Справа № 545/3736/23
Провадження № 2/545/510/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"04" грудня 2024 р. Полтавський районний суд Полтавської області в складі:

головуючого судді - Стрюк Л.І.

з участю секретаря Синегуб Д.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Полтава цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , про виділ у натурі частки із майна, що перебуває у спільній сумісній власності, шляхом стягнення грошової компенсації вартості частки,-

в с т а н о в и в :

Позивач звернувся до суду з зазначеним позовом, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що відповідно до свідоцтва про право власності від 22.04.2003 йому, його колишній дружині ОСОБА_2 , та їхнім спільним дітям ОСОБА_3 , ОСОБА_4 на праві спільної сумісної власності належить квартира АДРЕСА_1 . Оскільки належна позивачу у праві власності на квартиру частка не може бути виділена в натурі, просив стягнути солідарно з відповідачів на його користь грошову компенсацію вартості належної йому частки в розмірі 152 000грн, та судові витрати, які складаються з судового збору в розмірі 1520грн та витрат за проведення оцінки майна в сумі 800грн.

У судове засідання позивач не з`явився, попередньо надавши заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримав та просив задовольнити, не заперечував проти заочного розгляду справи.

У судове засідання відповідачі ОСОБА_2 та ОСОБА_4 не з`явилися, повторно надавши клопотання про відкладення розгляду справи у зв`язку з перебування за межами України.

З огляду на те, що розгляд справи неодноразово відкладався за клопотанням відповідачів (05.12.2023 - для звернення за правовою допомогою, 04.01.2024 у зв`язку з перебуванням за межами України, просили відкласти до закінчення військового стану). 14.10.2024 співвідповідачам ОСОБА_2 та ОСОБА_4 роз`яснено право на участь в судовому засіданні в режимі відеоконференції, яким вони не скористалися, тому суд не вбачає підстав для відкладення розгляду справи, а розцінює їхню неявку, у сукупності з неодноразовими клопотаннями про відкладення судового засідання, як спосіб затягування розгляду справи.

У судове засідання співвідповідач ОСОБА_3 не заявився, заяви про розгляд справи без його участі не надав, згідно з п. 2 ч.7, ч. 8 ст. 128 ЦПК України вважається таким, що повідомлений належним чином.

Так, згідно з постановою Пленуму Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 11 від 17 жовтня 2014 року «Про деякі питання дотримання розумних строків розгляду судами цивільних, кримінальних справ і справ про адміністративні правопорушення» при здійсненні правосуддя судам слід брати до уваги те, що відповідно до пункту 1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на судовий розгляд своєї справи упродовж розумного строку; строки, встановлені ЦПК України, є обов`язковими для судів та учасників судових процесів.

З урахуванням практики Європейського суду з прав людини критеріями розумних строків у цивільних справах є: правова та фактична складність справи; поведінка заявника, а також інших осіб, які беруть участь у справі, інших учасників процесу; поведінка органів державної влади (насамперед суду); характер процесу та його значення для заявника. Оцінюючи поведінку заявника, а також осіб, які беруть участь у справі, інших учасників процесу, слід взяти до уваги факти невиконання ними процесуальних обов`язків, наприклад, ненадання чи надання з порушенням строку, передбаченого ЦПК, доказів у справі; неодноразові неявки у судове засідання без поважних причин, якщо це призвело до порушення розумного строку судового розгляду.

При цьому, суд також зазначає, що Європейський суд з прав людини у своїй практиці виходить з того, що положення пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує кожному право подати до суду будь-який позов, що стосується його цивільних прав і обов`язків. Проте право на суд не є абсолютним і воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за своєю природою потребує регулювання з боку держави.

За таких обставин, за згодою позивача, проводиться заочний розгляд справи.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про задоволення позову у повному обсязі з таких підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Згідно з ст. ст. 15, 16 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Відповідно до ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Судом встановлено, що згідно зі свідоцтвом про право власності серії НОМЕР_1 від 22.04.2003 та витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно №555336 від 15.05.2003, у приватній спільній сумісній власності ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 перебуває квартира АДРЕСА_1 (а.с.7-8).

Відповідно до висновку щодо технічної можливості виділу в натурі частки з об`єкта нерухомого майна №39 від 26.09.2023, за технічними показниками квартира АДРЕСА_1 , що належить ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 у складі приміщень: коридор (1) 4,1кв.м; комора (2) 0,6 кв.м; кімната (3) 16,3 кв.м; кімната (4) 6,0 кв.м; кімната (5) 8,2 кв.м; кухня (6) 6,1 кв.м; санвузол (7) 2,5 кв.м, не може бути виділені в натурі (а.с.8).

Як вбачається зі звіту з незалежної оцінки майна від 29.09.2023, висновку про вартість майна, ринкова вартість нерухомого майна (3-х кімнатної квартири АДРЕСА_2 , становить 608 000грн (а.с.9-38).

Виділ частки із майна, що є у спільній сумісній власності, здійснюється у порядку, встановленому ст. 364 ЦК України.

Відповідно до ст. 364 ЦК України співвласник, частка якого в майні не може бути виділена в натурі, має право на отримання від інших співвласників грошової або іншої матеріальної компенсації вартості цієї частки.

Так у п. 1-3 ч. 1 ст. 365 ЦК України передбачено, що право особи на частку у спільному майні може бути припинене за рішенням суду на підставі позову інших співвласників, якщо: частка є незначною і не може бути виділена в натурі; річ є неподільною; спільне володіння і користування майном є неможливим.

Відповідно до ст. 370 ЦК України співвласники мають право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній сумісній власності, крім випадків, установлених законом. У разі виділу частки із майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки кожного із співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними, законом або рішенням суду. Виділ частки із майна, що є у спільній сумісній власності, здійснюється у порядку, встановленому ст. 364 цього Кодексу.

При цьому принцип обов`язкового отримання згоди особи на присудження їй грошової компенсації, крім випадків, передбачених ст. 365 ЦК України, у першу чергу застосовується до правовідносин, які виникають при зверненні одного з подружжя до суду з вимогами про припинення права іншого з подружжя на частку у спільному майні з одночасним присудженням грошової компенсації. Гарантуючи, що компенсація буде виплачена, позивач вносить необхідну суму на депозитний рахунок суду.

Отже, у справах за спорами, в яких про припинення своєї частки у спільному майні і отримання компенсації на свою користь заявляє позивач, не вимагається обов`язкового внесення на депозитний рахунок грошової компенсації.

Аналогічні правові висновки викладені у постановах Верховного Суду від 3 лютого 2020 року по справі № 235/5146/16-ц, від 3 червня 2020 року по справі № 487/6195/16-ц, від 30 вересня 2020 року по справі № 552/1514/19, від 24 березня 2021 року по справі № 501/2211/18, від 9 червня 2021 року по справі № 760/789/19.

Відповідно до ст. 80 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 82 цього Кодексу.

Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд сприяє всебічному і повному з`ясуванню обставин справи: роз`яснює особам, які беруть участь у справ і, їх права та обов`язки, попереджує про наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій і сприяє здійсненню їхніх прав у випадках, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Враховуючи викладене, виходячи із засад розумності, справедливості і пропорційності, з урахуванням наданих суду доказів неможливості виділу в натурі належної позивачу частки у спільному майні, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог та стягнення на користь позивача грошової компенсацію з інших співвласників у розмірі 152 000 грн у рівних частинах - по 50 666,67 грн з кожного.

Питання щодо судових витрат суд вирішує відповідно до вимог статті 141 ЦПК України.

Відповідно до ч.1, 3 ст.133 ЦПК України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Так, згідно з ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Так, позивачем при зверненні до суду сплачено судовий збір в розмірі 1520грн та витати по оплаті вартості оцінки майна в сумі 800грн, що підтверджується квитанцією до прибуткового касового ордера №70/20 від 29.09.2023, тобто загальна сума судових витрат позивачем складає 2 320грн, що відповідно до п.1 ч.2 ст.141 ЦПК України підлягають стягненню з відповідачів в рівних частинах з кожного.

Керуючись ст. ст. 12, 13, 81, 141, 258-260 ЦПК України, -

в и р і ш и в :

Позов задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_2 , адреса реєстрації: АДРЕСА_3 ), ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП: НОМЕР_3 , адреса реєстрації: АДРЕСА_3 ) та ОСОБА_4 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП: НОМЕР_4 , адреса реєстрації: АДРЕСА_3 ) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП: НОМЕР_5 , адреса реєстрації: АДРЕСА_3 ) грошову компенсацію в розмірі 152000грн, в рахунок вартості частки квартири, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_4 , яка належить ОСОБА_1 , у рівних частинах по 50 666,67 грн з кожного.

Припинити право спільної сумісної власності ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП: НОМЕР_5 , адреса реєстрації: АДРЕСА_3 ) на квартиру, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_4 .

Стягнути з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_2 , адреса реєстрації: АДРЕСА_3 ), ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП: НОМЕР_3 , адреса реєстрації: АДРЕСА_3 ) та ОСОБА_4 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП: НОМЕР_4 , адреса реєстрації: АДРЕСА_3 ) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП: НОМЕР_5 , адреса реєстрації: АДРЕСА_3 ) судові витрати в сумі 2 320грн у рівних частинах - по 773,33грн з кожного.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Рішення суду може бути оскаржене безпосередньо до Полтавського апеляційного суду протягом 30 днів з дня проголошення.

Суддя:Л. І. Стрюк