдину судову інформаційно-телекомунікаційну систему або її окрему підсистему (модуль), що забезпечує обмін документами.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Судді: Р. А. Лідовець

І. Ю. Гулейков

Д. Д. Луспеник