Справа №705/5901/24
2/705/2571/24

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 грудня 2024 року м. Умань

Уманський міськрайонний суд Черкаської області в складі:

головуючого судді Гудзенко В.Л.

при секретарі Музичук Л.В.

розглянувши у відкритому підготовчому засіданні в залі суду в м. Умань цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання договору купівлі-продажу дійсним та визнання права власності на нерухоме майно,

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до відповідача ОСОБА_2 про визнання договору купівлі-продажу дійсним та визнання права власності на нерухоме майно. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 15.11.2022 між ними був укладений договір купівлі-продажу житлового будинку, що розташований по АДРЕСА_1 , який належав ОСОБА_2 . Тобто, 15.11.2022 між ними був укладений цивільно-правовий правочин (домашня угода) з приводу купівлі-продажу вище вказаного нерухомого майна та між собою вони домовилися про ціну та всі інші істотні умови договору купівлі-продажу, він сплатив відповідачці повну вартість будинку в розмірі 60000 грн., на підтвердження чого вона написала відповідну розписку та зобов`язалася нотаріально посвідчити укладений договір. Проте, нотаріально договір купівлі-продажу не укладався та угода не реєструвалася. 05.09.2024 він звернувся до відповідачки стосовно невиконання взятого нею зобов`язання по оформленню укладеного договору купівлі-продажу, поте, вказане звернення залишено по за її увагою. Вона уникає зустрічі і до цього часу не виконала зобов`язання, що змусило позивача з даним позовом звернутися до суду.

Позивач ОСОБА_1 , будучи повідомленим належним чином про підготовче засідання у справі - не з`явився, проте надав до суду письмову заяву, в якій вказав, що позовні вимоги підтримує повністю, просить їх задовольнити та справу розглянути у його відсутність.

Відповідач ОСОБА_2 в підготовче засідання не з`явилася, однак на адресу суду подала заяву, в просить розглянути справу у її відсутність та проти задоволення позову не заперечує.

Судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини.

15.11.2022 між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 був укладений цивільно-правовий правочин (домашня угода) з приводу купівлі-продажу житлового будинку, що розташований по АДРЕСА_1 , який належав ОСОБА_2 . Сторони між собою вони домовилися про ціну та всі інші істотні умови договору купівлі-продажу.

Позивач ОСОБА_1 сплатив відповідачці ОСОБА_2 повну вартість вище вказаного будинку в розмірі 60000 грн., на підтвердження чого ОСОБА_2 написала відповідну розписку та зобов`язалася нотаріально посвідчити укладений договір.

Станом на день звернення з даним позовом до суду відповідачка ОСОБА_2 свої зобов`язання викладені у розписці не виконала, оскільки нотаріально договір купівлі-продажу не укладався та угода не реєструвалася.

Відповідно до Довідки № 81/23-06 від 20.08.2024, виданої в.о. старости с. Томашівка та с. Черповоди ОСОБА_3 , будинок згідно по господарської книги належить ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , і знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідно до Довідки № 215/23096 від 11.12.2024, виданої в.о. старости с. Томашівка та с. Черповоди ОСОБА_3 , за ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , рахується земельна ділянка розміром 0,53га, не приватизована і розташована за адресою: АДРЕСА_1 . Запис про право власності на житловий будинок по АДРЕСА_1 за ОСОБА_2 вчинено на підставі договору купівлі-продажу від 23.12.2008.

05.09.2024 ОСОБА_1 з письмовою вимогою про переоформлення права власності на житловий будинок звернувся до ОСОБА_2 стосовно невиконання взятого нею зобов`язання по оформленню укладеного договору купівлі-продажу.

Згідно трекінгу поштового відправлення, вказана Вимога була доставлена адресату, поте, залишилася по за її увагою та не виконаною.

Відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомості, право власності на будинок АДРЕСА_1 не зареєстровано за жодною особою.

Відповідно до ч.1 ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Статтею 12 ЦПК України визначено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій.

Згідно ч.2 ст. 77 ЦПК України предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Відповідно до ст. 638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір і прийняття пропозиції ) другою стороною.

Відповідно до ст. 639 ЦК України, договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася. Якщо сторони домовились укласти у письмовій формі договір, щодо якого законом не встановлена письмова форма, такий договір є укладеним з моменту його підписання сторонами. Якщо сторони домовилися про нотаріальне посвідчення договору, щодо якого законом не вимагається нотаріальне посвідчення, такий договір є укладеним з моменту його нотаріального посвідчення.

Статтею 655 ЦК України визначено, що за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Відповідно до вимог ст. 657 ЦК України, договір купівлі-продажу земельної ділянки, єдиного майнового комплексу, житлового будинку (квартири) або іншого нерухомого майна укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню.

За вимогами ч. 1 ст. 215 ЦК України, підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 218 ЦК України, недодержання сторонами письмової форми правочину, яка встановлена законом, не має наслідком його недійсність, крім випадків, встановлених законом. Заперечення однією із сторін факту вчинення правочину або оспорювання окремих його частин може доводитися письмовими доказами, засобами аудіо-, відеозапису та іншими доказами. Якщо правочин, для якого законом встановлена його недійсність у разі недодержання вимоги щодо письмової форми, укладений усно і одна із сторін вчинила дію, а друга сторона підтвердила її вчинення, зокрема шляхом прийняття виконання, такий правочин у разі спору може бути визнаний судом дійсним.

Відповідно до ст. 220 ЦК України, у разі недодержання сторонами вимоги закону про нотаріальне посвідчення договору такий договір є нікчемним. Якщо сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. У цьому разі наступне нотаріальне посвідчення договору не вимагається.

Як вбачається з матеріалів справи, відповідачка ОСОБА_2 надала до суду заяву, в якій не заперечує проти задоволення позовних вимог, що свідчить про її визнання неналежного виконання укладеного між нею та позивачем ОСОБА_1 договору купівлі-продажу житлового будинку по АДРЕСА_1 .

Згідно ч.1 ст. 82 ЦПК України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання.

Відповідно до ч.ч. 3, 4 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 206, 207 цього Кодексу.

За ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Таким чином, оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд прийшов до висновку, що позовні підлягають задоволенню.

Керуючись ст.ст. 11, 12, 13, 76-78, 81, 83, 141, 200, 206, 258, 264-265 ЦПК України, ст.ст. 215, 218, 626, 638, 639, 655, 657 ЦК України, суд,

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити.

Визнати договір купівлі-продажу житлового будинку, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , укладений 15.11.2022 між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 виконаним та дійсним.

Визнати за ОСОБА_1 , ІПН НОМЕР_1 , право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом тридцяти днів, з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Головуючий суддя В.Л. Гудзенко